Провадження №2/523/5631/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2021 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянув позовну заяву Кредитної спілки «Одеського інституту інженерів морського флоту» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Кредитної спілки «Одеського інституту інженерів морського флоту до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

У відповідності до ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідь на запит про місце реєстрації відповідачів по справі на адресу суду надійшла 16 листопада 2021 року. Відповідачі зареєстровані за зазначеною позивачем адресою.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

В порушення норм ч.4 ст. 177 ЦПК України, позивачем не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Оригінал такої квитанції додається до всіх позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, інших судових документів, що направляються до судової інстанції.

Згідно Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, що набрав законної чинності з 01.11.2011 р. судовий збір сплачується за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Розмір ставки судового збору за подання заяви не майнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви майнового характеру для юридичних осіб 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем Кредитною спілкою «Одеського інституту інженерів морського флоту» пред`явлено вимогу майнового характеру, про стягнення заборгованості у загальному розмірі 237250 гривень.

До сплати підлягає судовий збір у розмірі 3558 грн. 73 коп. (237250 гривень х 1.5% /100).

Позивач окремою заявою просив відстрочити сплату судового збору за подання зазначеного позову до проголошення рішення, оскільки кошти кредитної спілки заарештовані та на даний час КС не має наявних коштів для сплати судового збору.

У відповідності із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Креуз проти Польщі» (CASE OF KREUZ v. POLAND) (Заява N 28249/95) від 19.06.2001 року, суд констатував, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Проте у цьому ж рішенні суд також наголошує, що положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Відповідно Суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (п. 60).

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі якщо документ, що підтверджує сплату судового збору не буде поданий у строк, встановлений судом визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві.

Частиною 1 ст. 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

До матеріалів справи в підтвердження заяви про відстрочення від сплати судового збору позивачем долучено копію довідки АТ «Південний» від 03.06.2020 року в котрій зазначено, що станом на 03.06.2020 року відкрито карткові рахунки КС «Одеського інституту інженерів морського флоту», згідно переліку та вони заблоковані.

Окрім того надано довідку голови ревізійної комісії КС «Одеського інституту інженерів морського флоту» про те, що заборгованість спілки становить 1357275 гривень та готівкові та безготівкові кошти відсутні.

Суд не приймає як належні та допустимі докази в підтвердження відсутності можливості сплатити судовий збір по зазначеній справі, оскільки довідка банку «Південний» датована 03.06.2020 року, а довідка голови ревізійної комісії КС «Одеського інституту інженерів морського флоту» не підтверджена будь-якими доказами

Забезпечуючи при цьому баланс між інтересами держави у стягненні судового збору з одного боку, та інтересами позивача щодо можливості звернення до суду, з другого боку, суд вважає, що судовий збір позивачу необхідно все ж таки сплатити.

Окрім того, враховуючи, що відстрочка або звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, клопотання про звільнення від сплати суми судового збору задоволенню не підлягає.

Згідно частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючий зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, у зв`язку з чим заявнику слід усунути недоліки заяви, які зазначені в ухвалі, а саме сплатити належний судовий збір у розмірі 3558 грн. 73 коп.

Керуючись ст. 175, 176, 185 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання Кредитної спілки «Одеського інституту інженерів морського флоту» про відстрочку сплати судового збору за подання позовної заяви до проголошення рішення залишити без задоволення.

Позовну заяву Кредитної спілки «Одеського інституту інженерів морського флоту» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя