Справа № 426/8650/19
Провадження № 22-ц/810/622/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кострицького В.В.,

суддів: Назарової М.В., Лозко Ю.П.

за участю секретаря

судового засідання Сінько А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

скаржник Селянське фермерське господарство «Крісті»

представник скаржника голова СФГ «Крісті» Семенов Артур Євгенійович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду

за апеляційною скаргою Селянського фермерського господарства «Крісті»

на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 12 лютого 2020 року, ухвалене у складі судді Скрипник С.М. в м. Сватове Луганської області,

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору СФГ «Мирослава» про визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно та витребування майна з чужого незаконного володіння, в обґрунтування якого зазначив, що позивач був єдиним засновником і директором Приватного підприємства Агрофірма «Містки» в період з 2000 року по 2009 рік. Рішенням загальних зборів колишніх членів Колективного сільськогосподарського підприємства асоціація «Україна» від 07 вересня 2004 року Приватному підприємству Агрофірма «Містки» передано майно на загальну суму 254000 грн, у тому числі: комплекс 2-х гаражів, майстерня, кузня майстерні, склад кисневих балонів, склад газових балонів, стройцех, пилорама, 2-х матеріальних складів за адресою: АДРЕСА_1 (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий 16 березня 2009 року, номер витягу 22168214) для погашення поточної заборгованості КСП асоціації «Україна» перед її кредиторами. Колективне сільськогосподарське підприємство асоціація «Україна» ліквідовано. Приватне підприємство Агрофірма «Містки» набуло право власності на вищевказане майно після того, як погасило дану заборгованість. Ухвалою Господарського суду Луганської області від 10.08.2009 року ПП АФ «Містки» було ліквідовано. КСП Асоціація «Україна» ліквідовано. На підставі п. 12.9 Статуту ППАФ «Містки» майно агрофірми, яке залишилось після розрахунків з бюджетом, кредиторами, працівниками, використовується власником. Таким чином, єдиним і законним власником вищевказаного майна є саме він ОСОБА_1 . Рішення загальних зборів колишніх членів КСП асоціація «Україна» від 07.09.2004 року на цей час є чинним, в судовому порядку не скасоване. Факт знаходження вищевказаного майна у ПП АФ «Містки» підтверджуються Актами вилучення майна виконавчою службою у 2005 році в рамках виконавчого провадження за рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 17.12.2004 року за позовом ОСОБА_3 в інтересах 74-х громадян до ПП АФ «Містки», асоціації «України» про виділення майнового паю в натурі і визнання недійсним рішення загальних зборів колишніх членів колективного господарського підприємства. Вищевказане майно за Актами вилучення було передано ОСОБА_3 . В подальшому рішення Сватівського районного суду по справі № 2-1072-04 було скасовано Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 28 лютого 2006 року, а справа спрямована до суду першої інстанції на новий розгляд. Ухвалою від 24.05.2006 Сватівського районного суду Луганської області позовна заява була повернута позивачам. ОСОБА_3 помер у 2010 році. Спірне майно належало ОСОБА_3 на праві власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 16.03.2009, номер витягу 22168214. Згідно мирової угоди, затвердженої Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 23.12.2013 року по справі № 426/2110/13-ц дане майно було визнано на праві приватної власності за ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті його батька ОСОБА_3 . Зазначена ухвала Сватівського районного суду Луганської області була надіслана судом 03.10.2016, зареєстрована 04.10.2016, зареєстрована 04.10.2016, оприлюднена в ЄДРСР 07.10.2016, тобто стала доступною у відкритому доступі лише з 07.10.2016, тобто трирічний термін позовної давності щодо звернення до суду починає спливати саме з цієї дати. Вважає, що майно вибуло з володіння позивача не з його волі, а іншим шляхом та між сторонами не існує жодних договірних відносин щодо даного майна.

Позивач просив суд визнати за ним право власності на майно, а саме: комплекс, 2-х гаражів, майстерня, кузня майстерні, склад кисневих балонів, склад газових балонів, стройцех, пилорама, 2-х матеріальних складів, за адресою: АДРЕСА_1 та витребувати у ОСОБА_2 належне йому на підставі рішення суду вищевказане майно.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 12 лютого 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння відмовлено.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що позивач, звертаючись до суду, зазначив підставою виникнення у нього речового права рішення загальних зборів колишніх членів Колективного сільськогосподарського підприємства асоціація «Україна» від 07 вересня 2004 року. Однак, рішення загальних зборів колишніх членів Колективного сільськогосподарського підприємства асоціація «Україна» від 07 вересня 2004 року за своїм правовим змістом не є правочином або іншим правовстановлюючим документом на підставі якого у Приватного підприємства Агрофірма «Містки» могло виникнути право власності на спірне нерухоме майно, у тому числі і право власності. Виходячи з тексту рішення загальних зборів колишніх членів Колективного сільськогосподарського підприємства асоціація «Україна», зборами було прийняте рішення не про передачу майна у власність, а про виділення майна. В даному рішенні не зазначено особу, про виділення майна якій зборами приймалося рішення. Будь-якого належного та допустимого доказу набуття Приватним підприємством Агрофірма «Містки» на це майно не надано, на момент ліквідації спірним майном не володіло, а тому передати це майно при ліквідації у власність засновнику ОСОБА_1 не могло. Також суд першої інстанції виходив з того, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 37387854 від 12 травня 2015 року) власником спірного майна є відповідач ОСОБА_2 .. Підставою виникнення у ОСОБА_2 права власності на вказане майно є ухвала Сватівського районного суду Луганської області у справі № 426/2110/13-ц. Належних та допустимих доказів незаконного, без відповідної правової підстави, отримання даного майна у приватну власність ОСОБА_2 , а також його батьком ОСОБА_3 суду не надано.

Рух провадження у справі

09 квітня 2021 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 12 лютого 2020 року.

21 грудня 2020 року постановою Луганського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Сватівського районного суду Луганської області від 12 лютого 2020 року без змін.

Відповідно до сайту за посиланням: http://www.reestr.court.gov.ua/, при пошуку документів за справою №426/8650/19 встановлено, що ухвалами Верховного Суду від 18 лютого 2021 року та 10 червня 2021 року у відкритті касаційного провадження у даній справі відмовлено, з підстав, що постанова Луганського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року не оскаржується.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з таким рішенням СФГ «Крісті» 29 червня 2021 року звернулось з апеляційною скаргою до Луганського апеляційного суду, відповідно до якої просить скасувати рішення Сватівського районного суду Луганської області від 12 лютого 2020 року по справі №426/8650/19 та направити справу на новий розгляд.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник виходив з того, що предметом спору є майно, у тому числі: комплекс 2-х гаражів, майстерня, кузня майстерні, склад кисневих балонів, склад газових балонів, стройцех, пилорама - право вимоги на яке належить Селянському фермерському господарству «Крісті» згідно договору уступки права вимоги, укладеного між ПП АФ «Містки» та СФГ «Крісті». Таким чином, суди вирішуючи спір, у порушення вимог ст. 263 України, не в повній мірі з`ясував фактичні обставини справи. Суд розглянув справу по суті без визначення майна, яке є в наявності кола осіб, які мають право на конкретне майно. Таким чином, суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, як брали участі у справі. Скаржник вважає, що у відповідності до п.4 ч.3ст. 376 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, які суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, не були залучені до участі у справі.

Позиція інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходило, що не заважає апеляційному розгляду справи відповідно до положень ст. 360 ЦПК України.В судовому засіданні представник СФГ "Крісті" А.Є. Семенов відмовився від свого клопотання про зупинення провадження у справі , просив суд розглянути справу.

Явка сторін

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, в судове засідання з`явились, заяв, клопотань, щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 37387854 від 12 травня 2015 року) власником спірного майна є відповідач ОСОБА_2 .. Підставою виникнення у ОСОБА_2 права власності на вказане майно є ухвала Сватівського районного суду Луганської області у справі № 426/2110/13-ц. Належних та допустимих доказів незаконного, без відповідної правової підстави, отримання даного майна у приватну власність ОСОБА_2 , а також його батьком ОСОБА_4 позивачем суду не надано.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає, що рішення суду відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини, а також юридичні факти.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно частини 3 ст. 640 ЦК України, в редакції чинній на час виникнення правовідносин, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації.

Судом встановлено, що власником та керівником Приватного підприємства Агрофірма «Містки» був ОСОБА_1 , що підтверджується статутом приватного підприємства.

Звертаючись до суду із позовом позивач зазначає, що підставою виникнення у Приватного підприємства Агрофірма «Містки» права власності на спірне майно є рішення загальних зборів колишніх членів КСП асоціація «Україна» від 07 вересня 2004 року, оформлене протоколом № 1 від 07 вересня 2004 року.

Рішенням загальних зборів колишніх членів Колективного сільськогосподарського підприємства асоціація «Україна» від 07 вересня 2004 року Приватному підприємству Агрофірма «Містки» передано майно на загальну суму 254000 грн, у тому числі: комплекс 2-х гаражів, майстерня, кузня майстерні, склад кисневих балонів, склад газових балонів, стройцех, пилорама, 2-х матеріальних складів за адресою: АДРЕСА_1 (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий 16 березня 2009 року, номер витягу 22168214) для погашення поточної заборгованості КСП асоціації «Україна» перед її кредиторами. Колективне сільськогосподарське підприємство асоціація «Україна» ліквідовано.

Факт знаходження вищевказаного майна у Приватного підприємства Агрофірма «Містки» підтверджуються Актами вилучення майна виконавчою службою у 2005 році в рамках виконавчого провадження за рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 17 грудня 2004 року, яке ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 28 лютого 2006 року скасовано і справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, за позовом ОСОБА_3 в інтересах 74-х громадян до Приватного підприємства Агрофірма «Містки», асоціації «України» про виділення майнового паю в натурі і визнання недійсним рішення загальних зборів колишніх членів колективного господарського підприємства. Вищевказане майно за Актами вилучення було передано ОСОБА_3 .

