Справа № 737/241/21
Провадження № 2/737/143/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 червня 2021 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяЛібстер А. С.
секретар судового засіданняБурмака В. Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу№ 737/241/21
за позовомОСОБА_1
до ОСОБА_2
про третя особа виселення із житлового приміщення Куликівська селищна рада як орган опіки та піклування
учасники справи та представники:
позивач та її представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3
відповідач законний представник відповідача представник третьої особи не з`явилася не з`явилася не з`явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування, укладеного 02 березня 2020 року, посвідченого нотаріально. При підписанні договору дарування власник ОСОБА_4 стверджував, що треті особи не мають прав на цей будинок. після укладення вказаного договору дарування з`ясувалось, що що в належному їй будинку неправомірно, без будь-яких законних підстав проживає ОСОБА_5 .

Заочним рішенням Куликівського районного суду від 03 вересня 2020 року ОСОБА_5 була виселена з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

Під час виконання судового рішення з`ясувалось, що в належному позивачу будинку без будь-яких законних підстав проживає неповнолітня дочка ОСОБА_5 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки неповнолітня ОСОБА_2 не була зазначена у виконавчому документі, вона не підлягала примусовому виселенню.

Маючи право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження об`єктом права власності, просить суд виселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали та пояснили, що добровільно звільнити будинок ОСОБА_5 відмовилась. Неповнолітня ОСОБА_6 зареєстрована в АДРЕСА_2 , де наявні задовільні умови для проживання, тому в разі виселення її права порушені не будуть. Факт проживання в належному їй будинку неповнолітньої дочки ОСОБА_5 - ОСОБА_7 був встановлений при виконанні судового рішення, що було для неї несподіванкою.

Відповідачі ОСОБА_2 та її законний представник ОСОБА_5 у судове засідання з 13 травня 01 червня 2021 року не з`являлись, посилаючись на карантинні обмеження ОСОБА_5 звернулась до суду з заявами про відкладення судового засідання на іншу дату.

Представник Куликівської селищної ради в судове засідання не з`явився, заявивши клопотання про проведення судового розгляду без їх участі.

За письмовими поясненнями за підписом Куликівської селищної голови орган опіки та піклування проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечень не має. Будь-які дані про наявність родинних чи сімейних зв`язків неповнолітньої ОСОБА_2 з колишнім чи наявним власником житлового будинку, що є предметом спору, відсутні. Місце проживання неповнолітньої ОСОБА_2 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано. Місце проживання неповнолітньої ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , чим гарантується право проживання неповнолітньої у цьому приміщенні. Куликівською селищною радою, як органом опіки та піклування, обстежені умови проживання сім`ї ОСОБА_8 за адресою її проживання по АДРЕСА_2 . Вказана адреса є місцем реєстрації проживання неповнолітньої ОСОБА_2 , 2007 року народження та її матері - ОСОБА_5 , 1978 року народження. Результати обстеження оформлені актом від 12.05.2021 року та підтверджують згоду власника житлового будинку на проживання дитини - ОСОБА_2 та наявність окремої кімнати для неї .

Зважаючи на ці обставини та докази, додані до позову, керуючись статтями 34, 42, 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статтями 4, 16, 27, 42, 43, 49, 53, 76, 81, 82, 174 - 177 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, орган опіки та піклування Куликівська селищна рада, як третя особа, виступаючи в інтересах неповнолітньої дитини з метою забезпечення її прав та законних інтересів, вважає, що є всі наявні підстави для задоволення позовних вимог (а.с. 44-45).

Наявність заяви про відкладення судового засідання та рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 40,41,60) свідчать про те, що відповідачі були належим чином повідомлені про день та час судового засідання. Обговорюючи питання про наявність поважних причин, які б перешкоджали явці до суду, суд дійшов висновку, що сторона відповідача не надала доказів того, що їх неявка до суду пов`язана з запровадженням карантинних обмежень у травні-червні 2021 року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) '' від 18.06.2020 № 731-ІХ внесено зміни до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, який викладений в наступній редакції: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Таким чином, діючим процесуальними нормами не передбачено такої причини відкладення розгляду справи, як запровадження карантинних обмежень, а процесуальні строки поновлюються у разі, якщо учасник справи доведе, що саме карантинні обмеження стали на заваді вчиненню процесуальних дій.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник наполягали на ухваленні заочного рішення.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Позовна заява надійшла до суду 13.04.2021 року. Провадження у справі відкрито 21.04.2021, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та її представника, враховуючи відсутність відзиву на позов, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з договором дарування житлового будинку, посвідченим приватним нотаріусом Куликівського районного нотаріального округу Пономаренком Є. П. 02 березня 2020 року, ОСОБА_4 подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . За змістом договору дарування будинок належав ОСОБА_4 на підставі рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2016 року (а.с. 22-23).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 02.03.2020 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с. 21).

ОСОБА_2 зареєстрована в будинку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 28).

Згідно з рішенням Куликівського районного суду від 03.09.2020, яке набрало законної сили 11.05.2021, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені в повному обсязі: ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) виселено з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення. Ухвалюючи рішення про виселення суд виходив з того, що договір купівлі-продажу між ОСОБА_5 та колишнім власником житлового будинку не укладено, витрачання коштів на ремонт будинку без згоди власника, якщо воно мало місце, не породжує права власності на об`єкт нерухомого майна, будь-які дані про наявність родинних чи сімейних зв`язків ОСОБА_5 з колишнім чи нинішнім власником житлового будинку відсутні.

За час проходження справи у Верховному Суді судове рішення про виселення ОСОБА_5 було примусово виконано 25 березня 2021 року, про що свідчить копія виконавчого листа з відміткою про виконання та постанова про закінчення виконавчого провадження (а.с. 38,39).

Однак, при обстеженні матеріально-побутових умов за адресою: АДРЕСА_1 , 30.03.2021 співробітниками Куликівської селищної ради було встановлено факт проживання в будинку ОСОБА_5 та її доньки ОСОБА_2 (а.с. 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_5 відзиву на позов не надала, відомостей про склад своєї сім`ї, або інших відомостей, які мають значення для справи, та доказів їх існування не надала, від виконання рішення суду від 03.09.2020 ухилилась.

Жодних доказів на підтвердження права користування спірним житловим будинком у неповнолітньої ОСОБА_2 суд не надано.

Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд дійшов висновку, що надані стороною позивача докази узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у їх достовірності, у своїй сукупності достатні для висновку про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає в будинку АДРЕСА_1 без достатніх правових підстав, її належить виселити без надання іншого житлового приміщення, оскільки на позивача за обставинами даної справи не покладено обов`язку по забезпеченню ОСОБА_2 житлом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 34, 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 4, 12-13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , (законний представник ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), виселити з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складений 01 червня 2021 року.

Суддя А. С. Лібстер