ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2455/21 Справа № 213/218/20 Суддя у 1-й інстанції - Нестеренко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

01 лютого 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Зубакової В.П., розглянувши матеріали апеляційної скарги Командитного товариства «СІМФА» на ухвалу Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року у цивільній справі за позовом Командитного товариства «СІМФА» до ОСОБА_1 про встановлення режиму користування чужим майном,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за позовом Командитного товариства «СІМФА» до ОСОБА_1 про встановлення режиму користування чужим майном.

22 грудня 2020 року позивач подав апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 грудня 2020 року апеляційну скаргу Командитного товариства «СІМФА» на ухвалу Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року у цивільній справі за позовом Командитного товариства «СІМФА» до ОСОБА_1 про встановлення режиму користування чужим майном залишено без руху, для чого надано строк для зазначення інших поважних причин які перешкоджали особі оскаржити рішення суду та надання доказів на підтвердження поважності цих причин - десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

На виконання вищевказаної ухвали Командитне товариство «СІМФА» надало до суду апеляційної інстанції клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначено, поважність причин, які перешкоджали йому своєчасно оскаржити ухвалу суду, а саме: що у підприємства не має можливості мати у своєму штаті юрисконсульта та в зв`язку з погіршенням фінансового стану було розірвано угоду на надання правової допомоги з адвокатом Горіним О.О., отже ухвала від 03 травня 2020 року була отримана відповідачем тільки 01 грудня 2020 року, в зв`язку з чим просить поновити строк на апеляційне провадження та вважає вищевказані підстави поважними причинами пропуску процесуального строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року

Так, відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (іі) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 3 ст. 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала суду по справі ухвалена судом першої інстанції 13 травня 2020 року.

В матеріалах справи міститься повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення ОСОБА_2 про отримання копії ухвали 30.06.2020 року (а.с.21).

Враховуючи вищевикладене, позивачу - Командитному товариству «СІМФА» необхідно надати письмові докази на підтвердження розірвання угоди на надання правової допомоги з адвокатом Горіним О.О.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ч. 3 ст. 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Командитного товариства «СІМФА» на ухвалу Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року у цивільній справі за позовом Командитного товариства «СІМФА» до ОСОБА_1 про встановлення режиму користування чужим майном залишити без руху, для чого надати строк для усунення названих вище недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Попередити особу, яка подає апеляційну скаргу, що на випадок невиконання даної ухвали в названий строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнанні неповажними, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження, і апеляційна скарга буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: