06.05.2021 Провадження по справі № 2-о/940/7/21
Справа № 940/371/21
РІШЕННЯ

Іменем України

06 травня 2021 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судових засідань Столярчук В.В.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тетієві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області,

встановив:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до Тетіївського районного суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що він навчався в період з 02 жовтня 1968 року по 02 квітня 1969 року на денному відділенні у Тетіївському районному об`єднанні «Сільхозтехніка» Київської області та пройшов повний курс навчання.

В обґрунтування заяви зазначив, що з 07.06.2006 року отримує пенсію по інвалідності та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області. Від працівників відділу обслуговування громадян № 15 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області 10.02.2021 року дізнався, що термін його навчання на денному відділенні у Тетіївському районному об`єднанні «Сільхозтехніка» Київської області з 02 жовтня 1968 року по 02 квітня 1969 року не був зарахований до стажу роботи, оскільки, як у нього, так і матеріалах пенсійної справи відсутні документи, що дають змогу встановити точний період такого навчання, а відтак і проміжок часу, який має бути зарахований до стажу роботи. За даних обставин, ОСОБА_2 змушений звернутися із даною заявою до суду. Встановлення юридичного факту необхідно заявнику для реалізації ним свого права на пенсійне забезпечення.

В судовому засіданні представник заявника за довіреністю Волянюк Д.В. заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області Виговська В.М. в судове засідання не прибула, надіслала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за відсутності їхнього представника, заперечень проти заяви не мають.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 07.06.2006 року.

Із копії довідки від 02 квітня 1969 року вбачається, що тракторист - машиніст ОСОБА_2 , посвідчення серії НОМЕР_2 , заліки по «Правилам руху по вулицям і дорогам СССР» здав на відмінно при Тетіївському районному об`єднанні «Сільхозтехніка» Київської області.

У заяві ОСОБА_2 зазначив, що 10.02.2021 року від працівників відділу обслуговування громадян № 15 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області 10.02.2021 року дізнався, що термін його навчання на денному відділенні у Тетіївському районному об`єднанні «Сільхозтехніка» Київської області з 02 жовтня 1968 року по 02 квітня 1969 року не був зарахований до стажу роботи, оскільки, як у нього, так і матеріалах пенсійної справи відсутні документи, що дають змогу встановити точний період такого навчання, а відтак і проміжок часу, який має бути зарахований до стажу роботи. На теперішній час Тетіївське районне об`єднання «Сільхозтехніка» Київської області ліквідоване, що вказує на об`єктивні перешкоди щодо можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт його навчання у зазначеному закладі та термін такого навчання.

Із копії архівної довідки, виданої 16.02.2021 року № 04-06/52 комунальною установою «Трудовий архів» Тетіївської міської ради, вбачається, що у документах архівних фондів Комунальної установи «Трудовий архів» Тетіївської міської ради не зберігаються документи Тетіївського районного об`єднання «Сільхозтехніка» Київської області, у зв`язку з цим довідку про навчання на курсах тракториста-машиніста за 1968-1969 роки ОСОБА_2 видати не можливо.

Встановлення факту навчання заявника у Тетіївському районному об`єднанні «Сільхозтехніка» Київської області має юридичне значення для реалізації ОСОБА_2 права на пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.( роз`яснення Пленуму Верховного Суду України у пункті 1 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5).

Судом встановлено, що у даному випадку єдиним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, зокрема, дозволить реалізувати право заявника на пенсійне забезпечення.

Отже, виходячи з аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, враховуючи, що юридичний факт, який просить встановити ОСОБА_2 породжує правові наслідки і від нього залежить виникнення у заявника майнових прав та в даному випадку іншим правовим шляхом, окрім звернення до суду про встановлення факту навчання в період з 02 жовтня 1968 року по 02 квітня 1969 року на денному відділенні у Тетіївському районному об`єднанні «Сільхозтехніка» Київської області не може підтвердити вказаний факт, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10,12,76-81,89, 293, 294, 315,319, 354 ЦПК України, суд-

вирішив:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 02 жовтня 1968 року по 02 квітня 1969 року навчався на денному відділенні у Тетіївському районному об`єднанні «Сільхозтехніка» Київської області та пройшов повний курс навчання.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення: 11.05.2021 року.

Суддя С.В.Мандзюк