Справа № 161/7163/20 Головуючий у 1 інстанції: Кихтюк Р. М.
Провадження № 22-ц/802/120/21 Категорія: 70 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 жовтня 2020 року позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів, визначених рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.01.2018 року та ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 2000,00 грн (дві тисячі гривень) щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 840,80 грн судового збору.

Відповідач ОСОБА_2 16.10.2020 подав до Луцького міськрайонного суду Волинської області заяву про ухвалення додаткового ріщення про стягнення судових витрат за надання професійної правничої допомоги. Заяву мотивує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.10.2020 року частково задоволені вимоги позивача і судом не вирішено питання про судові витрати, які поніс відповідач за надання правничої допомоги в розмірі 3000 грн, які і просить стягнути на свою користь з позивача.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2020 року в ухваленні додаткового рішення за заявою ОСОБА_2 про стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовлено.

Відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на зазначену ухвалу, в якій покликається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права. Вказує, що докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу адвоката були подані відповідачем в межах п`ятиденного строку, який визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а саме 16.10.2020, а письмову заяву про це було подано до закінчення судових дебатів і вона наявна в матеріалах справи.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу. Вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, безпідставною. Зазначає, що судом першої інстанції її позов було задоволено частково. Дана справа є по суті малозначною, а тому не потребує особливих знань та затрат часу, витрати відповідача на правову допомогу не є співмірними з складністю даної справи.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи, оскільки апеляційнускаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 жовтня 2020 року в даній справі ухвалено розглядати в суді апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи, оскількив в даній справі позов заявлено про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа є малозначною, а тому підлягає розгляду згідно вищевказаних норм закону в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи. Відповідно і апеляційна скарга на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2020 року в даній справі підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відмовляючи в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ні відповідачем, ні його представником до закінчення судових дебатів чи розгляду справи не було подано до суду відповідних доказів та відповідної заяви з цього приводу не зроблено.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.10.2020 року в даній справі частково задоволені вимоги ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Постановою Волинського апеляційного суду від 20.01.2021 рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 жовтня 2020 року в даній справі скасовано та ухвалено нове судове рішення. В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430цього Кодексу.

Відповідно до ст. 133 ч. 1, 3 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.141 ч. 2п. 3 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ст. 141 ч. 8 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи те, що до виходу 16 жовтня 2020 року суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення представник відповідача, що був присутній в судовому засіданні, не надав доказів понесення судових витрат та їх розміру, а також не зробив заяву про неможливість подати такі докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи до задоволення не підлягає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду. Ухвала постановлена з додержанням вимог закону і підстав для скасування немає.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2020 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді