ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2175/20 Номер провадження 22-ц/814/1164/21Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Триголова В.М.

Суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.

секретар: Коротун І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 лютого 2021 року у справі за позовом Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у порядку зворотньої вимоги (регресу),-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у порядку зворотньої вимоги (регресу).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.09.2019 року по справі №917/1118/19 стягнуто з Об`єднаного Автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" суму в якості страхового відшкодування у розмірі 31773,67 грн. та 1921,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Об`єднаним автогосподарством закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області виконано вищезазначене рішення суду у повному обсязі та загалом сплачено 33694,67 грн.: платіжним дорученням №1726 від 23.10.2019 року відшкодовано розмір страхового відшкодування на користь ПрАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" в сумі 31773,67 грн.; платіжним дорученням №1725 від 23.10.2019 року відшкодовано витрати на оплату судового збору на користь ПрАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" в сумі 1921,00 грн.

Підстави відшкодування шкоди позивачем Об`єднаним автогосподарством закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області коштів, факт перебування відповідача ОСОБА_1 , у трудових відносинах з автогосподарством та інші обставини встановлені рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.09.2019 року по справі №917/1118/19.

Враховуючи той факт, що Об`єднаним автогосподарством закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області в добровільному порядку відшкодовано Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Брокбізнес" суму в якості страхового відшкодування та понесені судові витрати у Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області виникло право зворотньої вимоги (регресу) до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 33 694,67 грн.

Просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області матеріальну (майнову) шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі сплаченого страхового відшкодування в сумі 31 773,67 грн, відшкодованих понесених судових витрат в сумі 1921,00 грн., всього 33 694,67 грн. та судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 лютого 2021 року позов Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області 4859 гривень 22 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у порядку регресу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області 303 гривні 11 копійок судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, якийу поданій апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, про задоволення позовних вимог в повному обсязі, вирішити питання судових витрат.

Зазначає, що місцевим судом не взято до уваги, що працівник несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у випадках, коли шкоду завдано працівником, який був у нетверезому стані.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, у доводах якого вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 2,3 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував з Об`єднаним автогосподарством закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області в трудових відносинах з 01.01.2013 року по 30.09.2017 року на посаді водія автотранспортних засобів, що підтверджується довідкою Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області вих. № 02 від 18.01.2021 року (а. с. 64).

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.09.2019 року по справі №917/1118/19 стягнуто з Об`єднаного Автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області (вул. Коцюбинського, буд. 7, м. Полтава. Полтавська область. 36039. ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" (вул. Білоруська. 3. м. Київ, 04050. код СДРПОУ 20344871) суму в якості страхового відшкодування у розмірі 31773,67 грн. та 1921,00 грн. витрат по сплаті судового збору (а. с. 5-6). Рішення суду набрало законної сили 09.10.2019 року.

Встановлено, що 14.08.2017 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Брокбізнес" та Об`єднаним Автогосподарством закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області був укладений договір обов`язкового страхування циільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7282589, за яким забезпечений транспортний засіб "УАЗ" державний реєстраційний номер № НОМЕР_1 .

30.09.2017 року у м. Миргород по вул. Гоголя відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля "УАЗ" державний реєстраційний номер № НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 (власник автомобіля Об`єднане Автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області) та транспортним засобом "Dacia Logan", державний реєстраційний номер № НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 (власник).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "Dacia Logan" отримав механічні пошкодження. У довідці про дорожньо-транспортну пригоду № 601665 зазначено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 п. 11.4. Правил дорожнього руху, а стан перевірки на алкогольне сп`яніння дав позитивний результат.

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14.11.2017 року винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнано громадянина ОСОБА_1 , який керував автомобілем "УАЗ" державний реєстраційний номер № НОМЕР_1 , що застрахований у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Брокбізнес" на підставі полісу № АК/7282589. 10.04.2018 року, на підставі складеного страхового акту № 63633/1 від 04.04.2018 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Брокбізнес".

Об`єднаним автогосподарством закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області виконано рішення Господарського суду Полтавської області від 18.09.2019 року по справі №917/1118/19 у повному обсязі та на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" загалом сплачено 33 694 грн.67 коп.: платіжним дорученням №1726 від 23.10.2019 року відшкодовано розмір страхового відшкодування на користь ПрАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" в сумі 31 773 грн. 67 коп. (а. с. 10); платіжним дорученням №1725 від 23.10.2019 року відшкодовано витрати на оплату судового збору на користь ПрАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" в сумі 1921 грн. 00 коп. (а. с. 9).

З метою забезпечення збереження матеріальних цінностей між Об`єднаним автогосподарством закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області та ОСОБА_1 12.01.2013 року був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, за п. 1 якого, працівник, який займає посаду водія або виконує роботу пов`язану з зберіганням, обробкою, продажем (відпуском) перевезенням чи використанням у процесі виробництва переданих йому цінностей приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому підприємством, установою, організацією матеріальних цінностей. Згідно п. 3 вказаного договору у випадку незабезпечення з вини працівника цілісності довірених йому матеріальних цінностей визначення розміру збитків, завданих підприємству, і їх відшкодування провадяться відповідно до чинного законодавства (а. с. 66).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що обставин, які б на підставі положень ст. 134 КЗпП України давали підстави для висновку про можливість покладення на відповідача (працівника) повної матеріальної відповідальності за завдану шкоду, при розгляді даної справи не встановлено.

При цьому вказано, що посада водія, яку обіймав ОСОБА_1 , не міститься у Переліку посад і робіт, займаних або виконуваних працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатись письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення чи використання в процесі виробництва, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 28 грудня 1977 р. № 447/24 (чинного на території України згідно з постановою Верховної Ради України від 12.09.1991 р. № 1545-XII).

Керуючись положеннями п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», місцевий суд дійшов висновку про покладення на ОСОБА_1 відповідальності в розмірі середньомісячної заробітної плати відповідача.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (п. 1 ст. 134 КЗпП), суд зобов`язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно з ст.135-1 КЗпП може бути укладено такий договір та чи був він укладений. При відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди.

Разом з цим пунктом 10 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року визначено, що при розгляді справ за позовами про покладення повної матеріальної відповідальності за п.4 ст.134 КЗпП (322-08) за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації працівником, який знаходився у нетверезому стані, судам необхідно враховувати, що нетверезий стан працівника може бути підтверджено як медичним висновком, так і іншими видами доказів (актами та іншими документами, поясненням сторін і третіх осіб, показаннями свідків), які мають бути відповідно оцінені судом.

Маючи на увазі, що заподіяння шкоди працівником, який був у нетверезому стані, є одним з найгрубіших порушень трудових обов`язків, зменшення розміру відшкодування за цю шкоду, як правило, не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14.11.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Отже, факт спричинення працівником ОСОБА_1 шкоди позивачу у нетверезому стані підтверджений належними та допустимими доказами.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволенні позову у повному обсязі.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Здійснюючи розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, колегія суддів виходить з наступного.

За подачу позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2102 грн. (а.с.1), та за подачу апеляційної скарги 3153 грн. (а.с.84)

Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 5255 грн.

Керуючись ст.ст.367, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.382,383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області- задовільнити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 лютого 2021 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у порядку зворотньої вимоги (регресу)- задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області матеріальну (майнову) шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі сплаченого страхового відшкодування в сумі 33 694,67 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області судовий збір у розмірі 5255 грн. (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять грн.)

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.М. Триголов

СУДДІ А.І. Дорош

О.А. Лобов