КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року

м. Київ

справа №760/7393/13-ц

провадження № 22-ц/824/14513/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)

суддів - Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

за участю секретаря судового засідання - Беби В.А.

учасники справи:

заявник - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмила Олегівна

стягувач - публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна»

боржник - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни

на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 01 вересня 2020 року у складі судді Кушнір С.І.

у цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, стягувач Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» боржник ОСОБА_1 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. звернулася до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

В обґрунтування вимог зазначала, що у неї на виконанні перебуває виконавче провадження № 62285612 відносно примусового виконання виконавчого листа №2-2813/13, виданого 26 грудня 2013 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості по кредиту в розмірі 160452,98 доларів США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ становить 1282500 (один мільйон двісті вісімдесят дві тисячі п`ятсот) грн. 68 коп.

Вказувала, що в ході примусового виконання рішення було встановлено відсутність у боржника майна та коштів, на які першочергово необхідно звернути стягнення, окрім земельних ділянок, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0025 площею 0,25 га, та земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0019 площею 0,25 га.

Зазначала, що у Державному реєстрі відсутній запис про право власності на вказані земельні ділянки.

Посилаючись на викладені обставини, а також на положення ч. 10 ст. 440 ЦПК України, приватний виконавець просила надати дозвіл на звернення стягнення на вказане нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, в межах процедури виконавчого провадження.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01 вересня 2020 року у задоволенні подання відмовлено. Дата складання повного судового тексту ухвали не зазначена.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 02 вересня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій просить ухвалу Солом`янського районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни про звернення стягнення на майно боржника - ОСОБА_1 , яке не було зареєстроване в установленому законом порядку, а саме, на земельні ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0025 площею 0,25 га, та за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0019 площею 0,25 га.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду першої інстанції є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права, а також такою , що не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

Звертає увагу суду, що у поданні про звернення стягнення на майно боржника, яке не зареєстроване в установленому законом порядку, нею було зазначено , що 09 червня 2020 року винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках , що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту.

Вказує, що приватним виконавцем було зроблено запит за вих.. № 2942 від 09 червня 2020 року до територіального сервісного центру МВС України із вимогою надати інформацію про зареєстроване право власності або користування на транспортні засоби боржником ОСОБА_1 .

Зазначає, що вказана відповідь Головного сервісного центру МВС була долучена до матеріалів справи , згідно якої вбачається, що за ОСОБА_1 не зареєстроване право власності або право користування транспортними засобами.

Звертає увагу суду на те, що згідно наданих відомостей із обласних Головних управлінь Держгеокадастру встановлено, що відсутні відомості про реєстрацію земельних ділянок боржником ОСОБА_1 .

Зазначає, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна приватним виконавцем також встановлено, що за боржником відсутнє на праві власності зареєстроване майно.

Вказує, що згідно наданих Державною фіскальною службою відповідей, встановлено, що боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.

Звертає увагу на те, що 03 липня 2021 року приватним виконавцем повторно було направлено виклик боржнику ОСОБА_1 із вимогою з`явитися до виконавця,проте боржник на виклик не з`явився, причини поважності неявки не повідомив.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю у боржника грошових коштів або іншого рухомого майна для виконання вимог виконавчого листа № 2-2813/13 виданого 26 грудня 2013 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості по кредиту в сумі 160 452, 98 доларів США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ становить 1252500 грн. 68 коп., для задоволення законних вимог стягувача уважає за необхідне звернути стягнення на незареєстроване майно боржника.

Боржник не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.

Представник приватного виконавця у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не сповістили, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд виходив з того, що документів про відсутність у ОСОБА_1 будь-якого іншого майна, на яке можна звернути стягнення матеріали справи не містять , відсутні докази того, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість лише перед іпотекодержателем, даних про те, що приватний виконавець вживав заходів щодо розшуку належного боржнику рухомого майна, матеріали справи не містять. Крім цього, суд вказав, що приватним виконавцем не надано суду доказів, що боржник обізнаний про наявне виконавче провадження та умисно ухиляється від виконання рішення. А тому дійшов висновку, що таке подання є передчасним , оскільки приватним виконавцем не в повному обсязі використано надані виконавцю права та не проведено усіх виконавчих дій для виконання рішення суду.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, вказаним вимогам рішення суду в повній мірі не відповідає з огляду на наступне.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено , що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. перебуває виконавче провадження №62285612 відносно примусового виконання виконавчого листа №2-2813/13, виданого 26.12.2013 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості по кредиту в розмірі 160452,98 доларів США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ становить 1282500 (один мільйон двісті вісімдесят дві тисячі п`ятсот) грн. 68 коп.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.08.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 є іпотекодавцем двух земельних ділянок що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0025 площею 0,25 га, та земельна ділянка АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0019 площею 0,25 га, іпотекодержателем є ТОВ «Росвен Інвест Україна».

