Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"25" січня 2021 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів державної допомоги при народженні дитини,-

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради (надалі - ДСЗН) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми. В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ДСЗН як одержувач допомоги сім`ям з дітьми. На підставі заяви відповідачки від 23.01.2014 року та доданих до неї документів ОСОБА_1 була призначена та виплачувалась з 01.06.2013 року до 30.06.2013 року допомога при народженні четвертої дитини - одноразово в сумі 9720,00 грн., а також решта суми у період з 01.06.2013 року до 31.10.2017 року у розмірі 1303,19 грн. та з 01.07.2013 року до 30.06.2019 року у розмірі 1485,00 грн. В подальшому, 09.01.2019 року департаменту стало відомо, що на підставі рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 11.10.2018 року ОСОБА_1 позбавлена батьківських прав. Рішення набрало законної сили 12.11.2018 року. Таким чином, внаслідок неповідомлення відповідачкою про вказані обставини, були надміру виплачені кошти державної допомоги при народженні дитини за період з 01.12.2018 року до 31.01.2019 року в сумі 2970,00 грн. Згідно особистої заяви від 02.12.2019 року відповідачка погодилась повернути суму боргу в добровільному порядку, сплачуючи щомісячно по 500 грн., відтак 03.12.2019 року на рахунок Департаменту перерахувала 500 грн., проте згодом жодної сплати не здійснила. Залишок заборгованості складає 2470,00 грн., які просить стягнути з відповідачки, а також судові витрати по справі в розмірі 2102, 00 грн.

В судове засідання представник позивача Василів О.С. , яка діє на підставі довіреності від 06.01.2021 року, не з`явилась, в письмовій заяві на адресу суду підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином про час та місце розгляду повідомлялася належним чином, у тому числі шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причину неявки суд не повідомила.

Ухвалою суду від 25.01.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідачка, будучи неодноразово належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала, в той же час представник позивача не заперечувала проти заочного вирішення справи.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: зокрема письмовими доказами, показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.01.2014 року ОСОБА_1 звернулася до ДСЗН із заявою про призначення їй допомоги при народженні четвертої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надавши відповідних пакет документів.

Відповідно до п.13 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» визначено, що допомога при народженні дитини, яка народилася після ІНФОРМАЦІЯ_2 , надається в сумі, кратній 30 розмірам прожиткового мінімуму, - на першу дитину; кратній 60 розмірам прожиткового мінімуму, - на другу дитину; кратній 120 розмірам прожиткового мінімуму, - на третю і кожну наступну дитину. Виплата допомоги здійснюється одноразово у десятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта суми допомоги на першу дитину виплачується протягом 24 місяців, на другу дитину - 48 місяців, на третю і кожну наступну дитину- 72 місяців рівними частинами. При цьому така допомога надається у розмірах прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, встановленого на день народження дитини.

За рішенням Департаменту соціального захисту населення від 23.01.2014 відповідачці ОСОБА_1 була призначена та виплачувалась з 01.06.2013 року до 30.06.2013 року допомога при народженні четвертої дитини - одноразово в сумі 9720,00 грн., а також решта суми у період з 01.06.2013 року до 31.10.2017 року у розмірі 1303,19 грн. та з 01.07.2013 року до 30.06.2019 року у розмірі 1485,00 грн.

Згідно з п.49 Постанови Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» на осіб, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, покладено обов`язок повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначені види допомог, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо), також згідно даного пункту суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом.

Відповідно до п.13 вказаної Постанови, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу.

Листом Служби у справах дітей по Кальміуському району Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради Донецької області №25.4/609 від 08.01.2019 року повідомлено, що на підставі рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 11.10.2018 року (справа №264/3358/18, провадження №2/264/1384/2018) ОСОБА_1 позбавлена батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей - ОСОБА_4 , 2010 р.н., ОСОБА_5 , 2011 р.н., та ОСОБА_6 , 2013 р.н. Опікуном дітей призначено ОСОБА_7 . Рішення набрало законної сили 12.11.2018 року.

Рішенням Департаменту соціального захисту населення від 22.01.2019 ОСОБА_1 , яка отримувала допомогу при народженні дитини, з 01.12.2018 року знято з обліку у зв`язку з позбавленням батьківських прав.

Таким чином, внаслідок неповідомлення відповідачкою про вказані обставини, були надміру виплачені кошти державної допомоги при народженні дитини за період з 01.12.2018 року до 31.01.2019 року в сумі 2970,00 грн.

Згідно особистої заяви від 02.12.2019 року відповідачка погодилась повернути суму боргу в добровільному порядку, сплачуючи щомісячно по 500 грн., та 03.12.2019 року на рахунок Департаменту перерахувала 500 грн., що підтверджується копією квитанції №24069147 від 03.12.2019 року, проте згодом жодної сплати не здійснила, залишок заборгованості складає 2470,00 грн.

Рішеннями Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради №1715/111 від 08.10.2020 року встановлено переплату ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини (за період з 01.12.2018 року по 31.01.2019 року), що також підтверджено наданими письмовими розрахунками та які підлягають відшкодуванню на реєстраційний рахунок управління.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість тверджень позивача про те, що отримана відповідачкою допомога в сумі 2470,00 грн. є такою, що отримана надміру.

Згідно п.28 Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року №250, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Відповідно до ч.1,2 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави (глава 83 ЦПК) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

З приписів ч.2 ст.1214 ЦК України, глави 13 ЦК України (зокрема ст.ст.179, 181, 190, 192 ЦК України) випливає, що норми ст.1212 ЦК України повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей.

Таким чином, враховуючи, що відповідачка в добровільному порядку не повернула надміру виплачені кошти, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн., то у порядку передбаченому ст.141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Керуючись ст.ст.141, 265, 273, 280-282 ЦПК України, ст.ст.1212, 1214 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів державної допомоги при народженні дитини - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 , на користь Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (ЄРДПОУ 41336065, юридична адреса: м.Маріуполь, пр.Миру, 70), надмірно виплачені кошти по державній допомозі при народженні дитини за період з 01.12.2018 року по 31.01.2019 року в сумі 2470,00 грн. (дві тисячі чотириста сімдесят гривень).

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 , на користь Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (ЄРДПОУ 41336065, юридична адреса: м.Маріуполь, пр.Миру, 70), судовий збір в розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні).

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.В. Пустовойт