Справа №745/743/21
Провадження № 2/745/287/2021
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
01.12.2021 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Данькова О.М., за участі секретаря судового засідання Петрикій І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позов мотивує тим, що на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 27 липня 2021 року, оформленого приватним нотаріусом Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області Куць М.І., їй на праві приватної власності належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з довідкою №204-21/4718 від 08 жовтня 2021 року, виданою Сосницькою селищною радою про склад сім`ї та проживання, в будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстровані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 (на далі Відповідач), є чоловіком колишньої власниці даного будинку та не проживає в даному будинку більше 10 (десяти) років. Відповідач не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не мас і взагалі не цікавиться даним будинком. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги вона підтримує та просить їх задовольнити без заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позов не подав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.07.2021 року ОСОБА_1 стала власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; який розташований на приватизованій земельній ділянці, (а.с. 6-8). Із копії витягу з Державного реэстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що 27.07.2021 року на підставі договору купівлі-продажу за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , (а.с. 9). Згідно з довідкою Сосницької селищної ради №04-21/4718 від 08.10.2021 року ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_1 , (а.с. 10). Із акта про встановлення факту проживання/не проживання від 08.10.2021 вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 01.04.2008 року, але фактично не проживає останні 10 років, (а.с. 11). Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно дост. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. Ст. 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 72 Житлового кодексу Української РСР визначає порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до пункту 34 Пленуму вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень діючого законодавства України та зібраних у справі доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що права позивача дійсно порушені, оскільки він є власником будинку, відповідач у будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; значиться зареєстрованим з 01.04.2008 року, але фактично не проживає понад 10 років, а тому необхідно визнати його таким, що втратив право користування житловим будинком. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 908 грн. судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст 16, 319 ЦК України, ст.ст. 64, 72 ЖК України, ст. 176 СК України, ст.ст. 2, 4, 12, 15, 16, 81, 141, 263-265, 267, 280-284, 354, 355 ЦПК України, В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 908,00 грн.
Заочне рішення може переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя О.М.Даньков