Також, з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.08.2020 року вбачається, що постановою відділу державної виконавчої служби Макарівського РУЮ від 19.05.2014 р. накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0019.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 серпня 2020 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (, адреса: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6) у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_1 , виданого Солом`янським районним судом м. Києва у цивільній справі № 760/7393/13-ц (№2-2813/13) за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Як установлено судом, право власності на земельні ділянки у встановленому законом порядку не зареєстровано.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 48 Закону «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах

Згідно ч.ч. 1,3, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Як убачається з матеріалів справи, у поданні про звернення стягнення на майно боржника, яке не зареєстроване в установленому законом порядку, приватним виконавцем було зазначено, що 09 червня 2020 року, керуючись вимогами статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, 1 410 750,74 грн. Вказану постанову приватним виконавцем було направлено до 63 банківських установ.

Згідно наданих від банківських установ відповідей, встановлено, що коштів на рахунках недостатньо для виконання постанови, або у боржника відсутні відкриті рахунки в банках. Копії таких відповідей було долучено до матеріалів виконавчого провадження № 62285612, що були подані приватним виконавцем при зверненні до суду із даним поданням.

Приватним виконавцем вчинялися запити за вих. № 2942 від 09.06.2020 до Територіального сервісного центру МВС України із вимогою надати інформацію про зареєстроване право власності/користування на транспортні засоби за боржником ОСОБА_1 , запити до Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру щодо надання інформації про наявність права власності/користування на земельні ділянки, що зареєстроване за боржником.

Проте,згідно наданих відповідей у Єдиному Державному реєстрі транспортних засобів запитувана інформація про зареєстроване право власності/користування на транспортні засоби за боржником ОСОБА_1 відсутня та відсутні відомості про реєстрацію земельних ділянок. Копії вказаних відповідей також були долучені до матеріалів рамках виконавчого провадження № 62285612 приватним виконавцем було вчинено наступні дії:

09 червня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62285612, постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця, постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, 1 410 750,74 грн. Проте, коштів для виконання постанови на рахунках було недостатньо.

09 червня 2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, 1 410 750,74 грн.

09.06.2020 приватним виконавцем за вих. № 2939 було направлено виклик до боржника із вимогою з`явитись до виконавця 12.06.2020, 11:30 за адресою: 02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6, офіс 17 щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

Отже, з огляду на зазначене, колегія доходить висновку, що суд першої інстанції допустив неповноту встановлення фактичних обставин та неправильне застосування норм матеріального права у спірних правовідносинах, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому висновок суду, що таке подання є передчасним , оскільки приватним виконавцем не в повному обсязі використано надані виконавцю права та не проведено усіх виконавчих дій для виконання рішення суду є безпідставним і не ґрунтується на матеріалах справи.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю у боржника грошових коштів або іншого рухомого майна для виконання вимог виконавчого листа №2-2813/13, виданого 26.12.2013 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості по кредиту в сумі 160 452,98 доларів США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ становить 1 282 500,68 грн, для задоволення законних вимог стягувача, колегія вважає вимоги частково обґрунтованими і базує свій висновок на наступному.

Як убачається з матеріалів справи, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0019 площею 0,25 га, зазначена в Кредитному договорі №363/П/РП/2008-840 від 30.07.2008 року, визначена як майно, на придбання якого позичальнику надавався кредит і щодо якої укладено договір іпотеки в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту відповідно до п 2.1 Договору (а.с.9).

У Державному реєстрі запис про право власності на земельну ділянку відсутній.

А тому колегія дійшла висновку, що подання слід задовольнити частково і вважає за необхідне надати дозвіл на звернення стягнення на вказане нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, в межах процедури виконавчого провадження відповідно до ст.ст. 1, 3, 18, 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 440 Цивільного процесуального кодексу України.

Що стосується іншої земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0025 площею 0,25 га, то в цій частині подання не підлягає до задоволення, оскільки відсутні докази того, що спірна земельна ділянка є предметом іпотеки за кредитним договором, за яким ухвалювалося рішення та відкрито виконавче провадження.

Натомість, як убачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.08.2020 року, ОСОБА_1 є іпотекодавцем земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0025 площею 0,25 га за іншим договором іпотеки від 11.09.2008 року, іпотекодержателем за яким єТовариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», тобто забезпечує виконання зобов`язань боржника за іншими кредитними правовідносинами, а тому в даному виконавчому провадженні неможливо звернути стягнення на спірну земельну ділянку.

Дані обставини не заперечувалися представником приватного виконавця в судовому засіданні.

А тому в цій частині подання є таким, що не підлягає задоволенню.

Отже, суд першої інстанції провів однобічне дослідження обставин справи та не надав належної оцінки доказам поданим приватним виконавцем і у зв`язку із чим дійшов передчасного висновку, що приватним виконавцем не в повному обсязі використано надані виконавцю права, та не проведено усіх виконавчих дій для виконання рішення суду.

Таким чином ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 01 вересня 2020 року винесена з порушенням основних принципів цивільного процесуального законодавства в частині законності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими.

Статтею 6 Конвенції встановлено, що справедливість судового рішення вимагає аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючі докази, мають обов`язок обґрунтовувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Відповідно до статті 374 ЦК України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Наведені порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України та ухвалення нового рішення про задоволення подання частково.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користьприватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 135 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни - задовольнити частково.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 01 вересня 2020 року - скасувати.

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - задовольнити частково.

Звернути стягнення на майно боржника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), яке не було зареєстроване в установленому законом порядку, а саме, на земельну ділянку, площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0019.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 135 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено «30» листопада 2021 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна