Єдиний унікальний номер 148/1350/21
Номер провадження 2-о/722/28/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Унгуряна С.В.

секретаря Ткач Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни Чернівецької області справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Тульчинська міська рада, Тульчинська державна нотаріальна контора про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у своїй заяві посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 , який в останні роки проживав за адресою АДРЕСА_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина на належні йому земельні ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в АДРЕСА_1 державний акт ЯК №902706; земельної ділянки розміром 0,1440 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в АДРЕСА_1 державний акт ЯК № 902704; земельної ділянки розміром 0,5247 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в АДРЕСА_1 державний акт ЯК №902705.

Крім того, до спадкового майна входить 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 .

Вона будучи спадкоємцем першої черги за законом і з метою оформлення права на спадщину, звернулася до Тульчинської державної нотаріальної контори Вінницької області, проте 08.07.2021 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в її свідоцтві про народження відсутні відомості про батька.

У період спільного проживання ОСОБА_2 та її матері ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу, народилася вона, ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) у селі Крищинці Тульчинського району Вінницької області. Однак, у свідоцтві про її народження запис про батька відсутній.

При житті ОСОБА_2 визнавав її своєю донькою, утримував, займався вихованням та піклувався про неї протягом всього свого життя, тобто вони були однією сім`єю і вона все своє життя знала, що ОСОБА_2 є її рідним батьком.

З приводу того, що ОСОБА_2 не записаний у її свідоцтві про народження, як батько і вона записана по прізвищу свої матері у неї не виникало ніяких питань, оскільки їй було відомо, що батьки не були офіційно одруженими, а проживали у цивільному шлюбі, поки не виникла потреба в оформленні спадкових прав після смерті батька. Тоді вона зіштовхнулася з тим, що у неї відсутній юридичний родинний зв`язок із батьком, що унеможливлює в подальшому прийняти спадщину, а тому вона вимушена звернутися до суду з заявою про визнання батьківства з метою реалізації своїх спадкових прав.

Просила встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель села Крищинці Тульчинського району Вінницької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її рідним батьком.

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи, Тульчинської міської ради у судове засідання також не з`явився, проте міським головою Весняним В. до суду подано клопотання про розгляд справи без участі представника Тульчинської міської ради, проти заявлених вимог не заперечує.

Представник заінтересованої особи, Тульчинської державної нотаріальної контори повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явився та про причину своєї неявки не повідомив, однак 11.10.2021 року від державного нотаріуса Тимчик Н.Ф. до суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи №558/2019 до майна померлого ОСОБА_2 .

Підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи не встановлено, у зв?язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08.05.2019 року виданого Виконавчим комітетом Крищинецької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с.Крищинці Тульчинського району Вінницької області, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 с.Крищинці Тульчинського району Вінницької області (а.с.9) .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 31.08.1961 року Крищенецьким сільЗАГСом Тульчинського району Вінницької області, російською мовою, вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народилася в с.Крищинці Тульчинського району Вінницької області. В графі мати зазначено « ОСОБА_3 », у графі батько « - » (а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 15.02.1991 року Житомирським міським відділом ЗАГС вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 15.02.1991 року уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 15.02.1991 року зароблено запис №303 (а.с.11).

Як вбачається із довідки №706, виданої 11.11.2019 року виконавчим комітетом Крищинецької сільської ради Тульчинського району Вінницької області заявниці ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_2 , який постійно проживав та був приписаний в с.Крищинці Тульчинського району Вінницької області залишилося спадкове майно, яке складається з: 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 ; права на земельну ділянку, посвідченого державним актом серії ВН №002951, виданого на підставі рішення 13 сесії 3 скликання Крищинецької сільської ради за №534 від 01.03.2001 року; земельної ділянки розміром 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в АДРЕСА_1 , яка належить спадкодавцю на підставі державного акту ЯК №902706; земельної ділянки розміром 0,1440 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в АДРЕСА_1 , яка належить спадкодавцю на підставі державного акту ЯК № 902704; земельної ділянки розміром 0,5247 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в АДРЕСА_1 , яка належить спадкодавцю на підставі державного акту ЯК №902705. Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцями за законом є його дочка ОСОБА_1 , яка проживає в с.Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області та син ОСОБА_8 , який проживає в м.Тульчин. Інші спадкоємці відсутні (а.с.13).

Згідно довідки №132, виданої 19.07.2021 року виконавчим комітетом Тульчинської міської ради с.Крищинець Тульчинського району Вінницької області, ОСОБА_1 , 1961 року народження, згідно погосподарської книги №7, від народження до 2017 року була зареєстрована та проживала разом з батьками, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 АДРЕСА_1 , а з 2017 року знялася з реєстрації(а.с.14).

Факт проживання заявниці разом із своїм батьком, ОСОБА_2 , до 06.05.2017 року, однією сім`єю та ведення спільного господарства підтверджується довідкою №130, виданої 19.07.2021 року виконавчим комітетом Тульчинської міської ради с.Крищинець Тульчинського району Вінницької області (а.с.15).

Згідно довідки №131, виданої 19.07.2021 року виконавчим комітетом Тульчинської міської ради с.Крищинець Тульчинського району Вінницької області, ОСОБА_1 здійснювала поховання та всі інші ритуальні обряди на день смерті свого батька, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16).

Право власності ОСОБА_2 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , земельні ділянки, розташовані в АДРЕСА_1 , а саме розміром: 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, 0,1440 га для ведення особистого селянського господарства та 0,5247 га для ведення особистого селянського господарства, вбачається із копії свідоцтва № НОМЕР_4 про право приватної власності на домоволодіння від 04.07.1989 року, та відповідними копіями державних актів серії ЯК №902706, № 902704 та №902705 (а.с.18,22-24).

Згідно копії спадкової справи №558/2019 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , наданої Тульчинською державною нотаріальною конторою, вбачається, що 13.08.2019 року ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , але у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують родинні зв`язки заявниці із спадкодавцем їй листом №816/01-16 від 08.07.2021 року було відмовлено у цьому та запропоновано звернутися до суду з даного питання.

Згідно наявної в матеріалах спадкової справи заяви ОСОБА_8 від 12.09.2019 року, останній будучи спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 , від належної йому спадщини за законом відмовився, на неї не претендує, за продовженням додаткового строку прийняття спадщини в судові органи звертатися не буде, і претензій до того, щоб свідоцтво про право на спадщину за законом (заповітом) було видано на ім`я доньки померлого ОСОБА_1 не має.

Відповідно до змісту ч.1, ч.2 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.128 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

П.15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що оскільки підстави визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС, суди повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до ІНФОРМАЦІЯ_5 , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Враховуючи те, що заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , суд застосовує до вказаних правовідносин норми Кодексу про шлюб та сім`ю, а саме норми ч.2 ст.53 КпШС України.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Згідно норм вказаної статті, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою як одного з батьків так і самої дитини після досягнення нею повноліття.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини та відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне їй для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту визнання батьківства відповідно до ст.315 ч.1 п.1, ст.319 ЦПК України.

Керуючись ст. 12, 23, 76, 81, 258, 259, 265, 273, 293, 294, ч.2 ст.315, ст.319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель села Крищинці Тульчинського району Вінницької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Унгурян С.В.

Повне судове рішення складено 25.11.2021 року