Справа № 191/765/21
Провадження № 2/191/260/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Костеленко Я.Ю.

за участю секретаря Куцевол Ю.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Уповноваженого співвласників майнового комплексу КСП ім. Леніна Бровко Григорія Сергійовича про визнання права власності на нежитлове приміщення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Уповноваженого співвласників майнового комплексу КСП ім. Леніна Бровко Григорія Сергійовича про визнання права власності на нежитлове приміщення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є мешканцем села Новоолександрівка Синельниківського району та був членом КСП ім. Леніна, користуватися та володіти майном якого отримав право як наслідок.

23 травня 2000 року загальними зборами уповноважених членів КСП прийнято рішення про виділення майнового пайового фонду КСП на 1 548 801,69 грн., затверджено розрахунок вартості майнових паїв членів КСП ім. Леніна та доручено правлінню КСП організувати видачу свідоцтв про право на майновий пай.

На цих зборах уповноваженим від співвласників був обраний ОСОБА_2 .

26 травня 2000 року позивач отримав свідоцтва на право на майновий пай № 231 вартістю 2 086,00 грн. та № 232 вартістю 2 169 грн.

28 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 7 оренди майна з правом викупу протягом двох років, згідно з яким позивач повинен сплатити вартість складського приміщення 8 500,00 грн., яка була визначена рішенням комісії по паюванню співвласників майнового комплексу від 01 березня 2007 року.

Ця вартість сплачується частинами до 31 грудня 2007 року в розмірі 4 250,00 грн. і до 31 грудня 2008 року в розмірі 4 250,00 грн.

Позивач свої зобов`язання виконав та повністю сплатив вартість складу будівельного двору, що підтверджується відповідними квитанціями від 27.12.2007 та 26.12.2008, ця сума була розподілена між іншими співвласниками в грошовій формі в процентному відношенні.

Рішенням виконкому Новоолександрівської сільської ради № 5 від 29 січня 2010 року частині складського приміщення будівельного двору присвоєна адреса: АДРЕСА_1 .

10 вересня 2018 року позивач отримав технічний паспорт на зазначене нежитлове приміщення.

Згідно з довідкою Синельниківського МЕТІ № 1101 від 24.09.2018 складське приміщення за адресою: АДРЕСА_1 заінвентаризовано за позивачем.

У зв`язку із виконанням всіх умов договору № 7 від 28.12.2007 позивач вважає, що набув права на виділення своєї частки із спільного майна та визнання за ним право власності на вищезазначене нежитлове приміщення, однак правовстановлюючого документу йому надано не було.

Просить визнати за ним право власності на складське приміщення будівельного двору загальною площею 142,0 м.кв, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, встановив наступне.

Протоколом №1 від 12 липня 1993 року зборами уповноважених членів сільськогосподарського підприємства імені Леніна Синельниківського району Дніпропетровської області прийнятий Статут КСП імені Леніна.

Станом на 01.01.2000 проведена індексація та дооцінка основних засобів КСП ім.Леніна Синельниківського району Дніпропетровської області.

Згідно з протоколом №4 зборів уповноважених членів КСП імені Леніна від 23 травня 2000 року зборами було прийнято рішення про виділення майнового пайового фонду КСП, затверджено розрахунок вартості майнових паїв членів КСП ім. Леніна та доручено правлінню КСП організувати видачу свідоцтв про право на майновий пай. Уповноваженим від співвласників майна обрано ОСОБА_2 .

На підставі рішення загальних зборів від 23.05.2000 ОСОБА_1 26.05.2000 видані свідоцтва на право на майновий пай № 231 вартістю 2086 грн. та № 232 вартістю 2169 грн.

Згідно з Договором про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності від 23.05.2000 співвласники згідно з Додатком №1, які володіють майном, що перелічене у Додатку №2, на підставі свідоцтв на право на майновий пай у колективній власності КСП ім.Леніна, згідно списку таких свідоцтв, який приведено у Додатку №3, надалі «майно», і яке має бути отримане співвласниками при виході з КСП ім.Леніна Синельниківського району, домовилися володіти, користуватися і розпоряджатися майном на праві спільної власності єдиним майновим комплексом, а також виділити вказане майно з колективної власності КСП ім.Леніна єдиним Майновим комплексом. Пунктом 2.1 Договору передбачено делегування повноважень співвласників громадянину ОСОБА_2 .

При цьому зазначені у Договорі додатки №1, №2 та №3 із переліком співвласників, майна та свідоцтв про право на майновий пай, до Договору не додані.

