РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

24 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Кострюкова Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.09.2020 між ним на відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 12 000 доларів США, терміном до 25.09.2020, що підтверджується власноручно складеною відповідачем розпискою. Позивач вказує, що згідно умов договору відповідач повинен сплатити позивачу проценти за користування коштами в розмірі 5 % від суми позики щомісячно до дня повернення коштів. Зазначає, що відповідач не виконав свого зобов`язання, борг не повернув.

Вказує, що на момент подання позову за офіційним курсом Національного Банку України вартість 1 долара США складала 28, 1067 гривень, тому відповідач зобов`язаний сплатити йому 337 280, 40 гривень, що еквівалентно 12 000 доларів США.

За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості в розмірі 12 000 дол. США, що на дату подачі позову еквівалентно 337 280, 40 гривень, а також судові витрати по справі (а.с. 2 6, 26).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 14.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження (а.с. 59).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03.09.2021 закрито підготовче провадження в справі та справу призначено до судового розгляду (а.с. 77).

В судове засідання учасники справи не з`явились.

Позивач попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання повторно не з`явився, хоча повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином (а.с. 79, 86), натомість відповідач повторно подав до суду заяву про відкладення судового засідання з метою скористатися власним правом на захист та скористатися правовою допомогою (а.с. 84, 88).

При вирішенні питання про наявність підстав для відкладення судового засідання суд враховує, що відповідач отримав копію позовної заяви ще 29.09.2021 та просив відкласти судове засідання з метою підготовки розгляду справи та отримання правової допомоги, та 10.11.2021 повторно просив відкласти судове засідання з метою отримання правової допомоги, при цьому доказів поважності причин не явки до суду не надав, тому суд приходить до висновку, що відповідач не з`явився до судового засідання без поважних причин. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не подано.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

З наданого позивачем суду для огляду оригіналу боргової розписки від 15.09.2020, засвідчена копія якої наявна в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_2 позичив у позивача ОСОБА_1 12 тисяч доларів США, за користування наданими грошовими коштами нараховуються 5 % від суми позики щомісячно до дня повернення суми боргу, зобов`язався повернути кошти в строк не пізніше 25.09.2020 (а.с. 27).

Також позивачем надано відомості про офіційний курс гривні щодо іноземних валют на дату 18.11.2020, згідно яких 1 долар США дорівнював 28, 1067 гривні (а.с. 28).

Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ч. 3 ст. 545 ЦК України, наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Таким чином, наявність між сторонами позикових відносин підтверджується наявним у позивача оригіналом розписки ОСОБА_2 , яка підтверджує як факт отримання відповідачем коштів за договором позики, так і невиконання ним зобов`язання повернути ці кошти позивачу ОСОБА_1 в строк до 25.09.2020 та до даного часу. Оскільки у визначений у розписці строк кошти відповідачем повернуті не були, порушене право позивача підлягає судовому захисту.

Зважаючи на викладене вище, оскільки відповідач не виконує умови укладеного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кошти за позикою не повернув, що підтверджується наданими позивачем доказами, які відповідач не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 15.09.2020 в розмірі 12 000 доларів США, що на дату подачі позову еквівалентно 337 280, 40 гривень.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в сумі 3 372, 80 гривень (а.с. 7).

Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім інших, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд звертає увагу, що позивачем надано суду лише договір про надання юридичних послуг від 14.04.2020, який не містить визначеного розміру гонорару, жодного додатку до даного договору суду не надано. Відсутність документального підтвердження розміру судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, оскільки позивачем не надано суду доказів встановлення та (або) понесення визначеного розміру витрат на професійну правничу допомогу, про що ним зазначено в позові, суд не вбачає підстав для стягнення зазначеного в позові розміру судових витрат на професійну правничу допомогу.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 202, 207, 526, 527, 530, 545, 623, 624, 625, 626, 628, 629, 638, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 13, 81, 141, 223, 263-265, 268, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 12 000 доларів США, що на дату подачі позову еквівалентно 337 280, 40 грн. (триста тридцять сім тисяч двісті вісімдесят гривень, 40 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3 372, 80 грн. (три тисячі триста сімдесят дві гривні, 80 копійок).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 24.11.2021.

Суддя: