Справа №403/452/20 провадження № 2/403/56/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 року смт.Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Атаманової С.Ю.,

при секретарі судового засідання Дорошенко В.В.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Устинівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, Устинівської селищної ради Кіровоградської області, треті особи: приватний нотаріус Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Трутень Олександр Якович, ОСОБА_2 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області та Устинівської селищної ради Кіровоградської області, треті особи: приватний нотаріус Трутень О.Я. та ОСОБА_2 , про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку площею 0.3539 га, кадастровий номер: :53:000:0001 для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с.Орлова Балка Устинівського району Кіровоградської області. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідно до заповіту, складеного 29.06.2017 року в Степанівській сільській раді Устинівського району та зареєстрованого в реєстрі за №1, мати позивача ОСОБА_3 заповіла йому житловий будинок з надвірними спорудами та земельними ділянками, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , які належали їй на підставі витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ017 та НВ 017 від 14.06.2017 року. Після спливу шестимісячного строку після смерті матері, він, маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину - земельну ділянку, зазначену в заповіті, звернувся до приватного нотаріуса Трутня О.Я., однак постановою останнього від 11.11.2020 року у вчиненні даної нотаріальної дії йому було відмовлено з огляду на відсутність зареєстрованого за спадкодавцем на момент відкриття спадщини права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0.3539 га, кадастровий номер: :53:000:0001 та ненадання позивачем документа на підтвердження державної реєстрації такого права. За вказаних обставин, враховуючи, що часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця і станом на 03.05.2020 року вказана земельна ділянка не належала його матері на праві власності, внаслідок чого не може входити до складу спадщини, позивач вважає наявними підстави для визнання за ним, як спадкоємцем за заповітом, в порядку спадкування права власності на зазначену вище земельну ділянку, як єдиний спосіб захисту його прав та інтересів відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України.

В судовому засіданні по розгляду справи по суті позивач підтримав позов та прохав суд його задоволити. Суду додатково пояснив, що згідно заповіту матері він має право на оформлення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, оскільки таким було її розпорядження за життя. Підтвердив відсутність державної реєстрації права власності його матері ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0.3539 га, кадастровий номер: :53:000:0001 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що і зумовило його звернення до суду через неможливість іншим чином отримати правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку.

В судове засідання по розгляду справи по суті представник відповідача Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України (а.с.88, 97). Про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог ОСОБА_1 у встановлений судом строк не подав. Заяв та клопотань від представника відповідача в порядку ст.ст.43,183 ЦПК України, в тому числі, про розгляд справи за його відсутності чи відкладення судового розгляду, а також в порядку ч.4 ст.206 ЦПК України - про визнання позову, на дату проведення судового засідання не надходило.

В судове засідання по розгляду справи по суті представник відповідача Устинівської селищної ради не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України (а.с.89, 93а). Згідно поданих до суду письмової заяви та пояснення прохав розглянути цивільну справу за його відсутності та врахувати, що рішенням другої сесії восьмого скликання Устинівської селищної ради від 16.12.2020 року №14 розпочато процедуру реорганізації, крім інших, Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, яка передбачає її подальше припинення шляхом приєднання до Устинівської селищної ради. Станом на 26.05.2021 року процес реорганізації не завершено, Степанівська сільська рада Устинівського району не припинена шляхом приєднання до Устинівської селищної ради (а.с.98, 99).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Трутень О.Я. в судове засідання по розгляду справи по суті не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, тому вважається, що судовий виклик вручений йому належним чином (а.с.90, 93). Заяв та клопотань, пов`язаних з розглядом справи, до суду не подавав. Письмових пояснень щодо позову до суду також не направив.

Третя особа, яка на заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 в судове засідання по розгляду справи по суті не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, тому вважається, що судовий виклик вручений йому належним чином (а.с.91, 96). Згідно поданої до суду письмової заяви прохав розглянути цивільну справу без його участі. Проти позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує (а.с.94).

З огляду на неявку в судове засідання відповідачів та третіх осіб, як учасників справи, суд, відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК України, приходить до висновку про можливість розгляду справи по суті в даному судовому засіданні без їх участі.

На виконання вимог п.3 ч.3 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд зазначає процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 15.02.2021 року витребувані: від приватного нотаріуса Устинівського районного нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Трутня О.Я. копія спадкової справи на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ; від Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області копії рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр-нці ОСОБА_3 та рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.3539 га, кадастровий номер :53:000:0001 та надання її у власність гр-нці ОСОБА_3 (а.с.36-38).

