Справа 761/1728/21
провадження № 2-др/752/34/21
УХВАЛА

28.05.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

за участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 761/1728/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за фактично сплачені комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебувала справа № 761/1728/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за фактично сплачені комунальні послуги.

В травні 2021 року позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 761/1728/21, в якій просив суд ухвалити у справі додаткове рішення, яким стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати на професійну допомогу в сумі 15000,00 грн. В обґрунтування заяви зазначено, що при ухвалені рішення по суті позовних вимог судом не було вирішено витання про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду із даною заявою.

Суд, вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29.04.2021 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за фактично сплачені комунальні послуги було задоволено. Стягнуто із відповідача на користь позивача грошову компенсацію за фактично сплачені комунальні послуги в сумі 37060,37 грн., а також судовий збір в сумі 908,00 грн.

З тексту зазначеного рішення суду вбачається, що при ухваленні судового рішення судом не було встановлено підстав для стягнення на користь позивача понесених фактичних витрат на правову допомогу.

Перевіряючи обґрунтованість вимог заяви, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Даний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним.

Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 5 ст. 270 ЦПК України, при порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Беручи до уваги те, що під час ухвалення судового рішення судом було розглянуто всі вимоги позивача, зазначені в позовній заяві, вирішено питання щодо стягнення судового збору та вказано про відсутність підстав для стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу, а тому суд вважає, що законні підстави для ухвалення додаткового рішення в даному випадку відсутні.

Посилання сторони позивача на те, що судом не було вирішено питання щодо стягнення на користь позивача судових витрат на правову допомогу, а відтак наявні підстави для ухвалення додаткового рішення, суд відкидає, оскільки, в рішенні суду судом було мотивовано підстави, за якими зазначені витрати на користь позивача не підлягали стягненню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення є безпідставною, а відтак в її задоволенні слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 13, 141, 264, 270, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 761/1728/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за фактично сплачені комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена сторонами протягом п`ятнадцяти днів з моменту проголошення до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Головуючий Н.П. Чередніченко