КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/9870/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Вербової І.М.

Поліщук Н.В.

Розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва на рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого 2021 року, постановлене суддею Соколовим О.М. у справі за позовом Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

У С Т А Н О В И Л А :

У березні 2018 року позивач Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ПАТ «СК «Країна» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи тим, що 20.09.2017 року на вул. Старонаводницька, 10в в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 з автомобілем марки «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої пошкоджено колесо-відбійну стрічку, яка знаходиться на балансовому обліку позивача. Відповідно до акту обстеження об`єкта благоустрою при визначенні його відновної вартості від 20.09.2017 року сума матеріального збитку внаслідок пошкодження складає 32 625,60 грн. Враховуючи наведене, позивач просив суд стягнути з відповідачів ОСОБА_1 як власника транспортного засобу та з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» як страховика обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за страховим полісом АК/8835774, - автомобіля марки «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1 , кошти у розмірі 32 625,60 грн. та судові витрати.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого 2021 року позов в частині вимог до ОСОБА_1 залишено без задоволення. В частині вимог до ПАТ «СК «Країна» - провадженням закрито.

Не погодившись з постановленим рішенням суду, 01.06.2021 року представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати в частині відмови в задоволенні позову до ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити повністю, мотивуючи тим, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з`ясовано фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки наявним у справі доказам. Вказує, що внаслідок ДТП, винним в якому визнано відповідача, було пошкоджено колесо-відбійну стрічку, і позивачем як балансоутримувачем у відповідному акті визначено розмір завданих збитків, які підлягають відшкодуванню відповідачем.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За положенням ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована , що підтверджується Полісом про обов`язкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20.09.2017 року на вул. Старонаводницька, 10в в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Шкода», д.н.з. д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 з автомобілем марки «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої пошкоджено колесо-відбійну стрічку, яка знаходиться на балансовому обліку позивача.

17.01.2018 року Печерським районним судом міста Києва винесено постанову у справі №757/58443/17-п, якою встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення за яке передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП України, та у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності провадження закрито.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Країна», що підтверджується страховим полісом АК/6590534, який був пред`явлений під час оформлення ДТП 20.09.2017 року.

Ліміт відповідальності Страховика за договором становить 100 000 гривень.

Франшиза за Договором складає 500 гривень.

Відповідно до акту обстеження об`єкта благоустрою при визначенні його відновної вартості від 20.09.2017 року сума матеріального збитку внаслідок пошкодження складає 32 625,60 грн.

27.10.2017 року Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва звернулося до ПАТ «Страхова компанія «Країна» з повідомленням про ДТП.

Для відшкодування збитків 07.02.2018 року позивач звернулась до ПАТ «Страхова компанія «Країна» з письмовою претензією.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що після отримання повідомлення ПАТ «Страхова компанія «Країна» направило свого представника на місце знаходження пошкодження майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. 02.11.2017 року складено Акт місця огляду події/пошкодженого майна, яким встановлено, що деяке пошкоджене майно має сліди відновлювального ремонту, деяке замінено, а пошкоджені секції відсутні на місці пригоди, зі слів представника - перебуває на складі. У зв`язку з тим, що майно відновлено, ПАТ «Страхова компанія «Країна» прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Вказує на невиконання позивачем свого обов`язку, передбаченого ст. 33.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо зберігання пошкодженого майна у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП до огляду його призначеним страховиком аварійним комісаром чи експертом, що потягло за собою неможливість виплати страхового відшкодування.

Провадження по справі за позовом позивача до ПАТ «Страхова компанія «Країна» було закрито , оскільки суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача як юридичної особи до відповідача ПАТ «Страхова компанія «Країна» , як юридичної особи , повинно розглядатися в порядку господарського судочинства і в цій частині рішення суду не оскаржувалося.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1187 ЦК України визначено, що Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до вимог п. 1 статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що відповідач ОСОБА_1 виконав вимоги закону щодо обов`язкового страхування цивільної відповідальності і застрахував свою відповідальність, про що свідчить поліс АК/6590534 від 22.06.2017р. у ПАТ «Страхова компанія «Країна».

Ліміт страхового відшкодування достатній для покриття завданих потерпілому збитків.

Непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Відносини між завдавачем шкоди та страховиком, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність, є договірними; так само є договірними відносини між страховиком завдавача шкоди та потерпілою особою, оскільки право вимоги потерпілого до страховика завдавача шкоди ґрунтуються на договорі, укладеному між її завдавачем та страховиком завдавача шкоди.

Таку ж позицію висловив Верховний суд у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц. Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (п. 36 Постанови), а тому покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 .

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 29 листопада 2021 року.

Суддя - доповідач:

Судді: