КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/4102/2021
У Х В А Л А

25 січня 2021 року місто Київ

справа №759/18283/19

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 липня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Сенька М.Ф., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 28 липня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_1 20 січня 2021 року подала апеляційну скаргу та клопотання, в якому просила поновити строк на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 липня 2020 року.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що нею 26 серпня 2020 року було подано апеляційну скаргу на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 липня 2020 року, однак ухвалою Київського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року її апеляційну скаргу було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Вказувала на те, що після отримання ухвали від 28 вересня 2020 року нею протягом 10 днів було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору та надано підтверджуючі документи про відсутність доходів.

Зазначала, що після цього вона жодного документу з суду не отримувала.

Посилалася на те, що виключно після звернення до Київського апеляційного суду 30 грудня 2020 року, їй було повідомлено, що справа №759/18283/19 з апеляційної інстанції повернулась до суду першої інстанції та провадження було закрито. Після отримання даної інформації з телефонної розмови вона звернулась з заявою до Святошинського районного суду міста Києва для отримання ухвали про повернення апеляційної скарги скаржнику, у зв`язку з неусуненням недоліків та повернення матеріалів справи, що підтверджується її заявою до суду від 05 січня 2021 року.

Вказувала, що фактично вона отримала та дізналась причини відмови у відкритті апеляційного провадження тільки 05 січня 2021 року.

Зазначала, що за період з 15 жовтня 2020 року по 31 грудня 2020 року вона зверталась на прийом до сімейного лікаря та на підставі направлення проходила курс лікування після обстеження стану здоров`я.

Посилалася на те, що пропуск термінів на звернення до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 липня 2020 року було здійснено не з її вини та вказані причини є поважними для їх відновлення та можливості оскарження рішення суду.

А тому, просила поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки він пропущений з поважних причин.

Вважаю наведені апелянтом підстави для поновлення пропущеного строку є неповажними виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема з протоколу судового засідання від 28 липня 2020 року у судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення суду (т.1 а.с.194-198).

Оскаржуване рішення дати складання повного тексту не містить.

Згідно супровідного листа Святошинським районним судом міста Києва було направлено на адресу відповідача ОСОБА_1 копію рішення суду від 28 липня 2020 року, яке остання отримала 31 серпня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.208).

А тому останнім днем для подання апеляційної скарги на вказане рішення суду є 30 вересня 2020 року, а апеляційна скарга була подана до суду 20 січня 2021 року (т.2 а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи 26 серпня 2020 року відповідач ОСОБА_1 вже зверталася до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 липня 2020 року та одночасно подала заяву про звільнення від сплати судового збору (т.1 а.с.209).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року було відмовлено ОСОБА_1 у звільненні від сплати судового збору, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 липня 2020 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (т.1 а.с.222-224).

20 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції заяву про усунення недоліків на виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року, в якій просила звільнити її від сплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 липня 2020 року повернуто скаржнику. Дана ухвала зареєстрована в Єдиному державному реєстрі судових рішень 27 жовтня 2020 року, оприлюднена 28 жовтня 2020 року.

Про постановлення вказаної ухвали ОСОБА_1 дізналася 30 грудня 2020 року після звернення до Київського апеляційного суду, а отримала апелянт вказану ухвалу апеляційного суду 05 січня 2021 року, що підтверджується її заявою (т.1 а.с.242).

Разом з тим, повторно апеляційна скарга ОСОБА_1 подана до суду 20 січня 2021 року (т.2 а.с.8).

При цьому слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 , подаючи 20 жовтня 2020 року заяву на усунення недоліків, встановлених ухвалою Київського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року, у період з 20 жовтня 2020 року по 05 січня 2021 року не цікавилася рухом даної справи, про що свідчить відсутність будь-яких звернень до апеляційного суду з метою отримання інформації про постановлення ухвали за наслідком розгляду її апеляційної скарги.

Слід зазначити, що дані про хід апеляційного провадження є доступними як при безпосередньому зверненні до суду так і через мережу інтернет.

Посилання апелянта на те, що у період з 15 жовтня 2020 року по 31 грудня 2020 року вона зверталась на прийом до сімейного лікаря та на підставі направлення проходила курс лікування після обстеження стану здоров`я не є тією підставою, що унеможливила ОСОБА_1 дізнатися про хід апеляційного провадження за її апеляційною скаргою, оскільки з виписки із медичної карти амбулаторного хворого вбачається, що остання на стаціонарному лікуванні не перебувала, а до сімейного лікаря зверталася періодично.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 липня 2020 року подана з пропуском встановленого законом строку без поважних причин.

Згідно з ч.3 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Тому апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, а саме для зазначення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 липня 2020 року за період з 31 грудня 2020 року по 19 січня 2021 року та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 липня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Сенька М.Ф., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Борисова О.В.