П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року

м. Рівне

Справа № 564/1733/20

Провадження № 22-ц/4815/681/21

Головуючий у суді першої інстанції:

суддя Олійник П.В.

Заочне рішення Костопільського районного суду

Рівненської області постановлено 30 листопада 2020 року

в м. Костопіль Рівненської області

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Акціонерне товариство "Банк Форвард";

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова Ольга Іванівна;

представники учасників справи:

третьої особи адвокат Музичко Руслана Василівна;

за участі: представника заявника адвоката Музичко Руслани Василівни;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумової Ольги Іванівни адвоката Музичко Руслани Василівни на заочне рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 30 листопада 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Банк Форвард", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова Ольга Іванівна; про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

У липні 2020 року в суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до Акціонерного товариства "Банк Форвард" (далі АТ "Банк Форвард" або банк), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова О.І.; про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Мотивуючи свої вимоги, зазначала, що 08 вересня 2011 року вона взяла кредит у Публічному акціонерному товаристві "Банк Русский Стандарт" (далі ПАТ "Банк Русский Стандарт") задля придбання телевізора на загальну суму 1 130 гривень строком на 6 місяців. Сплачувала кошти відповідно до розрахунків, внесла останній платіж у березні 2012 року і вважала кредит повністю погашеним. Однак на початку 2020 року виявила, що її банківську картку було заблоковано. Як виявилось згодом, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. було відкрите виконавче провадження на підставі виконавчого напису №1800, виданого 30 серпня 2019 року приватним нотаріусом Разумовою О.І. про стягнення з позивача заборгованості на користь АТ "Банк Форвард", який є правонаступником ПАТ Банк Русский Стандарт, у сумі 46890,12 гривень за період з 30 листопада 2018 року по 28 лютого 2019 року. Позивач вважала цей виконавчий напис протиправним та безпідставним і таким, що не підлягає виконанню.

З наведених мотивів просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумової О.І. від 30 серпня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за номером 1800, про стягнення з ОСОБА_1 на користь AT "Банк Форвард" заборгованості в сумі 46 040,12 гривень.

Заочним рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 30 листопада 2020 року позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумової О.І. від 30 серпня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за номером 1800 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Банк Форвард" заборгованості в сумі 46 040,12 гривень.

Стягнуто з АТ "Банк Форвард" на користь держави судовий збір в сумі 880,40 гривень.

Ухвалюючи своє рішення, суд попередньої інстанції виходив з того, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом 30 серпня 2019 року, тоді як кредитний договір було укладено 08 вересня 2011 року, а останній платіж по договору згідно з графіком мав бути здійснений 09 березня 2012 року, тобто з дня виникнення у кредитора права вимоги минуло більше трьох років, а тому строк звернення до нотаріуса про вчинення виконавчого напису у такому випадку є пропущеним. Крім того, надані нотаріусу документи не містили доказів про направлення АТ "Банк Форвард" боржнику письмової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором і сам виконавчий напис видано не на підставі оригіналу нотаріального посвідченого договору.

На рішення суду представником приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумовою О.І. адвокатом Музичко Р.В. подано апеляційну скаргу, де вона покликалась на його незаконність та необґрунтованість, які полягали в неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначалось, що суд попередньої інстанції дійшов хибного висновку про пропуск стягувачем строку звернення із заявою до нотаріуса про вчинення виконавчого напису, адже у такій заяві стягувач зазначив, що право вимоги щодо стягнення заборгованості виникло 30 березня 2019 року. Щодо відсутності доказів направлення вимоги до боржника, то представник нотаріуса покликалась на те, що із заяви позивача про відкриття поточного рахунку було зазначено, що всі вимоги направляються їй SMS-повідомленнями. Тому стягувач не міг надати паперовий доказ направлення повідомлень. Стверджувала, що при винесенні спірного виконавчого напису нею були додержані вимоги законодавства та перевірено безспірність заборгованості лише формальним ознакам на підставі наданих стягувачем документів. Крім того, вважала, що справа не була підсудна Костопільському районному суду, а повинна була розглядатися Шевченківським районним судом м. Києва за місцем виконання виконавчого напису або Шевченківським районним судом м. Києва за правилами загальної підсудності, виходячи з місця реєстрації юридичної особи відповідача.

З викладених підстав просила скасувати заочне рішення та направити справу для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва за встановленою підсудністю.

Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на апеляційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Як з`ясовано судом, 08 вересня 2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ "Банк Русский Стандарт", правонаступником якого є АТ "Банк Форвард", укладено кредитний договір № 91678674, згідно з яким відповідачу надано кредит в сумі 1 130 гривень строком на 6 місяців.

В подальшому, 30 серпня 2019 року, нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою О.І. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1800 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Банк Форвард" заборгованості в сумі 46 040,12 гривень.

У виконавчому написі вказано, що стягнення здійснюється за період з 30 листопада 2018 року по 28 лютого 2019 року.

Спірні відносини виникли через те, що позивач вважала виконавчий напис незаконним, оскільки нотаріус не перевірив безспірності боргу, а також, що з дня виникнення права вимоги у стягувача минуло більше трьох років.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України "Про нотаріат"). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 88 Закону України "Про нотаріат" (в чинній станом на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису редакції) визначає умови вчинення виконавчих написів, зокрема, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо він є відмінним, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних спрямований на фактичне повідомлення боржника, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти стягненню на кошти боржника. Тому повідомлення боржника слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення.

Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19).

Між тим, як і матеріали справи, так й надані нотаріусу документи до заяви про вчинення виконавчого напису, не містять доказів надіслання банком вимоги позичальнику про повернення заборгованості по кредитному договору та отримання боржником такої вимоги.

Також, як правильно зазначив суд попередньої інстанції, кредитний договір між ОСОБА_1 та ПАТ "Банк Русский Стандарт" укладено 08 вересня 2011 року, а останній платіж по даному договору згідно з графіком мав бути здійснений 09 березня 2012 року. Щодо заяви про вчинення виконавчого напису, то її було подано лише в серпні 2019 року, тобто строк для звернення до нотаріуса є пропущеним.

Між тим, вбачається, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису зобов`язана була перевірити, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а не взяти до уваги голослівні застереження стягувача в заяві про вчинення виконавчого напису про те, що право вимоги виникло 30 березня 2019 року.

Решта доводів апеляційної скарги на увагу не заслуговують через їх необґрунтованість і тому колегією суддів відхиляються.

Повно і правильно встановивши обставини справи та застосувавши при вирішенні спірних правовідносин норми матеріального права, які підлягали застосуванню, суд першої дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Щодо доводів заявника про непідсудність справи Костопільському районному суду Рівненської області, то така підстава відповідно до ч.2 ст. 378 ЦПК України спонукає до скасування рішення суду і направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю, лише тоді, якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Між тим, заяв про непідсудність справи приватний нотаріус до суду попередньої інстанції не подавав, а тому справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Окрім того, частина 12 ст. 28 ЦПК України вказує, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Оскільки місцем виконання оспорюваного напису є зареєстроване місце проживання позивача, тобто по АДРЕСА_1 , тому обрання підсудності за Костопільським районним судом Рівненської області є правильним.

Згідно з абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Однак будь-яких фактів про процесуально-правові порушення, що потягли би помилкове розв`язання цивільно-правового спору, третя особа не надала, а апеляційним судом здобуто не було.

Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду, позаяк зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд.

Залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення від 27 вересня 2001 року у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", пункт 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення у справах Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Підставами для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Керуючись ст.ст. 367-368, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу представника приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Разумової Ольги Іванівни адвоката Музичко Руслани Василівни залишити без задоволення, а заочне рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 30 листопада 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено: 01.06.2021

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.О. Гордійчук

С.С.Шимків