Справа № 503/1796/20
Провадження № 2/503/96/21
11 лютого 2021 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Калашнікової Т.О.,
при секретарі судового засідання Поліковській О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В судове засідання представник позивача не з`явився, заявивши в позовній заяві клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Виклик відповідача було здійснено відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи встановлено, що 21.06.2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір №б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Наведене підтверджено Анкетою-заявою про приєдання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.21).
Позивач вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява разом з "Умовами та правилами надання банківських-послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
Так, згідно п. 3.1 Договору для надання послуг банк відкриває клієнту картковий рахунок, видає клієнту карту, її вид визначається в пам`ятці клієнта і заяві, підписанням якого клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, яка вказана у заяві.
Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
Відповідно до п.п. 6.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використанням, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором.
Відповідно до п.п. 6.6 Умов надання банківських послуг- у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку.
В п.3.13 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що в разі, якщо по закінченню строку вкладу, клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку вкладу, вклад автоматично вважається продовженим ще на один строк, вказаний в п.1 даної угоди. Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в банк. При цьому обчислення нового строку вкладу починається з дня, наступного за датою закінчення попереднього вкладу.
Згідно довідки банку про зміну умов кредитування, що приєднана до матеріалів справи, відповідачу 10.07.2007 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 250,00 грн., який в подальшому неодноразово змінювався, що є підтвердженням виконання Банком своїх зобов`язань за кредитним договором (а.с.19).
Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач нарахував відповідачу заборгованість виходячи з умов викладених в "Умовах та правилах надання банківських послуг", "Тарифах банку".
За ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Також, судом встановлено, що ПАТ «КБ «Приватбанк» було надано ОСОБА_1 кредитну картку № НОМЕР_1 , дата відкриття 21.06.2007 року (а.с.20).
Що стосується нарахування позивачем пені та комісії, то суд виходить з наступного.
Так, за ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості неможливо встановити правильність нарахування пені, комісії, тому суд вважає недоведеним і необґрунтованим розрахунок заборгованості по пені та комісії.
Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.
Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Кодимським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду складено 11 лютого 2021 року.

Суддя Т.О. Калашнікова