Справа № 659/42/21
Номер провадження 2/659/52/21
У Х В А Л А

іменем України

"25" травня 2021 р. Нижньосірогозький районний суд Херсонської області у складіголовуючого - судді Цесельської О.С., за участі секретаря судових засідань Голтаєва І.М., прокурора Баліошенка В.О., представника відповідача - адвоката Доготер О.Г., розглянувши під час підготовчого розгляду цивільну справу за позовом заступника керівника Каховської місцевої прокуратури Сумбатяна С.А.(вул. Соборності, 18 м. Каховка, 74800) що діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (, юридична адреса вул. Університетська, 136-а м. Херсон, 73036) Нижньосірогозької районної державної адміністрації, юридична адреса вул. Садова, 7 смт. Нижні Сірогози Херсонської області, до ОСОБА_1 , про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки в розпорядження держави,

у с т а н о в и в:

22.01.2021 року керівник Каховської місцевої прокуратури Сумбатян С.А. звернувся з позовом до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, Нижньосірогозької райдержадміністрації до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки та її повернення.

Після відкриття провадження по справі прокурор надав клопотання про заміну сторони по справі у зв"язку з правонаступництвом, прохаючи замінити позивача Головне управління Дергеокадастру у Херсонській області його правонаступником - Нижньосірогозькою селищною радою Херсонської області.

Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач використовує земельну ділянку не за цільовим призначенням, що є порушенням істотних умов договору, а тому такий договір підлягає розірванню в судовому порядку, а земельна ділянка поверненню власникові.

Звертаючись із даним позовом до суду, прокурор зазначив, що прокурором встановлено порушення інтересів держави, яке полягає у використанні ОСОБА_1 земельної ділянки усупереч її цільового призначення.

Крім того, прокурором зазначено, що даний позов подається в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, Нижньосірогозької райдержадміністрації, оскільки ГУ Держгеокадастру не надано право звертатися до суду з позовом про розірвання договору оренди.

Разом з тим, відповідно інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником земельної ділянки площею 49 га, яка відноситься до комунальної власності, кадастровий номер :03:036:0007 є Нижньосірогозька селищна рада Херсонської області, та, відповідно орендодавцем зазначеної земельної ділянки є Нижньосірогозька селищна рада Херсонської області.

Таким чином, станом на дату подання позову до суду власником та орендодовцем земельної ділянки площею 49 га, кадастровий номер :03:036:0007 була саме Нижньосірогозька селищна рада Херсонської області.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Положення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює органдержавної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разівідсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци 1 і 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1-3 частини 4статті23 Закону України "Про прокуратуру").

Системне тлумачення положень частин 1,4 статті 56 ЦПК України і частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснюватизахист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Водночас тлумачення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

При цьому розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Разом з тим прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі №924/1237/17).

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, тому суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (наведену правову позицію викладено у пункті 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц).

До матеріалів позову не долучено будь - якої інформації, чи мала Нижньосірогозька селищна рада мала намір звертатися до суду із позовом за захистом порушеного права з боку орендара ОСОБА_1 , чи розроблено механізм здійснення самоврядного контролю на території Нижньосірогозької селищної територіальної громади та які підстави унеможливлюють селищну раду звернутися до суду з позовом про розірвання договору оренди.

Станом на день подачі позову до суду у прокурора були відсутні будь - які підстави для звернення до суду саме і інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області та Нижньосірогозької райдержадміністрації, тому і відсутні підстави замінювати такі особи вже під час розгляду справи судом.

Враховуючи викладене, суд вважає не доведеним прокурором нездійснення чи неналежне здійснення позивачем захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, з огляду на таке.

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, вжиття прокурором всіх передбачених чинним законодавством заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Суд зобов`язаний дослідити: чи знав відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами 3 та 4статті 23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень статей56,185 ЦПК Українинедотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави.

При цьому саме лише посилання у позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження із захисту державних інтересів, без доведення цього відповідними доказами, не є достатнім для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абзацу 2 частини 4статті 23 Закону України "Про прокуратуру"прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.08.2019 у справі № 910/6144/18, від 06.08.2019 у справі № 912/2529/18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 наведено такі правові висновки:

"Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченомустаттею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим".

Враховуючи наведені правові висновки Великої Палати Верховного Суду, суд зазначає, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що Нижньосірогозька селищна рада не може чи не бажає здійснювати захист інтересів держави та звертатися до суду з відповідним позовом до ОСОБА_1 . Також відсутні дані про затвердження Нижньосірогозькою селищною радою Положення про самоврядний контроль за використанням та охороною земель Нижньосірогозької селищної територіальної громади.

В позові прокурор вказує, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Також суд враховує що в зв"язку з реорганізацєю Нижньосірогозької селищної ради з 1.12.2020 року, при цьому прокурор фактично не надав можливість уповноваженому органу вчинити дії щодо самостійного звернення до суду та не довів неможливості реалізації такого захисту безпосередньо Нижньосірогозькою селищною радою.

Відповідно до п.4 ч.4 ст. 185 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про повернення позовної заяви, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання про заміну сторони необгрунтованим, а позовну заяву заступника керівника Каховської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, Нижньосірогозької районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки та її повернення слід повернути позивачу.

Керуючись ч. 6 ст. 259 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У клопотанні прокурора про заміну сторони відмовити.

Позовну заяву керівника Каховської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, нижньосірогозької районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки, повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу, разом із позовною заявою і доданими до неї документами, а копію позову залишити в суді.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 31.05.2021 року.

Суддя: Цесельська О. С.