Справа № 461/7644/19
Провадження № 2/461/73/21
УХВАЛА

14.01.2021 року, Галицький районний суд міста Львова

у складі головуючого судді Фролової Л.Д.,

при секретарі судового засідання Рудницькій А.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача Дудяка Р.А.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові, клопотання представника позивача про витребування доказів,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах яких діє позивач - ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Копистянського Юрія Романовича, органу опіки та піклування Самбірської міської ради, про визнання недійсним договору поруки.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10 грудня 2019 року призначено у справі судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС. Зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» надати суду у строк п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали оригінал договору поруки № 3484/2/1 від 18 лютого 2008 року.

Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» не було надано суду вказаний договір. У зв`язку з чим, Львівським Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром було надано суду відповідь про неможливість проведення експертизи, без надання оригіналів договору поруки.

Позивач та її представник в судовому засіданні заявили клопотання про повторне витребування в публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» оригіналу договору поруки № 3484/2/1 від 18 лютого 2008 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи дійшов до висновку про необхідність задоволення клопотання виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущенні, а власне докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достатності та достовірності, у разі неможливості самостійно надати докази, учасник справи вправі подати клопотання про витребування таких доказів судом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на захист жодним чином не допускає обмеження держави у виборі правових засобів і їх реалізації в ході розгляду його справи, оскільки у своїх доводах Суд виходить з теорії «рівності зброї», тобто зрівнювання сторін не за кількісними ознаками наданих повноважень, а за процесуальним статусом в ході усього процесу, в тому числі і в суді (постанова у справі «Рожков проти РФ» від 31 жовтня 2013 року). Сам принцип «рівності зброї» передбачає, що кожній зі сторін повинна бути надана розумна можливість представляти свою правову позицію, включаючи свої докази таким чином, щоб вона не була поставлена в значно менш вигідне становище, ніж інша сторона.

У рішеннях у справах «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27 жовтня 1993 року та «Ankerl v. Switzerland» від 23 жовтня 1996 року визначено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Створення рівних можливостей учасникам процесу в доступі до суду та до реалізації та захисту їхніх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

У даному випадку, оскільки у сторони позивача є обґрунтовані перешкоди у самостійному отриманні зазначених доказів, невиконання публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» ухвали Галицького районного суду м. Львова від 10 грудня 2019 року, а також з метою повного та об`єктивного встановлення обставин справи, підтвердження або спростування доводів сторін, суд вважає за необхідне постановити повторну ухвалу про витребування доказів.

Керуючись ст. ст. 258-259 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача про витребування доказів - задовольнити.

Зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» надати суду або експерту у строк 30 днів з дня отримання копії даної ухвали оригінал договору поруки № 3484/2/1 від 18 лютого 2008 року.

В разі направлення оригіналу договору поруки експерту - повідомити про це суд, для відправлення судом матеріалів справи експерту.

В разі неможливості надання вказаної вище документації повідомити суд про причини.

Попередити Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України, за умисне невиконання ухвали суду, що набрали законної сили.

Повідомити Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про можливість тимчасового вилучення доказів для дослідження судом, в разі невиконання ухвали суду, відповідно до ст. 146 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Д. Фролова