Ухвалою суду від 16.03.2021 року до участі у справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, гр-на ОСОБА_4 (а.с.69-70).

Заслухавши пояснення позивача, безпосередньо дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом по справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Орлова Балка Устинівського району Кіровоградської області у віці 82 років померла гр-нка ОСОБА_3 , сином якої являється позивач по справі ОСОБА_1 (а.с.6, 7).

За життя матері позивача ОСОБА_3 рішенням 11-ої сесії 7-го скликання Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області від 23.12.2016 року за №96 був наданий дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у приватну власність загальною площею 0,6000 га, в тому числі: 0,2500 га - забудованих земель (під одно та двоповерховою забудовою) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; 0,3500 га - рілля для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.49).

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Степанівської сільської ради Устинівського району 29.06.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №1, ОСОБА_3 заповідала житловий будинок із надвірними спорудами та земельними ділянками, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , належні їй на підставі витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-017 від 14.06.2017 року та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-017 від 14.06.2017 року, своєму сину ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №61783727, виданої приватним нотаріусом Трутнем О.Я. 23.09.2020 року у звязку із відкриттям спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , заповіт, посвідчений 29.06.2017 року у Степанівській сільській раді Устинівського району Кіровоградської області та внесений до Спадкового реєстру за №66335348, є чинним (а.с.59 зворот - 60).

За змістом витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ- 020 від 22.10.2020 року, судом встановлено, що на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 25.10.2016 року, розробленої державним підприємством «Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», 14.06.2017 року було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :53:000:0001 площею 0.3539 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, та зазначенням її місця розташування: АДРЕСА_1 . Інформація про зареєстроване право (форма власності) в Державному земельному кадастрі відсутня. Вказаний витяг надано на заяву (запит), дослівно, « ОСОБА_1 22.10.2020 року, ЗВ-020» (а.с.64 зворот - 66).

Судом також встановлено, що рішенням 32-ої сесії 7-го скликання Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області від 24.04.2020 року за №423 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення меж земельної ділянки в натурі на місцевості та надання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 » було вирішено передати земельну ділянку площею 0,3539 га, кадастровий номер: :53:000:0001, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , у власність гр-нці ОСОБА_3 (а.с.48).

Постановою приватного нотаріуса Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Трутня О.Я. від 11.11.2020 року №357-02-31 позивачу по справі ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3539 га, кадастровий номер: :53:000:0001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою відмови у вчиненні даної нотаріальної дії зазначені відсутність інформації про зареєстроване право на вказану земельну ділянку у Державному земельному кадастрі та ненадання заявником документу щодо реєстрації права власності на земельну ділянку. Виходячи з того, що на момент відкриття спадщини (дату смерті) ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , належність спадкодавцю вищезазначеної земельної ділянки не підтверджена, вона не може входити до складу спадщини померлої та спадкуватись її спадкоємцями (а.с.10).

Згідно заповіту, посвідченого 21.01.2017 року приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кубасовим І.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №48, ОСОБА_3 за життя заповідала належний їй на праві власності трактор колісний марки МТЗ-82.1, 2015 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 третій особі - ОСОБА_2 (а.с.55).

Зі змісту витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі судом встановлено, що спадкова справа після смерті гр-нки ОСОБА_3 , як спадкодавця, була заведена 23.09.2020 року приватним нотаріусом Трутнем О.Я., номер у Спадковому реєстрі: 66458617 (номер у нотаріуса: 134-2020), що відповідає даті звернення третьої особи ОСОБА_2 , як сина померлої, до нотаріуса із заявою про прийняття майна, майнових прав та обовязків, які належали спадкодавцю на день її смерті за заповітом, а що не охоплено заповітом - за законом (а.с.53, 57, 58 зворот).

Відомостей про звернення інших спадкоємців ОСОБА_3 протягом встановленого ст.1270 ЦК України строку із заявами про прийняття спадщини після її смерті матеріали спадкової справи не містять (а.с.52-66).

Виконуючи приписи ч.1 ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, як учасником справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.2 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи. Людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою (ст.24 ЦК України).

За змістом ч.ч.1, 2, 4 ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.3 ст.26 ЦК України фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом.

До майнових прав особи належить право власності, яке чинним законодавством визначене як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст.316 ЦК України).

Згідно положень ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (здійснення права власності).

Згідно положень ст.177 ЦК України обєктами цивільних прав, крім інших, є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права.

До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки (ч.1 ст.181 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема шляхом реєстрації відповідного речового права на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (ст.126 Земельного кодексу України, п.1 ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 Закону).

За змістом ст.15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються, крім іншого, такі відомості про земельні ділянки як: кадастровий номер, місце розташування, площа, цільове призначення. При цьому відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в ч.2 ст.30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Разом з тим, як вбачається з наявного в матеріалах цивільної справи витягу із Державного земельного кадастру №НВ-020, сформованого державним кадастровим реєстратором 22.10.2020 року, інформація про зареєстроване право на земельну ділянку площею 0.3539 га, кадастровий номер::53:000:0001 з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства в Державному земельному кадастрі відсутня, що виключає в силу приписів ст.15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» наявність таких даних і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та свідчить про неоформлення права власності на зазначену земельну ділянку відповідно до положень ст.126 ЗК України.

Відсутність державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку за життя ОСОБА_3 , як спадкодавця, була безпосередньо підтверджена і позивачем в судовому засіданні по розгляду справи по суті.

За вказаних обставин, враховуючи системний аналіз наведених вище правових норм, суд приходить до висновку про те, що цивільна правоздатність матері позивача по справі ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , а, отже, і її здатність мати (набувати) цивільні права, зокрема, право власності на земельну ділянку площею 0.3539 га для ведення особистого селянського господарства, припинилась у момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 і на вказану дату матері позивача, як спадкодавцеві, зазначена земельна ділянка на праві власності не належала, оскільки 14.06.2017 року була проведена лише її державна реєстрація, яка відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про державний земельний кадастр» полягає у внесенні до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номеру.

З огляду на викладене, наведене позивачем ОСОБА_1 у поданій до суду позовній заяві твердження про те, що його мати за життя зареєструвала за собою право на земельну ділянку згідно технічної документації, є безпіставним та не приймається судом до уваги при вирішенні спору, оскільки державна реєстрація земельної ділянки, як обєкта цивільних прав, для проведення якої державному кадастровому реєстратору подається оригінал документації із землеустрою (ч.4 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»), не є тотожною виникненню права власності на земельну ділянку, що повязується законодавцем саме з державною реєстрацією такого речового права, яка, згідно досліджених судом письмових доказів, не була проведена до дня смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, за свого життя мати позивача по справі не набула (не мала) права власності на вказану вище земельну ділянку та не здійснювала його відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.178 ЦК України обєкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невідємними від фізичної чи юридичної особи.

Загальні положення про спадкування передбачені Книгою 6 «Спадкове право» ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) .

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст.1218 ЦК України).

За змістом ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є, зокрема, день смерті особи.

Згідно положень ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 01.08.2019 року у справі №703/333/17, який відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності на неї у порядку спадкування, оскільки до спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Подібний за змістом правовий висновок щодо спадкування особою лише того майна, яке на час відкриття спадщини мав спадкодавець, викладений в постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі №297/1756/17.

На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з урахуванням того, що мати позивача по справі ОСОБА_3 , як спадкодавець, за життя не набула у встановленому законом порядку права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0.3539 га, кадастровий номер: :53:000:0001, внаслідок чого вказана земельна ділянка не є обєктом спадкування та не входить до складу спадщини, що відкрилась внаслідок її смерті, приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом у звязку з чим поданий ним позов задоволенню не підлягає.

Крім того, при зверненні до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, позивач ОСОБА_1 вказав відповідачем, крім Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, на території якої знаходиться земельна ділянка площею 0.3539 га з кадастровим номером: :53:000:0001, також і Устинівську селищну раду Кіровоградської області, мотивувавши наявність двох відповідачів тим, що на час подання позову Степанівська сільська рада перебуває в стані ліквідації, а Устинівська селищна рада перебуває в стані формування.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №523/9076/16-ц за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Предявлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову (правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 30.01.2020 року у справі №761/30025/16-ц).

Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи. В Єдиному державному реєстрі містяться, крім інших, такі відомості щодо державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: дані про перебування юридичної особи у процесі припинення, у тому числі дані про рішення щодо припинення юридичної особи; дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа; дані про юридичних осіб-правонаступників (п.п.12, 14, 15 ч.3 ст.9 Закону). За змістом п.п.18 п.6-1 Розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій реорганізація сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів як юридичних осіб у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюється з урахуванням таких положень: сільські, селищні, міські ради та їхні виконавчі органи розформованих територіальних громад припиняються як юридичні особи з дня внесення запису про їх припинення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розміщеної у вільному доступі на сайті Міністерства юстиції України, судом встановлено, що як на дату звернення позивача до суду, так і да дату судового розгляду справи по суті, Степанівська сільська рада, як юридична особа, перебуває в стані припинення на підставі рішення від 17.12.2020 року 005000101 засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації. Відомості про дату та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи та підстави для його внесення в Єдиному державному реєстрі відсутні.

Перебування Степанівської сільської ради в процесі реорганізації безпосередньо підтверджується і листом Устинівської селищної ради Кіровоградської області від 27.05.2021 року за вих.№02-24/505/1, за змістом якого Степанівська сільська рада станом на 26.05.2021 року не припинена шляхом приєднання до Устинівської селищної ради (а.с.99).

З огляду на викладене, враховуючи, що запис про припинення Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, як юридичної особи, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутній, як і відсутні відомості про юридичну-особу її правонаступника, суд приходить до висновку про неналежність, як відповідача, Устинівської селищної ради Кіровоградської області, внаслідок чого вказана обставина є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 до цього відповідача.

Крім того, відповідно до п.6 ч.4 ст.265 ЦПК України, мотивуючи не застосування норм права, на які посилався позивач ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що на обґрунтування вимоги про визнання за ним в порядку спадкування права власності на земельну ділянку позивач ОСОБА_1 зазначає положення п.216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року №20/5, та п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, вказуючи при цьому, що у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, до складу якої входить земельна ділянка, єдиним способом захисту цивільних прав та інтересів спадкоємця про визнання права є звернення до суду.

Разом з тим, зазначена позивачем Інструкція від 03.03.2004 року №20/5 втратила чинність 07.03.2012 року відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», внаслідок чого викладені в ній нормативні приписи не можуть бути застосовані судом до спірних правовідносин під час судового розгляду справи.

Щодо передбаченого п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способу захисту цивільних прав та інтересів особи - визнання права, про необхідність застосування якого позивач зазначає у поданій до суду позовній заяві, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що наведене законодавцем формулювання «визнання права» не означає застосування судом такого способу захисту виключно для визнання права власності на нерухоме майно, адже таке право за своєю правовою природою та змістом спірних правовідносин сторін, може бути різним.

З огляду на викладене, враховуючи те, що мати позивача по справі, як спадкодавець, розпочала за життя процедуру приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0.3539 га, кадастровий номер: :53:000:0001, що безпосередньо підтверджується виготовленням нею технічної документації із землеустрою на вказану ділянку та ухваленням органом місцевого самоврядування рішення про передачу їй у власність цієї земельної ділянки, належним та ефективним засобом захисту права позивача в розумінні п.1 ч.2 ст.16 ЦК України та п.«а» ч.3 ст.152 ЗК України (за умови відмови йому, як спадкоємцю, органом місцевого самоврядування у завершенні цієї процедури), є визнання за ним в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, розпочатої спадкодавцем за життя, а не визнання права власності на земельну ділянку, що відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом у постанові від 04.11.2020 року в справі №545/1631/19.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, з урахуванням того, що встановленими судовими витратами при розгляді даної справи є сплачений позивачем ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. (а.с.1) за пред`явлення фізичною особою до суду позовної вимоги майнового характеру і в задоволенні позову відмовлено, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для покладення на відповідачів обов`язку відшкодувати на користь позивача вказану суму судового збору в порядку розподілу судових витрат між сторонами. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, відсутні.

Керуючись ст.ст.3, 5, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, Устинівської селищної ради Кіровоградської області, треті особи: приватний нотаріус Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Трутень Олександр Якович, ОСОБА_2 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем ОСОБА_1 у виді сплаченого ним судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) відшкодуванню не підлягають.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Степанівська сільська рада Устинівського району Кіровоградської області, місцезнаходження: с.Степанівка Устинівського району Кіровоградської області, поштовий індекс 28611, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04364615.

Відповідач: Устинівська селищна рада Кіровоградської області, місцезнаходження: смт.Устинівка Кіровоградської області, поштовий індекс 28600, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04364549.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Устинівського районного нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Трутень Олександр Якович, місцезнаходження: вул.Ювілейна, буд.№4 смт.Устинівка Кіровоградської області, поштовий індекс 28600.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана до Кропивницького апеляційного суду або через Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Повне рішення суду складено 04 червня 2021 року.

Суддя С.Ю.Атаманова