Єдиний унікальний номер судової справи: 490/676/19
Провадження № 22-ц/812/2028/21 Доповідач в апеляційній інстанції Самчишина Н.В.
Постанова

Іменем України

22 листопада 2021 року м. Миколаїв Справа № 490/676/19

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Лисенка П.П., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участі: представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану її представником адвокатом Сіхарулідзе Дмитром Геннадійовичем, на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2021 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Гаврасієнко В.О., за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», Публічного акціонерного товариства «Вектор-Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Юргруп», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором,

встановив:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебувала на розгляді справа за вищевказаним позовом.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 вересня 2019 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову.

З метою забезпечення позову, накладено арешт на нежитлове приміщення магазину розташованого у житловому будинку АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 .

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 жовтня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

17 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані відповідно до ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 вересня 2019 року.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_3 , діючи через свого представника адвоката Сіхарулідзе Д.Г. подала апеляційну скаргу посилаючись на те, що вона постановлена передчасно з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилалася на те, що суд не вправі був скасовувати вжиті заходи після винесення судового рішення від 26 жовтня 2020 року, адже таке рішення не набрало законної сили і на нього подано апеляційну скаргу.

Оскільки спір не врегульовано, то заходи забезпечення позову не втратили своєї актуальності та меті.

Просила скасувати ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення відмовити.

Відзиви на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходили.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , письмові пояснення представника АТ «Райффайзен банк Аваль» Собчука О.В., перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 жовтня 2020 року набрало законної сили та відпала потреба в застосування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду.

З матеріалів справи вбачається, що копія рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 жовтня 2020 року направлялася сторонам у справі супровідним листом від 30 жовтня 2020 року, проте докази отримання позивачем копії рішення суду відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

25 травня 2021 року представник позивача отримав копію рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 жовтня 2020 року. Останнім днем для подання апеляційної скарги на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 жовтня 2020 року, в розумінні статті 354 ЦПК України, було 24 червня 2021 року.

ОСОБА_3 скористалась своїм правом на апеляційне оскарження рішення районного суду та 24 червня 2021 року поштовим зв`язком направила на адресу Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу на вищезазначене рішення районного суду від 26 жовтня 2020 року.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 23 липня 2021 року поновлено ОСОБА_3 пропущений процесуальний строк на оскарження рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 жовтня 2020 року та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , поданої від її імені представником ОСОБА_4 .

У відповідності до частин дев`ятої, десятої статті 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

За таких обставин, Заводський районний суд м. Миколаєва передчасно 20 липня 2021 року постановив ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, яка надійшла до суду 17 червня 2021 року, оскільки були наявні підстави для збереження заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 вересня 2019 року.

Між тим, колегія суддів враховує те, що постановою Миколаївського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану від її імені адвокатом Сіхарулідзе Д.Г., залишено без задоволення, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 жовтня 2020 року залишено без змін.

Отже, рішення районного суду, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 набрало законної сили 06 жовтня 2021 року, тому підстави збереження застосованих заходів забезпечення позову втратили свою актуальність, мету та доцільність.

Оскільки на час перегляду оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції змінилися обставин, які обумовлювали застосування заходів забезпечення позову, та необхідність в таких заходах відпала, тому відповідно до положень статті 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374-379, 381-383 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану її представником адвокатом Сіхарулідзе Дмитром Геннадійовичем, залишити без задоволення, а ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Н.В. Самчишина

Судді: П.П. Лисенко

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 23 листопада 2021 року.