Справа № 359/6480/21
Провадження № 2/364/311/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2021 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участю секретаря Кулинич Г. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт Володарка, справу за позовом ОСОБА_1

до Бориспільської міської ради Київської області, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Лідія Євгенівна, Маловільшанська громада Білоцерківського району Київської області,

про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2021 року до Володарського районного суду Київської області надійшла вказана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в якому зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт яким заповіла належне їй майно ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями по АДРЕСА_1 та земельні ділянки площею 0,2880 га та земельні ділянки площею 3,8800 га та 3,9171 га. Позивач вказує, що про існування заповіту їй відомо не було.

Позивач просить суд визначити їй додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив суд задовольнити позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Бориспільської міської ради Київської області подав до суду відзив в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, у зв`язку з тим, що Бориспільська міська рада Київської області не є належним відповідачем.

Третя особа приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Л.Є. в судове засідання повторно не з`явилась. Про розгляд справи повідомлялась належним чином. Жодних заяв чи клопотань до суду не надходило.

Представник третьої особи Маловільшанської громади Білоцерківського району Київської області в судове засідання повторно не з`явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Жодних заяв чи клопотань до суду не надходило.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , підтвердженням чого є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.19). За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.20). Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями по АДРЕСА_1 та земельні ділянки площею 0,2880 га та земельні ділянки площею 3,8800 га та 3,9171 га.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є спадкоємцем за заповітом (а.с.20).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Ст. 1261 ЦК України вказує, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1270 ЦК України, строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, строк для прийняття спадщини закінчився.

Позивач в шестимісячний строк для прийняття спадщини, який встановлено в ст. 1270 ЦК України не звернулась до нотаріуса у зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_1 не знала про наявність складеного померлою ОСОБА_2 заповіту.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України; нормативно-правовий акт № 20/5 від 03.03.2004» наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

Встановивши, що ОСОБА_1 була необізнаною про наявність заповіту, складеного на її користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Таким чином, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 1217, ч.1 ст. 1222, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 82, 83, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради Київської області, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Лідія Євгенівна, Маловільшанська громада Білоцерківського району Київської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк в два місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви, про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Володарський районний суд Київської області.

Суддя О. В. Ткаченко