Справа № 286/2184/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Овруцької міської ради Житомирської області, третя особа: Овруцька державна нотаріальна контора, про скасування заборони на відчуження нерухомого майна , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Овруцької міської ради Житомирської області, в якому просить скасувати заборону на відчуження нерухомого майна, що належить йому, а саме частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , зареєстровану 20.03.2006 року Овруцькою державною нотаріальної конторою на підставі повідомлення Овруцького змішторгу від 11.04.1975 року, мотивуючи тим, що вказана заборона внесена в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна помилково через зміну нумерації будинків і перешкоджає йому реалізовувати права власника.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не подав.

Сторони та третя особа, будучи належно повідомленими, в судове засідання не з`явились.

Позивач подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов задоволити.

Відповідач причин неявки не повідомив, клопотань не заявляв.

Третя особа подала заяву про розгляд справи за її відсутності, що до вирішення справи покладаються на розсуд суду.

Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, у задоволення клопотання сторони, керуючись нормами ст.223 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності її учасників.

Відтак, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, позивач ОСОБА_1 є власником частини житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Овруцької ДНК 02.11.2000 року, право власності за яким на 1/10 частину будинку зареєстровано 24.07.2003 року, а на 2/5 частини будинку зареєстровано 11.08.2016 року.

Також з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що стосовно об`єкта нерухомого майна по АДРЕСА_2 є запис про обтяження вказаного нерухомого майна, а саме заборона (архівний запис), зареєстрована 20.03.2006 року Овруцькою державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення від 11.04.1975 року Овруцького змішторгу, яка виникла 22.04.1975 року щодо нерухомого майна власником якого є ОСОБА_2 .

З листа Овруцької державної нотаріальної контори від 11.06.2021 року випливає, що у нотаріуса відсутні підстави припинити заборону відчуження на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_2 , так як відсутній лист підприємства про зняття обтяження, за повідомленням якого було накладено обтяження (заборону).

Як стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається із копій записів домової книги по АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 ніколи не проживала і не була прописана (не зареєстрована) у житловому будинку за вказаної адресою.

Загальновідомим є факт того, що такої організації, підприємства як ОСОБА_3 змішторг на сьогодні не існує, оскільки він був реорганізований у Овруцький міськторг, якого також на сьогодні не існує.

Як стверджує позивач, заборона внесена 20.03.2006 року в Єдиний реєстр помилково, так як державним реєстратором - Овруцькою ДНК не було враховано факту зміни нумерації будинків по АДРЕСА_2 , а саме того, що житловий будинок АДРЕСА_2 , співвласником якого на даний час є ОСОБА_1 колись значився під номером № НОМЕР_2 , а інший будинок, власником якого була ОСОБА_2 колись значився під номером № 3.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно ст.5 Кодексу, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що наявністю в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про обтяження майна, порушуються право власності позивача, а тому його право підлягає судовому захисту у спосіб, визначений законом, а саме ст.34 Закону України «Про нотаріат» шляхом зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема як накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації.

Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу оформити на нього право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.5 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Пункт 5 ч. 2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна.

Згідно з п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони.

Таким чином, накладення заборони на нерухоме майно, належне ОСОБА_2 , та помилкове внесення через 31 рік відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна, належного ОСОБА_1 , обмежує права позивача як власника та позбавляє можливості в повній мірі користуватися, володіти та розпоряджатися належним йому майном, що є неприпустимим.

Відповідно до підпункту 10 пункту «б» ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваженнями органів місцевого самоврядування є облік відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від фори власності.

З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги щодо зняття заборони на відчуження нерухомого майна, яке належить позивачу, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Тому керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354, п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп.15.5 п.15 п.1 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Скасувати обтяження заборону на відчуження нерухомого майна житлового будинку по АДРЕСА_2 , зареєстровану 20.03.2006 року Овруцькою державною нотаріальної конторою на підставі повідомлення Овруцького змішторгу від 11.04.1975 року та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону (архівний запис), внесений під реєстраційним номером обтяження 2984556, зареєстрований 20.03.2006 року за № 2984556 реєстратором: Овруцька державна нотаріальна контора, на підставі повідомлення, 01, 11.04.1975, Овруцький змішторг, на об`єкт обтяження за адресою: АДРЕСА_2 , власник: ОСОБА_2 .

Стягнути з Овруцької міської ради Житомирської області на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Овруцький районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду або якщо суд визнає причини пропуску строку поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.11.2021 року.

Суддя: В. І. Вачко