Сватівським районним судом Луганської області ухвалою від 24 травня 2006 року позовна заява повернута позивачам.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів вважає, що надане позивачем рішенням загальних зборів колишніх членів Колективного сільськогосподарського підприємства асоціація «Україна» від 07 вересня 2004 року не є допустимим доказом, підтверджуючим набуття приватним підприємством Агрофірма «Містки» права власності на спірне майно, оскільки рішенням загальних зборів колишніх членів Колективного сільськогосподарського підприємства асоціація «Україна» спірне майно було виділено, без зазначення особи, про виділення майна якій зборами приймалося рішення.

Зборами колишніх членів Колективного сільськогосподарського підприємства асоціація «Україна» не приймалось рішення про передачу спірного майна у власність будь-якій особі.

Позивачем як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, не зважаючи на вимоги ст. 81 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не було надано суду доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про набуття приватним підприємством Агрофірма «Містки» права власності на спірне майно.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що рішення загальних зборів колишніх членів КСП асоціація «Україна» за своїм правовим змістом не є правочином або іншим правовим актом на підставі якого у приватного підприємства Агрофірма «Містки» могли виникнути будь-які права щодо нерухомого майна, у тому числі і право власності.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою господарського суду Луганської області від 10 серпня 2009 року по справі № 20/236, винесеною в ході провадження у справі про банкрутство приватного підприємства Агрофірма «Містки», вказане підприємство було ліквідовано та встановлено відсутність у приватного підприємства Агрофірма «Містки», окрім приміщення насосної станції, будь-якого іншого майна. Через відсутність у боржника приватного підприємства Агрофірма «Містки» майна, вимоги кредиторів задоволені не були.

Зазначені обставини свідчать про те, що приватному підприємству Агрофірма «Містки» на час ліквідації спірне майно на праві власності не належало, тому передати його при ліквідації у власність ОСОБА_1 підприємство не могло.

Крім того, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт передачі спірного майна при ліквідації приватного підприємства Агрофірма «Містки» його власнику.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку проте, що спірним майном є об`єкти нерухомості, право власності на нього у приватного підприємства Агрофірма «Містки» чи ОСОБА_1 могло виникнути тільки після державної реєстрації такого права. Доказів набуття ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно після ліквідації приватного підприємства Агрофірма «Містки» та державної реєстрації речового права ОСОБА_1 суду не надані.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 23 грудня 2013 року по справі № 426/2110/13-ц за ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , визнано право власності на спірне майно.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12 травня 2015 власником спірного майна є ОСОБА_2 Підставою виникнення у ОСОБА_2 права власності на вказане майно є ухвала Сватівського районного суду Луганської області у справі № 426/2110/13-ц.Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 є власником майна, а саме: комплексу, 2-х гаражів, майстерні, кузні майстерні, складу кисневих балонів, складу газових балонів, стройцеху, пилорами, 2-х матеріальних складів на підставі ухвали Сватівського районного суду Луганської області від 23 грудня 2013 року, яка набрала чинності і не скасована.

Позивачем не надавалось доказів на спростування зазначених вище обставин.

Доводи апеляційної скарги СФГ «Крісті» висновків суду першої інстанції не спростовують та на зміну рішення вплинути не можуть, через те, що позивачем у справі є ОСОБА_1 , відповідно наданого доказу під час апеляційного перегляду за апеляційною скаргою СФГ «Крісті» у вигляді договору від 01 лютого 2008 року між керівником ПП АФ «Містки» ОСОБА_1 та керівником СФГ «Крісті» Семеновим А.Є., вбачається, що ОСОБА_1 передається спірне майно для використання СФГ «Крісті» (а.с.173). Такий договір не може бути чинним, так як судами вже неодноразово підтверджувалось право власності на спірне майно за відповідачем ОСОБА_2 , яке не оскаржено та є чинним на момент розгляду справи.

До того ж, сторони мають обов`язок подавати всі можливі докази до своєї позовної заяви відповідно до положень 81 ЦПК України, позивач не зазначав ні під час розгляду в суді першої інстанції про існування зазначеного договору та під час апеляційного перегляду, в апеляційній скарзі не зазначені причини ненадання суду зазначеного договору.

Відповідно до вищевикладеного, довід стосовно обов`язку судом першої інстанції встановлювати усі обставини справи у даній ситуації є не належним чином аргументованим наданими стороною доказами відповідно до положень ст.81 ЦПК України.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно пункту 3 частини першої 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка немала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Оскільки ні позивачем ні СФГ «Крісті» не надано доказів набуття приватним підприємством Агрофірма «Містки» чи ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно, то підстави для задоволення вимог скаржника про перегляд справи, через те що суд першої інстанції прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі відсутні через необґрунтованість.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі не наведено ніяких нових обставин та не надано нових доказів, що давали б апеляційному суду підстави для проведення переоцінки обставин та доказів, зроблених судом першої інстанції у своєму рішенні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства «Крітсті» залишити без задоволення.

Рішення Сватівського районного суду Луганської області від 12 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 01 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді