Справа № 347/2261/20
Провадження № 2/347/145/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Драч Д.С.,

з участю секретаря Терлюжак Н.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Косів за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4 до Косівської міської ради, ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Косівської районної державної адміністрації про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

02.12.2020 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дочки звернувся в суд з позовом до Черганівської сільської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його цивільна дружина і мати його неповнолітньої дочки ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 , але не оформила своїх спадкових прав. За результатом звернення до Коломийського МБТІ позивач отримав відповідь про те, що право власності на зазначене господарство зареєстровано в реєстровій книзі № 1 під реєстровим № 155 за ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є її доньки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які на день відкриття спадщини були неповнолітніми та в силу ч.4 ст.1268 ЦК України прийняли спадщину. Але у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно - постановою нотаріуса від 16.06.2020 року спадкоємцям було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Ухвалою судді від 07.12.2020 року даний позов було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 24.12.2020 року було замінено первісного відповідача - Черганівську сільську раду - на правонаступника - Косівську міську раду та залучено до участі у справі в якості третьої особи орган опіки та піклування Косівської Райдержадміністрації.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала повністю та не заперечувала щодо його задоволення.

Представник відповідача - Косівської міської ради - до суду не прибув, звернувся до суду із заявою, в якій просив розглядати справу у відсутності представника Косівської міської ради, заперечень щодо позову не має.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Косіської Райдержадміністрації - Терьохіна Т.П. до суду не прибула, подала до суду заяву із проханням розглянути справу у її відсутності, проти позовних вимог не заперечує.

За правилами ч.3 ст.200 ЦПК України: за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України: у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.8); ОСОБА_5 є також матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.12), копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №7 від 01.12.2020 року (а.с.23), копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.24); ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.11); право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано в реєстровій книзі № 1 під реєстровим № 155 за ОСОБА_6 , що підтверджується копією виписки з інвентаризаційних матеріалів №66424 від 28.05.2020 року Коломийського МБТІ (а.с.26); ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.21); спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 були ОСОБА_8 - дружина та ОСОБА_5 - дочка, що підтверджується копією довідки Черганівської сільської ради № 272 від 13.12.2019 року (а.с.30), копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 (а.с.22), копією довідки Черганівської сільської ради №222 від 06.08.20202 року (а.с.20); ОСОБА_5 прийняла спадщину у вигляді господарства по АДРЕСА_1 після смерті її батьків - ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є її доньки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією довідки Черганівської сільської ради №222 від 06.08.20202 року (а.с.20), але у зв`язку із тим, що ОСОБА_5 не оформила своїх спадкових прав та відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно - спадкоємцям - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 - нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №158/02-31 від 16.06.2020 року (а.с.19).

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст.3 Конституції України встановлений принцип верховенства права, який зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Даний позов має бути розглянутий в аспекті ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. N 475/97-ВР, в якій зазначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. N 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути

фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадкування у разі відсутності заповіту мають особи, що належать до спадкоємців за законом (ст.1223 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

А відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 4, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч.2-4 ст.1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Обставин, передбачених ч.2-4 ст.1273 ЦК України судом не встановлено, отже спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України: право власності на нерухомі речі підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

За змістом ст.ст.2, 20 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заява про реєстрацію права подається власником, іншим право набувачем.

Стаття 25 ЦК України визначає, що правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України).

Пунктом 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» регламентовано: право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р.).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Оскільки ОСОБА_5 за свого життя не здійснила реєстрацію свого права власності на спірний будинок, після її смерті неможливо здійснити вказану реєстрацію, а тому право власності позивача в порядку спадкування на належне спадкодавцеві господарство підлягає захисту у судовому порядку. Отже суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 1216, 1223, 1258, 1261, 1268 Цивільного Кодексу України, керуючись ст.ст. ч.4 ст.206, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_7 , право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Черганівка Косівського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.С. Драч