Справа № 473/3522/20
Провадження № 2/947/336/21
Київський районний суд м. Одеси
У складі головуючого судді Калашнікової О.І.
при секретарі Якубовській О.В.
За участю представника позивача - адвоката Паламарчука В.В.
Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав,-
Позивач звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стверджуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. У відповідності до положень ст.33 ЦПК України позов розподілено судді Калашніковій О.І. Ухвалою суду від 07.12.2020 року позов прийнято до провадження і справу призначено до підготовчого судового засідання.
В судовому засіданні представник позивача - адвокат Паламарчук В.В. вимоги підтримав.
Відповідач до суду не з`явився. Місце фактичного перебування відповідача, місце його реєстрації судом не встановлені. Останнє відоме місце перебування ОСОБА_2 - державна установа «Вознесенська виправна колонія (№72), де ОСОБА_2 відбував покарання.
Представник Служби у справах дітей Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за згодою позивача, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне:
На підтвердження позову ОСОБА_1 посилається на такі докази: довідку з місця проживання, свідоцтво про народження ОСОБА_3 , 2009 року народження, рішення Київського райсуду м. Одеси від 05.08.2010 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , рішення Київського райсуду м.Одеси від 07.12.2010 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , свідоцтво про смерть ОСОБА_4 , висновок Київської рай адміністрації, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 ,2009 року народження, документи про доходи позивача, характеристику з місця роботи, довідки про стан здоров`я позивача, заяву дитини ОСОБА_3 ,2009 року про його згоду на призначення опікуном ОСОБА_1 , повідомлення зі школи, у якій навчається дитина, щодо дій позивача з виховання онука, розрахунок заборгованості із сплати аліментів ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 за період з 2011 року по липень 2020 року.
Дослідивши надані письмові докази і наведені у позові доводи, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав:
Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини зазначає, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статя 51 Конституції України, стаття 5 Сімейного кодексу України визначають, що держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. А статтею 150 Сімейного Кодексу України прямо передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Частина 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо існують наступні підстави: батьки не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.
При вирішенні даного спору суд враховує, насамперед, інтереси неповнолітньої дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей».
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 ,2009 року народження. Відповідно до наданих до суду документів вихованням і утриманням малолітнього ОСОБА_3 , 2009 року народження до листопада 2019 року займались мати ОСОБА_4 і баба ОСОБА_1 , після смерті матері - дитина перебуває на вихованні і утриманні баби - ОСОБА_1 .
У відповідності до положень ст.19 СК України Київська рай адміністрація, як орган опіки та піклування надала суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Вказаний висновок є обов`язковим при вирішенні даної категорії справ відповідно до ст. 19 СК України. Орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 ,2009 року народження (а.с.39-43).
Згідно ч. 1 ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
У даному випадку Київська рай адміністрація - як орган опіки та піклування призначила опікуном неповнолітнього ОСОБА_3 ,2009 року народження - його бабу ОСОБА_1 .
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Сторона відповідача не надала до суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача.
Керуючись ст.ст.259,263-265,268 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 задовольнити.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України ІПН невідомий, місце реєстрації відсутнє, позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянку України, ІПННОМЕР_1 опікуном неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідача, наданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Калашнікова О. І.