Дата документу 03.06.2021 Справа № 554/4919/21
Провадження № 2-о/554/105/2021
Рішення

іменем України

03 червня 2021 року місто Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Тімошенко Н.В.

участю секретаря судових засідань Велігоцької О.О.

заявника - ОСОБА_1 , її представника - адвоката Пархоменко А.О.

заінтересованої особи - ОСОБА_2 , його представника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Притулок для жінок Благодійна організація «Світло надії», про видачу обмежувального припису,

встановив:

25.05.2021 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Заява обґрунтовує тим, що вона, постраждала від домашнього насильства здійснюваного батьком - ОСОБА_2 , що вона зазнавала постійного психологічного тиску та насильства з боку ОСОБА_2 , що полягало у здійсненні статевого акту зі нею проти її волі, погрозах та побоях, що принижують її честь та гідність, заподіянні їй тілесних ушкоджень та фізичного болю.

В зв`язку з чим заявниця звернулася до Полтавського відділення поліції, оскільки побоювалася за своє життя та здоров`я. Саме тому звернулася за допомогою до притулку для жінок БО «Світло надії», де знаходиться і проживає зараз.

Таким чином, заявник вважає, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства. Побоюючись подальшого протиправного впливу від батька звернулася до суду з заявою про видачу обмежувальний припису щодо її кривдника - ОСОБА_2 .

У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали, просили її задовільнити.

Додатково в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що її батько раніше тричі засуджений, відбував покарання в місцях позбавлення волі біля десяти років, тричі одружений. Старша сестра заявниці також зазнавала від ОСОБА_2 сексуальне насильство, але про даний факт не заявляла.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та його представник заперечував проти задоволення заяви. Про місце перебування доньки протягом останнього місяця не цікавився.

ОСОБА_2 не визнає існування обставин, про які у своїй заяві зазначає заявниця ОСОБА_1 , вважає це наклепом, який вчинений дочкою з метою невідомою для нього.

При цьому непорозуміння та суперечності між заявницею та заінтересованою особою ОСОБА_2 , як між дочкою і батьком, так само як між заявницею та її матір`ю виникли на ґрунті того, що заявниця ОСОБА_1 , проживаючи в помешканні своїх батьків, після того як їй у вересні 2020 року виповнилося вісімнадцять років, взагалі перестала реагувати на зауваження батька та матері щодо дуже пізнього часу повернення додому, останнім часом взагалі могла не з`явитися на ночівлю та на зауваження батьків реагувала агресивно та неадекватно, при цьому заявивши що в неї є молодий чоловік з яким вона хоче проживати.

Заслухавши пояснення заявника, її представника, заінтересованої особи дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є донькою та батьком.

Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначений главою 13 розділу ІV «Окреме провадження» ЦПК України.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьків (мати, батько) і дитину (дітей).

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Відповідно до п. п. 3, 7, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству",обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Наявність чи відсутність ризиків в поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису.

«Оцінка ризиків» та «наявність ризиків» - є основними обставинами, які повинні бути встановленні судом для ухвалення законного та обґрунтованого рішення в справах про видачу обмежувального припису.

Так, судом встановлено, що учасники справи є донькою і батьком , проживають разом.

З досліджених в судовому засіданні доказів убачається наявність конфлікту, неприязного відношення заінтересованої особи до заявника. Стосунки між сторонами напружені і неприязні.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк від одного до шести місяців.

Ураховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , який не спростовував доводи заявниці.

У силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 350-1-350-6,350-8 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Притулок для жінок Благодійна організація «Світло надії», про видачу обмежувального припису - задовільнити.

Видати обмежувальний припис ОСОБА_2 на строк 6 (шість) місяців із заборонами щодо:

перебування в місці перебування ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

перебування в місці майбутнього проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

перебування в місці навчання ОСОБА_1 - Національному університеті «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» за адресою: м. Полтава, пров. Первомайський, 24.

наближення ближче ніж на 100 м до місця проживання та місця перебування ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

наближення ближче ніж на 100 м до місця майбутнього проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

наближення ближче ніж на 500 м до місця навчання ОСОБА_1 - Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» за адресою: м. Полтава, пров. Первомайський, 24;

особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Копію рішення суду про видання обмежувального припису направити до Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Полтавській області для взяття ОСОБА_2 , проживаючого у АДРЕСА_3 , громадянина України, на профілактичний облік.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч.4 ст. 350-6 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників, які брали участь у справі:

заявник:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , адреса перебування у закладі підтримки постраждалих осіб: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1

заінтересовані особи:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: не відомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;

Благодійна організація «Світло надії», м. Полтава, вул. Монастирська, 32а.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В.Тімошенко