Справа № 426/2808/21
РІШЕННЯ
іменем України

25 листопада 2021 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

у складі: головуючого - судді Бабічевої Л.П.,

за участю секретаря судового засідання Діброви А.О.,

представника позивача адвоката Будника М.В.,

представника відповідача адвоката Зубенка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Сватове в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сватівська олія» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сватівська олія» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначив, що 16.06.1994 року він був прийнятий на посаду газоелектрозварювальника 5 розряду механічної майстерні Сватівського МЕЗу в порядку переводу з Хлібокомбінату РСС на підставі наказу №50-к від 10.06.1994 року. 02.07.1998 року по переводу зі Сватівського МЕЗу був прийнятий зварювальником ручної зварки 5 розряду механічної майстерні ЗАТ «Сватівська олія». В період з 02.07.1998 року по 16.08.2021 року працював на різних посадах на ЗАТ «Сватівська олія», а після перейменування - ТОВ «Сватівська олія». Останнє його місце роботи - апаратник-екстракторник 5 розряду (підмінний) екстракційного цеху олійно-екстракційного виробництва ТОВ «Сватівська олія».
31.07.2021 він уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб солдатського та сержантського складу з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 строком на 3 роки. Відповідно до Витягу із Наказу №218 від 31.07.2021 року командира військової частини він призначений наказом від 31.07.2021 року №177-РС на посаду номера обслуги 2 самохідної артилерійської гармати 2 самохідно-артилерійського взводу 6 самохідно-артилерійської батареї 2 самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) ВОС -136533А та зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.
Про укладання ним контракту про проходження військової служби відповідача було повідомлено листом №123 від 11.08.2021 року Сватівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
У період часу з 01.08.021 року по теперішній час він перебуває у розташуванні військової частини НОМЕР_1 , місце дислокації якої знаходиться в АДРЕСА_1 .
Приблизно 20 серпня 2021 року йому зателефонували сусіди, які мешкають поруч з ним у м.Сватове, і повідомили, що у його поштовій скриньці лежить великий конверт. Він попросив сусіда взяти даний конверт, розкрити, подивитися зміст та направити фото документів на месенджер «Viber». Сусід відкрив його і повідомив, що це конверт ТOB «Сватівська олія», в якому міститься наказ про його звільнення від 16.08.2021 року з повідомленням про необхідність прибути до відділу кадрів для отримання трудової книжки особисто або надати згоду про відправлення трудової книжки поштою та направив йому копії вказаних документів.
Відповідно до повідомлення №468 від 16.08.2021 року ТОВ «Сватівська олія» повідомляє про розірвання 16.08.2021 року укладеного з ним трудового договору на дві п.3 ст. 36 КЗпП України, про необхідність прибути до відділу кадрів для отримання трудової книжки особисто або надати згоду про відправлення трудової книжки поштою.
Відповідно до Наказу № НОМЕР_3 від 16.08.2021 року він був звільнений з посади апаратника-екстракторника 5 розряду (підмінний) екстракційного цеху олійно-екстракційного виробництва ТОВ «Сватівська олія» відповідно до п.3 ст. 36 КЗпП України у зв`язку зі вступом на військову службу на підставі листа №123 від 11.08.2021 року Сватівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до трекінгу ПАТ «Укрпошта» по відправленню №923 вказаний лист був вручений 18.08.2021 року, але він фізично не міг отримати листа, оскільки був у розташуванні військової частини НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_1 .
20.08.2021 року він зателефонував до відділу кадрів ТОВ «Сватівська Олія», працівниця відділу кадрів повідомила про його звільнення та необхідність направлення на адресу ТОВ «Сватівська олія» заяви про згоду на відправлення трудової книжки поштою.
27.08.2021 року ним була направлена на адресу ТОВ «Сватівська олія» заява про згоду на відправлення трудової книжки поштою рекомендованим листом з повідомленням.
14.09.2021 син позивача отримав у відділенні поштового зв`язку поштове відправлення від ТОВ «Сватівська олія», в якому була трудова книжка позивача.
Вважає, що наказ №2075-к від 16.08.2021 року по ТОВ «Сватівська олія» про звільнення винесений незаконно, з порушенням існуючих норм трудового права, конституційних прав на працю, а тому є таким, що підлягає скасуванню, оскільки оскаржуваний наказ було винесено з порушенням діючого законодавства, зокрема п.3 ст. 36, ст. 119 КЗпП України та ч.2 ст. 39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.
Враховуючи той факт, що позивач особисто не отримував наказ про звільнення, в ньому відсутня відмітка про його ознайомлення з ним, він був направлений засобами поштового зв`язку, відповідно до трекінгу ПАТ «Укрпошта» по відправленню №923 вказаний лист був вручений 18.08.2021 року, але особисто його не отримував, вказаний наказ йому був надісланий засобами електронного зв`язку лише 20.08.2021, то вважає, що має права на поновлення строку на оскарження наказу про звільнення.
Рішенням Європейського Суду з прав людини по справі «Іліан проти Туреччини» встановлено, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.
Тому позивач просить поновити строк на звернення до суду за захистом своїх трудових прав, а саме: оскарження Наказу №2075-к- від 16.08.2021 року про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Визнати незаконним та скасувати наказ ТОВ «Сватівська олія» №2075-к- від 16.08.2021 року про звільнення його з посади апаратника-екстракторника 5 розряду (підмінний) екстракційного цеху олійно-екстракційного виробництва ТОВ «Сватівська олія» відповідно до п.3 ст. 36 КЗпП України у зв`язку із вступом на військову службу. Поновити його на посаді апаратника-екстракторника 5 розряду (підмінний) екстракційного цеху олійно-екстракційного виробництва ТОВ «Сватівська олія» з 16.08.2021. Стягнути з ТОВ «Сватівська олія» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.08.2021 р. до часу винесення рішення по справі та судові витрати по справі.

Представник відповідача ТОВ «Сватівська олія» адвокат Зубенко В.М. подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що ТОВ «Сватівська олія» листом ТВО начальника Сватівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від11.08.2021 року № 123 було повідомлено, що ОСОБА_1 виявив бажання проходити військову службу за контрактом під час особливого періоду. Згідно з текстом наказу №177-РС від 31.07.2021 року ОСОБА_1 добровільно вступив на військову службу. В наказі №177-РС не було вказано, що ОСОБА_1 призваний на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятий на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду. Контракт про вступ до Збройних сил України ОСОБА_1 до ТОВ "Сватівська олія" не надавав.
На підставі листа від 11.08.2021 року № 123 ОСОБА_1 наказом № 2075-к- -к від 16.08.2021 було звільнено з займаної посади з 16.08.2021 року на підставі п. 3 ст. 36 КЗпП України.
Оскільки 17 серпня 2021 року ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці, то йому було направлено поштовим відправленням № 923 повідомлення №468 від16.08.2021 року з приводу розірвання з 16.08.2021 року укладеного трудового договору, відповідно до п.3 ст. 36 КЗііПУ та засвідчена копія наказу про звільнення від 16.08.2021 року. Також в повідомленні було сказано про необхідність прибути ОСОБА_1 до відділу кадрів ТОВ «Сватівська олія» задля отримання оригіналу трудової книжки.
18 серпня 2021 р. ОСОБА_1 отримано поштове відправлення № 923 та останній ознайомився з копією наказу про звільнення № 2075 -к від 16.08.2021 року.
20 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся поштою до ТОВ «Сватівська олія» зі згодою про відправлення копії трудової книжки поштою.
10 вересня 2021 року ТОВ «Сватівська олія» повідомленням №499 від 10.09.2021 року направило на адресу, зазначену позивачем у заяві, оригінал трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_4 , дата заповнення 17.03.1986 р.
На випадок ОСОБА_1 не поширювалась дія ст. 119 КЗпП України, тому вважає звільнення за ч.3 ст. 36 КЗпП України було законне.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ, особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У свою чергу, мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абз. 4 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).
Отже, за змістом наведених норм особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни - воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.
Таким чином, особливий період в Україні діяв з 18 березня 2014 року по 2 травня 2014 року; з 7 травня 2014 року по 21 червня 2014 року; з 24 липня 2014 року по 7 вересня 2014 року; з 20 січня 2015 року по 22 серпня 2015 року.
Контракт ОСОБА_1 був укладений 31.07.2021 року, тобто не під час дії особливого періоду.
Крім того, відповідно до наданого ОСОБА_1 до суду Контракту про проходження громадянами України військової служби на посадах осіб солдатського та сержантського складу ОСОБА_1 (надалі - Контракту) не йдеться, що контракт укладений під час дії особливого періоду, або в зв`язку із особливим періодом.
Пунктом 1 Контракту визначено - громадянин ОСОБА_1 добровільно бере на себе зобов`язання:проходити військову службу в Збройних Силах України протягом строку дії Контракту, а в разі настання особливого періоду - і понад встановлений сірок Контракту відповідно до вимог, визначених пунктом 2 частини 9 ст. 23 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до п.3 Контракту - контракт є строковим, укладеним на три роки.
Зміст Контракту наголошує на відсутності впровадження особливого періоду етапом на 31.07.2021 року, та акцентує увагу на тому, що у разі настання особливого періоду проходити військову службу понад строк дії Контракту.
У зв`язку з вищевикладеним Контракт ОСОБА_1 укладений не в зв`язку із особливим періодом, а на підставі добровільного волевиявлення.
Виходячи з вищенаведеного, підстави для збереження середнього заробітку та місця роботи на ТОВ «Сватівська олія» за ОСОБА_1 до закінчення особливого періоду у відповідності до ст.119 КЗпП України відсутні, оскільки зі змісту Контракту на дату його укладання особливий період не введено.
Вважає звільнення ОСОБА_1 за п.3 ст.36 КЗпП України цілком законне. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 86-91).

Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 24.09.2021 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі та витребувано від ТОВ «Сватівська олія» довідку про середню заробітну плату та середньоденну заробітну плату позивача, розраховану згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 р. №100 ( а.с. 42-43).
22.11.2021 представник позивача адвокат Будник М.В. подав до суду заяву, у якій здійснив розрахунок розміру середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з урахуванням довідки ТОВ «Сватівська олія» №550 від 11.10.2021, яка витребувана ухвалою суду, та зазначив, що розмір середнього заробітку за 71 день становить 35 421 грн. 90 коп. ( а.с.170).
Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 25.11.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залученнях третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору (а.с.181, 190-191).

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 25.11.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів (а.с.182, 192).
Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 25.11.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.183, 193).
Позивач у судовому засіданні участі не брав, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином ( а.с. 161).

Представник позивача адвокат Будник М.В. у судовому засіданні позов підтримав з вищевикладених підстав, просить позовні вимоги задовольнити. Також зазначив, що середній заробіток за час вимушеного прогулу по 24.11.2021 включно становить 35 421 грн. 90 коп. Просить також стягнути вказану суму середнього заробітку з відповідача на користь позивача.

Представники відповідача адвокат Зубенко В.М. усудовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Також зазначив, що позивачем пропущений строк звернення до суду. У задоволенні позову просить відмовити.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 17.12.2010 р. позивач ОСОБА_1 прийнятий в порядку переведення на підприємство відповідача ТОВ «Сватівська олія» на посаду апаратника-екстракторника 5 розряду екстракційного цеху МЕП, 22.06.2021 року згідно наказу №1561-к від 16.06.2021 позивач був переведений на посаду апаратника-екстракторника 5 розряду (підмінний) екстракційного цеху олійно-екстракційного виробництва, що підтверджується копіює трудової книжки НОМЕР_5 , оригінал якої досліджено у судовому засіданні ( а.с. 28-30).

16 серпня 2021 року позивач ОСОБА_1 звільнений з посади апаратника-екстракторника 5 розряду (підмінний) у зв`язку із вступом на військову службу на підставі п.3 ст.36 КЗпП України, що підтверджується копіює наказу ТОВ «Сватівська олія» №2075-к- від 16.08.2021 року та копіює трудової книжки НОМЕР_5 (а.с. 21, 28-30).

Згідно контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб солдатського та сержантського складу від 31.07.2021 року позивачем та міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 укладено контракт про проходження служби строком на три роки ( а.с. 14-17).
З Витягу із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2021 за №218 вбачається, що позивач ОСОБА_1 був призначений наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2021 року №177-РС на посаду номера обслуги 2 самохідної артилерійської гармати 2 самохідно-артилерійського дивізіону 6 самохідно-артилерійської батареї 2 самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 (20209) ВОС -136533А з 31 липня 2021 року та зарахований до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення ( а.с. 19).
На підприємство відповідача було надіслано лист ТВО начальника Сватівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від11.08.2021 року № 123, у якому зазначено, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №218 від 31.07.2021 ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу військової частини та відповідно до ст.119 КЗпП України за працівниками прийнятими на військову службу за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, також додано копію витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №218 від 31.07.2021 ( а.с. 18, 20).
Відповідач надіслав за місцем проживання позивача у м.Сватове письмове повідомлення про розірвання трудового договору відповідно до п.3 ст. 36 КЗпП України та копію оскаржуваного наказу про звільнення позивача від 16.08.2021 (а.с. 22). Згідно трекінгу ПАТ «Укрпошта» по відправленню №923 даний лист був вручений 18.08.2021 року ( а.с. 23-25).
Згідно поданої заяви позивачем від 20.08.2021 року підприємство відповідача надіслало 10 вересня 2021 року позивачу трудову книжку / трекінг поштового відправлення 974/ (а.с. 25, 27, 31). Згідно трекінгу ПАТ «Укрпошта» по відправленню №974 даний лист був вручений 14.09.2021 року ( а.с. 32).
Отже, судом встановлено, що позивач був звільнений на підставі п.3 ч.1 ст.36 КЗпП України.

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частини третьої статті 119 цього Кодексу.
Згідно ч.3 ст.119 КЗпП України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову.
Рішенням Ради національної безпеки та оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» від 1 березня 2014 року, яке введене в дію Указом Президента України від 2 березня 2014 року № 189/2014, констатовано виникнення кризової ситуації, яка загрожує національній безпеці України та вимагає необхідності вжиття заходів щодо захисту прав та інтересів громадян України, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості державних кордонів України, недопущення втручання в її внутрішні справи.
Згідно ч.2 ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» /в редакції на час виникнення спірних правовідносин/ громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частиною третьою статті 119 Кодексу законів про працю України.
На позивача поширюються гарантії, визначені частинами третьою та четвертою статті 119 КЗпП України. Гарантії, передбачені, зокрема частиною третьою статті 119 КЗпП України, надаються не тільки особам, які були призвані на військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, але і тим, що були прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, а, отже, при звільненні з роботи були порушені права позивача та відповідно оскаржуваний наказ про звільнення позивача не ґрунтується на законі.
Вказаний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 813/402/17 (провадження № 11-609апп19).
Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Як вже встановлено судом, позивач звільнений незаконно і має бути поновлений на посаді апаратника-екстракторника 5 розряду (підмінний) екстракційного цеху олійно-екстракційного виробництва у ТОВ «Сватівська олія» з 16 серпня 2021 року, у зв`язку з чим відповідно до ст.235 КЗпП України, він має право на отримання середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу.
Відповідно до абз.3 п.2 Рорзділу 11 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.95 р. № 100, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Згідно з довідкою ТОВ «Сватівська олія» №550 від 11.10.2021, яка надана відповідачем на виконання ухвали суду від 24.09.2021, середньоденний заробіток позивача ОСОБА_1 за останні два місяці роботи (червень 2021 р., липень 20221 р.) становить 498 грн. 90 коп. ( а.с. 120).