Згідно з актом прийому-передачі майна від 30.05.2000 представники КСП ім.Леніна Синельниківського району передали, а уповноважений ОСОБА_2 прийняв майно згідно з додатком, що є невід`ємною частиною даного акту.

Згідно з Додатком до акту прийому-передачі майна від 30.05.2000 серед майна , що передається від КСП ім.Леніна єдиним майновим комплексом Уповноваженому, під номером 1 значиться будівельний двір, 1990 року випуску, балансовою вартістю 98141,48 грн.

28 грудня 2007 року між позивачем ОСОБА_1 та уповноваженим від співвласників майна ОСОБА_2 укладено договір № 7 оренди майна з правом викупу протягом двох років, згідно з яким позивач повинен сплатити вартість складського приміщення 8 500,00 грн., яка була визначена рішенням комісії по паюванню співвласників майнового комплексу від 01 березня 2007 року.

Актом прийому-передачі нерухомого майна (без дати) ОСОБА_2 - уповноважений від співвласників майна передав, а ОСОБА_1 прийняв об`єкти нерухомого майна згідно договору №7 від 28.12.2007.

Згідно з квитанціями б/н до прибуткового касового ордеру від 27.12.2007 та 26.12.2008 ОСОБА_1 внесено оплату за приміщення складу згідно з договором №7 від 28.12.2007 на загальну суму 8500,00 грн.

Рішенням виконкому Новоолександрівської сільської ради № 5 від 29 січня 2010 року частині складського приміщення будівельного двору присвоєна адреса: АДРЕСА_1 .

10 вересня 2018 року позивачем ОСОБА_1 отримано технічний паспорт на складське приміщення , розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою Синельниківського МЕТІ № 1101 від 24.09.2018 складське приміщення за адресою: АДРЕСА_1 заінвентаризовано за ОСОБА_1 .

Вирішуючи спір між сторонами, суд застосовує наступні норми права.

Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч.3,4 ст.334 ЦК України, яка діяла в редакції станом на 28.12.2007 (на момент укладення договору оренди з правом викупу) право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Згідно зі ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Аналіз зазначених норм права дозволяє зробити висновок про те, що договір відчуження нерухомого майна підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню і державній реєстрації.

Крім того, позивач звернувся з позовом до фізичної особи - уповноваженого КСП ім. Леніна Бровка Г.С. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні документи щодо припинення або ліквідації юридичної особи - КСП ім.Леніна Синельниківського району.

Згідно з ч.2 ст.207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

З протоколу №4 зборів уповноважених членів КСП ім. Леніна Синельниківського району від 23.05.2000, який був досліджений судом, вбачається, що уповноваженим від співвласників КСП ім. Леніна був обраний ОСОБА_2 , але будь-яких документів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_2 на момент вчинення договору оренди з правом викупу від 28.12.2007 ( довіреність від КСП ім. Леніна на ім`я ОСОБА_2 тощо) суду не надано. Статутом КСП ім.Леніна Синельниківського району, який міститься в матеріалах справи, повноваження ОСОБА_2 щодо розпорядження майном КСП ім.Леніна також не передбачені.

Також в матеріалах справи відсутні документи, які належним чином підтверджують право власності КСП ім. Леніна на спірний об`єкт нерухомого майна, не надані відомості про реєстрацію права власності, інвентаризаційні відомості на зазначений об`єкт нерухомості, що в свою чергу унеможливлювало укладення нотаріально посвідченого договору відчуження нерухомого майна .

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню.

Таким чином, враховуючи, що договір оренди з правом викупу №7 від 28.12.2007 , укладений між уповноваженим співвласників майна КСП ім.. Леніна Бровко Г.С. та позивачем ОСОБА_1 , стосувався відчуження нерухомого майна, він підлягав нотаріальному посвідченню і державній реєстрації.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позивач не довів належними і допустимими доказами те, що саме ОСОБА_2 був повноважною особою, яка мала достатній обсяг повноважень для укладення договору відчуження майна у формі договору оренди з правом викупу станом на 28.12.2007, а також не підтвердив право власності на спірне майно за КСП ім.Леніна Синельниківського району .

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що доводи позивача, на які він посилався як на обґрунтування своїх позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, не доведені належними і допустимими доказами, а тому суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог відмовити .

На підставі п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст.12, 13, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Уповноваженого співвласників майнового комплексу КСП ім. Леніна Бровко Григорія Сергійовича про визнання права власності на нежитлове приміщення відмовити.

На рішення протягом 30 (тридцяти) днів з дня його повного складення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.06.2021.

Суддя: Я. Ю. Костеленко