Романівський районний суд Житомирської області
смт. Романів 29 листопада 2021 року
Суддя Романівського районного суду Житомирської області Кірічук М.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 ,-
В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в три місяці з дня набрання рішенням законної сили.
Посилаючись на те, що він являється спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом, однак, у встановлений законом строк не подав заяву про прийняття даної спадщини, оскільки позивачу не було відомо, що все майно після смерті останній заповів йому.
До відкриття провадження у справі суддею встановлено, що згідно відомостей, отриманих із відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації за адресою місця проживання відповідача, вказаною позивачем у позовній заяві, зареєстрований ОСОБА_2 .
Статтею 24 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.
Згідно зі статтями 25, 26 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.
Частиною першою статті 28 ЦК України визначено, що фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).
Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в поряку цивільного судочинства (пункт частини першої статті 186 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.
У статті 46 ЦПК України передбачено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.
Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.
Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Системний аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що за загальним правилом на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі має бути цивільно процесуально правоздатним та дієздатним. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Норма статті 186 ЦПК України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених пунктами 1-6 частини першої статті 186 ЦПК України, суд зобов`язаний відмовити у відкритті провадження у справі. Подібні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц.
Цивільне-процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо неіснуючих осіб.
Установивши, що ОСОБА_2 , до якого ОСОБА_1 пред`явив позовні вимоги, не існує взагалі як фізичної особи, суддя приходить до висновку, про необхідність відмовити у відкритті провадження у справі.
Керуючись статтею 186 ЦПК України, суддя,-
В И Р І Ш И В :
Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Ухвалу може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її постановлення в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.
Суддя М.М. Кірічук