Справа № 274/3955/20 Провадження № 2/0274/433/21
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
УХВАЛА

25.01.21 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд),

розглядаючи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовомОСОБА_1
доМіністерства освіти і науки України,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:Державний вищий навчальний заклад "Бердичівський коледж промисловості, економіки та права"
провизнання протиправними дій та скасування статусу гуртожитку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо присвоєння гуртожитку по АДРЕСА_1 статусу гуртожитку для студентів вищих навчальних закладів та скасувати цей статус.

Ухвалою від 22.06.2020 р. відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 статті 186 Цивільного процесуального кодексу України: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та роз`яснено ОСОБА_1 , що вона має право звернутись вказаними позовними вимогами в порядку адміністративного судочинства.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 29.07.2020 р. скасовано ухвалу від 22.06.2020 р. та направлено справу для продовження розгляду.

Ухвалою від 03.09.2020 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Від ОСОБА_1 надійшло клопотання, у якому вона просить розглянути справу за правилами загального позовного провадження, посилаючись на те, що справа має істотне значення для сторін та суттєві наслідки за результатами винесеного судового рішення, а також враховуючи категорію та складність справи, обсяг та характер доказів.

Розглянувши клопотання, Суд зазначає наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;

2) щодо спадкування;

3) щодо приватизації державного житлового фонду;

4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу;

5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Згідно з частиною першою та другою статті 274 Цивільного процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи:

1) малозначні справи;

2) що виникають з трудових відносин;

3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Таким чином справа, що розглядається, зважаючи на предмет спору, може бути розглянута у порядку прощеного позовного провадження.

Частиною третьою статті 274 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) ціну позову;

2) значення справи для сторін;

3) обраний позивачем спосіб захисту;

4) категорію та складність справи;

5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо;

6) кількість сторін та інших учасників справи;

7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

ОСОБА_1 , посилаючись у клопотанні на те, що справа має істотне значення для сторін, не зазначає, в чому саме полягає це істотне значення, а відтак Суд вважає таке посилання необґрунтованим, тим більше, що у відзиві Міністерство освіти і науки України про те, що справа має для нього істотне значення, не зазначає.

Категорія ж та складність справи, характер спірних правовідносин, предмет доказування, обсяг та характер доказів у справі, на що також посилається ОСОБА_1 у клопотанні, не вказують на те, що справа має розглядатись у порядку загального позовного провадження, оскільки, на думку Суду, справа не є складною, обсяг доказів є несуттєвим, доказами є лише письмові документи, у справі немає потреби призначати експертизи, проводити допит свідків, витребовувати інші докази тощо (клопотання про це на заявлялись).

Також Суд зважає на те, справа має лише трьох учасників та не становить значного суспільного інтересу, Міністерство освіти і науки України не повідомляло про необхідність розгляду справи у порядку загально позовного провадження.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що підстави для розгляду справи за правилами загального позовного провадження відсутні, а відтак відмовляє у задоволенні клопотання ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 274, 258 та 260-261 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.В. Корбут