22.11.2021 Єдиний унікальний номер 205/5028/21
Провадження № 2-з/205/750/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2021 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Кривозуб О.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення обтяження у вигляді застави,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вищезазначена цивільна справа.

22 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом заборони приватному виконавцю Дніпропетровської області Макешеву Є.П. в рамках примусового виконання ВП № 62761893 вчиняти дії, пов`язані з вилученням та реалізацією транспортного засобу марки BYD, модель S6, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2012 року випуску, тип ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ В, колір чорний, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який йому належить. В обґрунтування заяви посилається на те, що між ним та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу, який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучер А.А. Відповідно до зазначеного договору забезпечується заставою виконання заставодавцем зобов`язань за договором позики грошей від 29.08.2018 року, що укладено заставодержателем та заставодавцем, в простій письмовій формі, зі строком виконання до 29.11.2018 року, предметом застави за цим договором є рухоме майно, а саме вищезазначений автомобіль, на підставі вказаного договору 29.08.2018 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено відповідний запис про обтяження за № 56746542. Разом з тим, враховуючі ті обставини, що на підставі виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого органу Дніпропетровської області Макушевим Є.П. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, що вразі реалізації його майна транспортного засобу унеможливить ефективний захист та поновлення його порушених прав та інтересів.

Позивач та його представник у підготовчому судовому засіданні підтримали клопотання про забезпечення позову та просили його задовольнити.

У підготовчому судовому засіданні відповідач заперечував щодо задоволення клопотання та просив суд відмовити.

Вислухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали поданої позивачем заяви про забезпечення позову, а також матеріали позовної заяви, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, дійшов висновку, що в між сторонами дійсно виник цивільно-правовий спір.

Разом із цим, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони приватному виконавцю Дніпропетровської області Макешеву Є.П. в рамках примусового виконання ВП № 62761893 вчиняти дії, пов`язані з вилученням та реалізацією транспортного засобу, адже задоволення таких вимог фактично призведе до зупинення виконавчого провадження в цілому.

Суд зазначає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони вчиняти певні дії ( правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року в справі № 826/10936/18.

Згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 18 лютого 2021 року вищезазначений транспортний засіб ОСОБА_1 перебуває під обтяженням із забороною відчуження, де обтяжувачем є ОСОБА_3 , зі строком виконання зобов`язання з 29 листопада 2018 року по 29 серпня 2023 року.

Також 07 серпня 2020 року приватним виконавцем Дніпропетровської області Макешевим Є.П. винесено постанову про арешт майна вищезазначеного транспортного засобу на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. за № 1396 від 28 липня 2020 року щодо звернення стягнення транспортного засобу - марки BYD, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звертався до суду про визнання вищевказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, однак рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2021 року було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 , яке залишилося без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року, та яке набрало законної сили 14 квітня 2021 року.

Крім того, ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову судам роз`яснено, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

В правовій позиції, викладеній Верховним Судом у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду, (постанова № 211/129/18-ц від 3 квітня 2019 року) зазначено, що суд не може заборонити державному виконавцю вживати необхідних заходів щодо своєчасного й повного виконання рішення.

Також в силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження саме до компетенції виконавця віднесено зупинення вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, а тому в суду немає підстав зобов`язувати приватного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

За таких обставин, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 149, 151, 153, 260, 261 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення обтяження у вигляді застави відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення- ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення - ухвали.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали суду виготовлено 26 листопада 2021 року.

Суддя: Т.П. Терещенко

.