Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4095/21
Номер провадження 2-о/711/84/21
РІШЕННЯ
17 листопада 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Кондрацької Н.М.
при секретарі Мелещенко О.В.,
за участю: представника заявника Руденко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Плескачівської сільської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -
Представник ОСОБА_1 адвокат Руденко Юлія Вікторівна звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою, в якій просила встановити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу Державного акта на право приватної власності на землю ЧР №13-16-24, виданого на підставі рішення Плескачівської сільської ради №10 від 23.10.1997, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,457 га, розташованої на території АДРЕСА_1 , зареєстрованого за №24 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, виданого на ім`я « ОСОБА_2 ».
В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвам про смерть серії НОМЕР_1 . Після смерті матері, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Кам`янецького В. В. з заявою про прийняття спадщини. Після перегляду всіх документів, які були надані заявницею, нотаріусом було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка знаходиться на території АДРЕСА_1 , оскільки в державному акті на право приватної власності на землю є невідповідність в імені, а саме, ім`я матері заявниці зазначено як « ОСОБА_3 » що не збігається із записом її імені в паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , що був виданий Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області 27.12.2000, договорі купівлі продажу житлового будинку, що знаходиться в с. Плескачівка, Смілянського р-ну та інших документах, де ім`я зазначено як « ОСОБА_4 ». З метою усунення зазначених невідповідностей, ОСОБА_1 зверталася до Плескачівської сільської ради щодо внесення виправлень в державний акт чи видачі нового, але їй було повідомлено, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали здійснюється в судовому порядку. Таким чином встановити факт належності правовстановлюючого документа іншим шляхом заявниця не має можливості, а встановлення даного факту необхідне їй для оформлення спадкових прав після смерті матері ОСОБА_2 ..
Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2021, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Наталія Миколаївна, визначена для розгляду судової справи №711/4095/21.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.07.2021 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження.
У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила її задовольнити.
Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Плескачівської сільської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься заява старости с. Плескачівка ОСОБА_5 від 30.08.2021, в якій вона просить розглянути справи буз участі представника, заперечень щодо позову не має.
Заслухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Як визначено у ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи у тому числі про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ч. 1 ст. 315 ЦПК України і не є вичерпним.
Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Як на тому наголошено у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, що при розгляді справ про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи у паспорті, у тому числі факт належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документи належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Із матеріалів справи судом встановлено,що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 74 років у м. Черкаси померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області складений відповідний актовий запис № 1160 від 24.04.2019 та видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за законом на належне їй майно, в тому числі і земельну ділянку площею 0,457 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території АДРЕСА_1 .
Маючи намір оформити спадщину після смерті матері ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Кам`янецького В.В., яким було відкрито спадкову справу №64751640, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57575625 від 17.09.2019.
Під час перевірки поданих документів, нотаріусом було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки в державному акті на право приватної власності на землю є невідповідність в імені власниці земельної ділянки.
Так, як вбачається з Державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР №13-16-24, виданого 30.04.1999 на підставі рішення Плескачівської сільської ради народних депутатів від 23.10.1997 №10, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 24, ОСОБА_2 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,457 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території АДРЕСА_1 .
Факт належності даного правовстановлюючого документу померлій ОСОБА_2 підтверджується збігом її анкетних даних, а саме: прізвища, по батькові та місці проживання, зазначених в Державному акті на право приватної власності на землю серії ЧР №13-16-24 від 30.04.1999 та копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 .
Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Як встановлено судом, заявник не має можливості одержати новий чи внести зміни в наявний правовстановлюючий документ через те, що законодавством не передбачена така можливість.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Таким чином, виходячи з заявлених вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявником було надано достатньо доказів, які підтверджують факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР №13-16-24, виданого 30.04.1999 на підставі рішення Плескачівської сільської ради народних депутатів від 23.10.1997 №10, на ім`я ОСОБА_2 , згідно якого їй належала земельна ділянка загальною площею 0,457 га, призначена для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст. ст. 76, 264, 265, 294, 315 ЦПК України, суд,-
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Плескачівської сільської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу, а саме:Державного акта на право приватної власності на землю ЧР №13-16-24, виданого на підставі рішення Плескачівської сільської ради №10 від 23.10.1997, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,457 га, розташованої на території АДРЕСА_1 , зареєстрованого за №24 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 17.11.2021.

Головуючий: Н. М. Кондрацька