ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року

м. Черкаси

Справа № 705/2503/21
Провадження № 22-ц/821/1884/21
категорія: 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Єльцова В.О.

суддів: Бородійчук В.Г., Нерушак Л.В.

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк»

відповідач: ОСОБА_1

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 липня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В червні 2021 року АТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.06.2020 року АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 уклали Оферту на укладання угоди про надання кредиту № 500833081 (надалі Договір).

Відповідно до умов вищевказаного Договору, позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит у сумі 112 103,53 грн.

Відповідно до умов Договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 112 103,53 грн.

У порушення умов Договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 26.04.2021 року має прострочену заборгованість 138 540,22 грн., а саме: за кредитом 110 385,25 грн., за відсотками - 28 154,97 грн., яку просять стягнути з відповідачки та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 липня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за договором № 500833081 у розмірі 138 540,22 грн., а саме: за кредитом 110 385,25 грн., за відсотками - 28 154,97 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_1 не виконувала передбачених кредитним договором обов`язків по поверненню кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, має прострочену заборгованість, що у свою чергу порушує права АТ «Альфа-Банк», а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Суд критично відноситься до зауваження відповідачки про відсутність її підпису на Акцепт пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 500833081, оскільки усі надані позивачем документи (оферта, графік платежів, анкета-заява) містять її підписи та погодження умов отримання кредиту.

Інших доказів на підтвердження викладених у Відзиві обставин відповідачем суду не надано.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У вересня 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необ`єктивність, необґрунтованість та такого, що винесено з грубим порушенням чинного законодавства України судового рішення, просить скасувати оскаржуване рішення суду 1 інстанції та постановити нове рішення, яким в позові відмовити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що автоматичний розподіл відповідно до звіту про автоматичний розподіл по справі №705/2503/21 було розпочато та закінчено 09.06.2021 року, ухвала про відкриття провадження у справі була винесена 22.06.2021 року, що є підставою для скасування вказаного незаконного рішення.

Вказує, що всупереч вимогам чинного законодавства України нею отримана позовна заява, підписана представником ОСОБА_2 , однак жодних документів на підтвердження повноважень вказаної особи в додатках не було, а лише зазначено, що даний документ направлено лише суду, крім того ряд додатків також були відсутні при позовній заяві та направлені лише суд. Крім того, всі додатки отримані нею являються копіями та жодного підтвердження своєї автентичності не містять. Тобто, позивачем з невідомих причин направлено дві позовні заяви, які всупереч закону не є ідентичними. Варіант позовної заяви для суду відмінний від позовної заяви, яка була отримана нею. Стверджує, що лише з даних підстав провадження за вказаною позовною заявою не підлягає до відкриття, а позов до задоволення.

Вказує, що між позивачем та нею було укладено договір про надання кредиту №501214011 від 06.12.2019 на суму 99280,00грн. Відповідно до даного договору нею справно сплачувалися всі необхідні відсотки та збори до моменту настання пандемії у всьому світі пов`язаної із хворобою корона вірус, в зв`язку з чим в Україні було оголошено карантин. У зв`язку з даною обставиною вона звернулася до позивача з проханням реструктуризації її боргу в частині зменшення розміру щомісячних виплат відсотків. Позивачем було погоджено її прохання. Однак, з не зрозумілих та незаконних причин, з метою неправомірного збагачення оформлено як нову угоду про надання кредиту №500833081 від 19.06.2020 року на суму 112103,53грн. На підтвердження своєї пропозиції в матеріалах справи наявний Акцепт пропозиції на укладення угоди про надання кредиту, що не містить її підпису.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

20 вересня 2021 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 липня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 вересня 2021 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Єльцов В.О., судді Бородійчук В.Г., Нерушак Л.В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 25 жовтня 2021 року справу призначено до розгляду в письмовому провадженні без повідомлення (без виклику) учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Суд 1 інстанції встановив, що 19.06.2020 року АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 уклали Оферту на укладання угоди про надання кредиту № 500833081 (надалі Договір) (а.с.24).

Відповідно до умов вищевказаного Договору, позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит у сумі 112 103,53 грн.

Відповідно до умов Договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 112 103,53 грн.

У порушення умов Договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 26.04.2021 року має прострочену заборгованість 138 540,22 грн., а саме: за кредитом 110 385,25 грн., за відсотками - 28 154,97 грн. (а.с.19,20-23).

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду 1 інстанції відповідає.

Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 19.06.2020 року АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 уклали Оферту на укладання угоди про надання кредиту № 500833081 (надалі Договір) (а.с.24).

Відповідно до умов вищевказаного Договору, позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит у сумі 112 103,53 грн.

Відповідно до умов Договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 112 103,53 грн.

У порушення умов Договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 26.04.2021 року має прострочену заборгованість 138 540,22 грн., а саме: за кредитом 110 385,25 грн., за відсотками - 28 154,97 грн. (а.с.19,20-23).

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини по справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими сторонами доказами, оцінив їх під час постановлення своїх висновків.

Таким чином, суд 1 інстанції вірно дійшов до висновку, що відповідач ОСОБА_1 не виконувала передбачених кредитним договором обов`язків по поверненню кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, має прострочену заборгованість, що у свою чергу порушує права АТ «Альфа-Банк», а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, суд 1 інстанції критично віднісся до зауваження відповідачки про відсутність її підпису на Акцепт пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 500833081, оскільки усі надані позивачем документи (оферта, графік платежів, анкета-заява) містять її підписи та погодження умов отримання кредиту, з чим погоджується і колегія суддів.

Такі висновки суду 1 інстанції ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам закону.

Доводи апелянта лише зводяться до переоцінки доказів та не спростовують висновків суду 1 інстанції.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 липня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий В.О. Єльцов

Судді В.Г. Бородійчук

Л.В. Нерушак