Справа № 509/4335/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування в особі Приморської райдержадміністрації Одеської міської ради, орган опіки та піклування Овідіопольської райдержадміністрації Одеської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та стягнення аліментів за минулий час

та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування в особі Приморської райдержадміністрації Одеської міської ради, орган опіки та піклування Овідіопольської райдержадміністрації Одеської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною

учасники цивільного провадження

по первісному позову: позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Дабіжа Я.І., відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Дубінчук Ж.М.;

по зустрічному позову: позивач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Дубінчук Ж.М., відповідачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Дабіжа Я.І.

орган опіки та піклування Приморьскої райдержадміністрації Одеської міської ради, орган опіки та піклування Овідіопольської райдержадміністрації Одеської області, -

ВСТАНОВИВ:

позиція сторін

07 листопада 2017 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначила, що відповідач ОСОБА_2 , від участі у вихованні і утриманні дитини самоухиляється, не турбується про здоров`я і розвиток дитини. Поведінка та спосіб життя відповідача негативно впливали на психічний стан малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що загрожувало її життю та здоров`ю.

Крім того, 07 листопада 2017 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначила, що відповідач є батьком малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який від участі у вихованні та утриманні дитини самоухиляється, не турбується про здоров`я і розвиток дитини, має сумнівний дохід, а тому просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. на дитину та заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 45 000 грн.

В ході судового розгляду позивачка та її представник позов підтримали та направила заяву в якій зазначила, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність.

Відповідач та його представник позов в частині позбавлення батьківських прав не визнали, в частині стягнення аліментів позов визнав частково, в частині стягнення заборгованості по сплаті по аліментам позов не визнає.

Представник третьої особи до суду не з`явився, направив відзив з якого вбачається, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав.

26 березня 2018 року представник позивача звернувся з позовною заявою до суду в якій зазначив, що з вини відповідачки ОСОБА_1 , яка будучи матір`ю, змінила місце проживання, засоби зв`язку дитини та не надає можливості спілкування з нею, з цих підстав позивач просить зобов`язати відповідачку не перешкоджати спілкуванню з дитиною та встановити порядок спілкування з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході судового розгляду позивач ОСОБА_2 та його представник підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідачка та її представник з позовом не погоджується.

Представник третьої особи до суду не з`явився, направив відзив з якого вбачається, що відповідачку необхідно зобов`язати не перешкоджати у спілкуванні з дитиною.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Овідіопольської райдержадміністрації Одеської області до суду не з`явився.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, зустрічний позов задоволенню не підлягає по наступним підставам.

Відповідно до ст. 263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

щодо позовних вимог про позбавлення батьківських прав

Так судом встановлено, що 09 грудня 2006 року сторони зареєстрували шлюб. Під час шлюбу у сторін народилась дитина - донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29 квітня 2016 року шлюб був розірваний.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (код НОМЕР_1 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , працевлаштований та є фізичною особою підприємцем (т.1 а.с. 108). Позивач до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався (т.1 а.с 90). На обліку у нарколога та психіатра не перебуває. Відповідач проживає у АДРЕСА_1, має у приватній власності об`єкт нерухомого майна, відомостей щодо права власності на рухоме майно не має.

Позивачка ОСОБА_1 не працевлаштована (т.1 а.с.134). По місцю мешкання позивачка характеризується позитивно (т.1 а.с.136). Позивачка проживає у місті Одеса, відомостей про наявності у позивачки рухомого та нерухомого майна не має.

Малолітня дитина ОСОБА_4 мешкає разом з позивачкою.

Під час судового розгляду з боку позивачки були надані письмові докази від фізичних осіб, які мешкають по сусідству з позивачкою та характеризують відповідача негативно (т.1 а.с.137-144), при цьому суд до даних доказів відноситься критично, так як пояснення фізичних осіб ґрунтуються на поглядах позивачки, без фактичного спілкування з відповідачем.

Відповідно до висновку районного органу опіки та піклування Приморської РДА від 02.04.2018 року, доцільно позбавити відповідача батьківських прав (т.1 а.с.146). Крім того в ході судового розгляду в рамках інших позовних вимог, орган опіки та піклування надав інший висновок ( т. т.2 а.с.140).

Під час судового розгляду справи відповідно до ст. 232 ЦПК України була допитана малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності психолога та була з`ясована її думка щодо позовних вимог та відносин з батьком.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважних причин протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

П.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначає, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з абз. 2 п.18 зазначеної Постанови, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Суд звертає увагу на те, що позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону не можливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 раніше ніколи не розглядалось в органах опіки та піклування, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, до нього не застосовувались попередження про необхідність змінити ставлення щодо виховання дитини, відносно нього не були зібрані з цього приводу письмові підтвердження та не було перевірено ставлення дитини до нього, питання про позбавлення батьківських прав пов`язано з виїздом позивачки разом з дитиною за межі країни.