У судовому засіданні представники сторін не заперечували розмір середньоденного заробітку позивача, з визначеним середньоденним заробітком погодилися обидві сторони.

Представником позивача надано суду розрахунок розміру середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з урахуванням довідки ТОВ «Сватівська олія» №550 від 11.10.2021. Згідно поданого розрахунку розмір середнього заробітку за 71 день вимушеного прогулу становить 35 421 грн. 90 коп. з розрахунку: 71 (кількість робочих днів вимушеного прогулу ) х 498 грн. 90 коп. (розмір середньоденної заробітної плати) = 35 421 грн. 90 коп. Період вимушеного прогулу розраховано по 24.11.2021 р. включно (а.с. 170).
Суд погоджується з розрахунком середнього заробітку за час вимушеного прогулу, наведеним представником позивача, і вважає його обґрунтованим.

Суд вважає, що розмір середньої заробітної плати позивача за час вимушеного прогулу за період з 16.08.2021 року по 24.11.2021 року становить 35 421 грн. 90 коп., виходячи з середньоденного заробітку позивача 498 грн. 90 коп. згідно довідки відповідача від №550 від 11.10.2021 ( а.с. 120), а тому вказана сума підлягає стягненню без урахування сум обов`язкових до сплати податків та внесків з відповідача на користь позивача.

Щодо передбаченого ст.233 КЗпП України строку звернення до суду, то суд дійшов наступного.

Відповідно до ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
Згідно ст.233 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.
Позивач був звільнений 16 серпня 2021 року.
Трудову книжку отримав 14.09.2021 року. Копія наказу про звільнення була направлена відповідачем позивачеві поштою та згідно трекінгу ПАТ «Укрпошта» по відправленню №923 поштове відправлення вручене 18.08.2021 року ( а.с. 23-25). Виходячи з даної дати, то останній день місячного строку звернення до суду є 18 вересня 2021 року, т.б. вихідний день ( субота), тому останнім днем строку звернення до суду є понеділок 20 вересня 2021 року.

Позивач подав позовну заяву про поновлення на роботі до суду 20 вересня 2021 року ( а.с.1), т. б. в останній день строку.
Отже, позивач звернувся до суду за вирішенням трудового спору у справі про звільнення у місячний строк визначений ст. 233 КЗпП України.
Оскільки позивачем не пропущено строк звернення до суду, тому такий строк поновленню не підлягає.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
У даному випадку позовна заява містить вимогу майнового та немайнового характеру.
Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року справа № 910/4518/16.

Позивач сплатив судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп. за вимогу майнового характеру ( а.с.40-41), тому вказана сума підлягає стягнення з відповідача на користь позивача.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду в частині вимоги немайнового характеру про поновлення на роботі, тому відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись

ст.ст. 12, 13, 78-80, 259, 263-265, 279, 352, 430 ЦПК України,

ст.ст. 36, 232, 233, 235 КЗпП України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сватівська олія» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ ТОВ «Сватівська олія» №2075-к - від 16 серпня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді апаратника-екстракторника 5 розряду (підмінний) екстракційного цеху олійно-екстракційного виробництва у ТОВ «Сватівська олія» з 16 серпня 2021 року.

Стягнути з ТОВ «Сватівська олія» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 35 421 грн. 90 коп. (тридцять п`ять тисяч чотириста двадцять одну грн. 90 коп.) без урахування сум обов`язкових до сплати податків та внесків.
Рішення в частині поновлення на роботі і стягнення середньої заробітної плати в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ТОВ «Сватівська олія» на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень).
Стягнути з ТОВ «Сватівська олія» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 908 грн. 00 коп. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29 листопада 2021 року.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сватівська олія», місцезнаходження: 92603, Луганська область, м.Сватове, пров.Заводський, буд. 13, .

Суддя Л.П. Бабічева