Справа №751/2815/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2021 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Ходіч В.М.,

при секретарі Сакун Н.П., Близнюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Срібне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №1497977 від 13.11.2019 -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №1497977 від 13.11.2019 р. в розмірі 21 576.00 грн., в уточненій позовній заяві зазначає, що 13.11.2019 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір №1497977 на суму 6 000 грн., строком на 30 днів. Прийняття договору ОСОБА_1 вчинено з використанням електронного повідомлення. Позивач умови кредитного договору виконав. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 21 576,00 грн, яка складається з: 6 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 576 грн. сума заборгованості за відсотками; 3 000 грн. сума заборгованості за штрафами.

На підставі Договору факторингу №08042020 від 08.04.2020 р. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило право вимоги за кредитним договором від 13.11.2019 № 1497977 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ».

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 повністю підтримала уточнену позовну заяву та наполягає на її задоволенні.

Представник відповідача адвокат Денисенко С.В. у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні посилаючись на те, що відсутні докази укладення кредитного договору; позивач не довів факт здійснення перерахунку коштів відповідачу; не підтверджено того, що позивач набув право вимоги по виконанню відповідачем боргових зобов`язань по договору; просить застосувати до вимоги про стягнення штрафу позовну давність та відмовити у задоволенні вимоги про стягнення пені, де її розмір є необґрунтованим та суперечить умовам договору.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

13.11.2019 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і ОСОБА_1 був укладений Договір № 1497977 в електронній формі, шляхом використання позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором, за умовами якого позикодавець передав позичальнику грошові кошти (позику) в сумі 6 000 грн. на умовах визначених договором, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за надання позики (а.с. 5-6).

Кредит надається строком на 30 днів з 13.11.2019, Договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором (п. 1.2.).

Датою укладення договору є дата його підписання, договір є укладеним з моменту відправки грошових коштів клієнту (п. 6.2.).

Клієнт зобов`язаний, зокрема, вчасно повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафи та пені (у разі наявності) у порядку, строки та терміни визначені цим Договором; у разі порушення строків повернення кредиту на вимогу Товариства сплатити штраф (п. 2.4. 4.4.).

Згідно доданого до позову картки обліку Договору, сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором становить 21 576,00 грн, з яких: 6 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 576 грн. сума заборгованості за відсотками; 3 000 грн. сума заборгованості за штрафами (а.с. 100).

08.04.2020 між ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу № 08042020, за яким на оплатній ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» свої права грошових вимог до боржників, що виникли на підставі кредитних договорів, зазначених у реєстрі боржників до цього договору, зокрема, до ОСОБА_1 за договором № 1497977 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 13.11.2019 (а.с. 107-114).

У матеріалах справи містяться копії повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 1497977 від 22.04.2020 ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» на ім`я відповідача (а.с.18, 19).

Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у самому договорі).

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення договору позики).

Відповідно до ст. 3, 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення договору позики) електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Як встановлено судом, 13.11.2019 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і ОСОБА_1 був укладений Договір № 1497977 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту в електронній формі, шляхом використання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». У договорі сторонами погоджено всі його істотні умови щодо суми позики, строку позики, сплати відсотків за користування позикою, розмір та тип процентної ставки, та відповідальність за порушення термінів сплати платежів. Кошти за вищевказаним договором були перераховані позикодавцем на банківську платіжну картку, вказану ОСОБА_1 при реєстрації на Веб-сайті Кредитодавця, отже між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і ОСОБА_1 було укладено електронний договір позики відповідно до вимог чинного законодавства, за яким останній отримав позику в сумі 6 000 грн. шляхом перерахування на банківську платіжну картку, на строк 30 днів, зі сплатою процентів.

Відповідач у порушення вищенаведених норм чинного законодавства та умов договору не виконав належним чином зобов`язань за договором позики, у зв`язку з чим з останнього підлягає стягненню сума позики у розмірі 6 000.00 грн. та 12 576.00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Згідно умов договору у випадку прострочення повернення суми позики, клієнт зобов`язаний сплатити Товариству штраф в розмірі 72,00 грн. за кожен день прострочення, починаючи з 4 дня прострочення виконання зобов`язань,за Договором. Штрафи за Договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів та пені), нарахованої за порушення Клієнтом зобов`язань за цим Договором, не може перевищувати 50 % суми, одержаної Клієнтом за цим Договором, і становить: 3 000,00 грн. (п. 4.4.- 4.5.).

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Денисенко С.В. просив застосувати строки позовної давності до вимог про стягнення штрафу.

Відповідно до приписів ст. 256, 258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частинами 3,4 статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у задоволенні цієї частини вимог, оскільки термін звернення до суду з вимогою про стягнення штрафу та пені закінчився у січні 2021 року, а позивач звернувся до суду з позовом у квітні 2021 року.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, виходячи з наданих позивачем доказів, загальна сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача, складає 18 576,00 грн., що відповідає картці обліку Договору, з яких:

6 000.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

12 576,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до ст. 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Презумпція правомірності правочину встановлена ст.204 ЦК України, відповідно якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Позивачем разом з позовом до суду надано укладений між ТОВ "Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» і ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та підписаний ними договір факторингу № 08042020 від 08.04.2020, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова Компанія» «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за спірним договором №1497977 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 13.11.2019.

Вказаний договір є чинним, не оспорювався та недійсним не визнавався.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку визначеному ст.ст.137, 141 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1954 грн. 37 коп. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 76, 137, 141, 258, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №1497977 від 13.11.2019 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН № НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (юридична адреса: 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри,30, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк», ), заборгованість за Договором № 1497977 від 13 листопада 2019 року у розмірі 18576 (вісімнадцять тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН № НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (юридична адреса: 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри,30, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк», ), 1954 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 37 коп. судового збору.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Ходіч