Суд вважає, що з боку позивачки ОСОБА_1 належних та допустимих доказів того, що відповідач самоухилився від виконання своїх батьківських прав не надано.

Виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку, що доводи позивачки щодо позбавлення батьківських прав не знайшло свого обґрунтування, а тому позовні вимоги позивачки задоволенню не підлягають.

щодо стягнення аліментів за минулий період.

Позивачка просить стягнути аліменти в розмірі 45 000 грн. за минулий період. Відповідач в цій частині позов не визнає та пояснив, що у добровільному порядку здійснював допомогу позивачці. В ході судового розгляду було встановлено, що позивачка до суду раніше з позовними вимогами про стягнення аліментів не зверталась, договору про сплату аліментів з відповідачем не укладала, виконавчих документів в структурних підрозділах ДВС та приватних виконавцях не має. З урахуванням вищевказаних обставин, суд приходить до висновку, що позивачка не обґрунтувала свої позовні вимоги щодо стягнення аліментів за минулий час, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

При поданні позову позивачка сплатила судовий збір в розмірі 1973.53 грн.(т.1 а.с.2,3), суд прийшов до висновку, що позов в цій частині є не обґрунтований, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

щодо позовних вимог про стягнення аліментів

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття.

обставини, які встановлені судом

09 грудня 2006 року сторони зареєстрували шлюб. Під час шлюбу у сторін народилась дитина - донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29 квітня 2016 року шлюб був розірваний.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (код НОМЕР_1 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , працевлаштований та є фізичною особою підприємцем (т.1 а.с. 108). Позивач до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався (т.1 а.с 90). На обліку у нарколога та психіатра не перебуває. Відповідач проживає у АДРЕСА_1, має у приватній власності об`єкт нерухомого майна, відомостей щодо права власності на рухоме майно не має.

Позивачка ОСОБА_1 не працевлаштована (т.1 а.с.134). По місцю мешкання позивачка характеризується позитивно (т. 1 а.с.136). Позивачка проживає у місті Одеса, зареєстрована у сільській місцевості, відомостей про наявності у позивачки рухомого та нерухомого майна не має.

Малолітня дитина ОСОБА_4 мешкає разом з позивачкою.

Відповідач від участі у вихованні та утриманні дитини ухиляється, з урахуванням того, що відповідач, є фізичною-особою підприємцем та з урахуванням звітних відомостей від податкових установ, суд приходить до висновку, що дохід відповідача носить сумнівний характер.

В ході судового розгляду з боку відповідача надійшли заперечення з яких видно, що відповідач просить визначити розмір аліментів відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ст.ст.182,184,192 СК України та враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище позивача та відповідача, та в зв`язку з тим, що відповідач має сумнівний характер доходу (заробітної плати) та з урахуванням середньо-статистичної заробітної плати по Одеському (кол.Овідіопольському) району в розмірі 9731 грн., суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з дня подання позову.

Відповідно до ст.430 ч.1п.1 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає можливим стягнути судові витрати з відповідача на корись держави.

щодо позовних вимог за зустрічним позовом

Обставини які встановлені судом зазначені вище. Позивач просить усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та встановити порядок спілкування з дитиною, при цьому позивач посилається на докази, які підтверджують його сімейне та матеріальне становище, а також на висновок органу опіки та піклування від 24.05.2019 року (т.2 а.с.140), при цьому від органу опіки та піклування до суду в рамках інших позовних вимог надійшов інший висновок.

Під час судового розгляду справи відповідно до ст. 232 ЦПК України була допитана малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, в присутності психолога була з`ясована її думка щодо позовних вимог та відносин з батьком. З урахуванням вищевказаних обставин, думки малолітньої дитини та в її інтересах, суд вважає, що позовні вимоги щодо зобов`язання відповідачки в усуненні перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку спілкування є передчасними та задоволенню не підлягають.

При поданні позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 704.80 грн.(т.1 а.с.92 ), суд прийшов до висновку, що позов є не обґрунтований, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2-13,77-80,141,258,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.182-184,192 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування в особі Приморської райдержадміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів за минулий час - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 листопада 2017 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В іншій частині відмовити.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування в особі Приморської райдержадміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - відмовити.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до палати по цивільним справам Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Кириченко П.Л.