ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/496/21 Справа № 191/4925/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Гречко Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Заворотного К.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання права особистої приватної власності

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2020 року, з урахуванням ухвали від 10 вересня 2020 року про виправлення описки, заяву представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод та надати вільний доступ Бетіну В. В., його представнику - ОСОБА_3 , а також представникам землевпорядної організації, які діють в їх інтересах, до земельної ділянки площею 0,1500 га з кадастровим номером :02:003:0236, житлових будинків, надвірних будов та споруд, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою складення кадастрового плану земельної ділянки в масштабі 1:200 з вказівкою існуючих меж, площі та розмірів земельної ділянки, всіх прив`язок існуючих будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці до існуючих меж, з зазначенням розмірів всіх будівель.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду від 03 березня 2020 року та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення норм процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання права особистої приватної власності.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2019 року призначено у справі будівельно-технічну експертизу, провадження якої доручено експертам Науково-дослідного інституту судових експертиз, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 17, офіс 361. На вирішення експерту поставлегі наступні питання:

- Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів розділити земельну ділянку площею 0,1500 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер якої: :02:003:0236, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд відповідно до Ѕ часток співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .?

Які можливі варіанти поділу (порядку користування) земельної ділянки площею 0,1500 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер якої: :02:003:0236, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд з урахуванням розташованих на ній нерухомого майна та викладених у висновку експерта за результатами проведення судової комісійно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №5508/09/10/11-17 по зазначеній цивільній справі, яка належить на праві спільної сумісно власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та підлягають поділу в натурі, відповідно до 1/2 часток співвласників та вимог нормативно-правових актів?

- Які варіанти технічно можливі для влаштування проїзду (проходу) на земельну ділянку площею 0,1500 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер якої: :02:003:0236, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд з урахуванням розташованих на ній нерухомого майна та викладених у висновку експерта за результатами проведення судової комісійно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №5508/09/10/11-17 по зазначеній цивільній справі, яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та підлягають поділу в натурі, відповідно до 1/2 часток співвласників? (а.с. 104-106).

У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій посилався на те, що Директор Науково-дослідного інституту судових експертиз Коваленко О.В. листом № 2175/27/2-10-19 від 04 липня 2019 року повідомив суд першої інстанції про необхідність надання сторонами додаткових матеріалів, потрібних для виконання експертизи. Експерт просив суд надати наступні додаткові матеріали: кадастровий план земельної ділянки АДРЕСА_1 в маштабі 1:200 з вказівкою існуючих меж та розмірів земельної ділянки, всіх прив`язок існуючих будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці до існуючих меж, з зазначенням розмірів всіх будівель, вказати фактичну площу та межі земельної ділянки; на даній зйомці вказати межі земельної ділянки відповідно кадастрового номера земельної ділянки :02:003:0236; надати електронну версію даного кадастрового плану-схеми в форматі *.dxf або у форматі *.dwg. Експерт зазначав, що в наданих матеріалах справи існує кадастровий план земельної ділянки, але в маштабі 1:500 (розміри меж земельної ділянки в більшості не читаються) з вказівкою лише площі по кадастру та без вказівки і прив`язок існуючих будівель та споруд. ОСОБА_2 вказував, що предметом його зустрічного позову, зокрема, є виділ в натурі 1/2 частки житлового будинку загальною площею 57,7 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м., Б-1 - навіс, Г-1 - навіс, В-1 - сарай, Ж-1 - вбиральня, Л-1 - водоколонка, 1,2 - огорожа, З - погріб; 1/2 частку об`єкту незавершеного будівництва: житлового будинку літера А-2 житлова площа 72,9 кв.м., підсобна площа 88,4 кв.м.; 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,1500 га з кадастровим номером :02:003:0236, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Він має намір посприяти клопотанню експерта та виконати за власний рахунок складення кадастрового плану земельної ділянки у масштабі 1:200 з вказівкою всіх прив`язок існуючих будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці до існуючих меж, з зазначенням розмірів всіх будівель, проте оскільки спірна земельна ділянка на даний момент повністю перебуває у володінні, користуванні та під фактичним контролем ОСОБА_1 , огорожена парканом, він не має доступу на вказану земельну ділянку, ключа від вхідної двері. З метою задоволення клопотання експерта та надання необхідних додаткових матеріалів для проведення призначеної судом експертизи, він 11 вересня 2019 року звернувся до ОСОБА_1 із письмовою заявою, у якій просив протягом розумного строку будь-якими засобами зв`язку погодити з його представником - ОСОБА_3 дату та час для надання можливості безперешкодного доступу землевпорядній організації до спірної земельної ділянки з метою складання кадастрового плану в електронній (цифровій) та паперовій формі, проте, дану заяву ОСОБА_1 було проігноровано.З наведених підстав ОСОБА_2 просив суд задовольнити його заяву про забезпечення позову, зобов`язавши ОСОБА_1 не чинити перешкод та надати йому та його представнику - ОСОБА_3 , а також представникам землевпорядної організації, які діють в їх інтересах, вільний доступ до земельної ділянки площею 0,1500 га з кадастровим номером :02:003:0236, житлових будинків, надвірних будов та споруд, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою складення кадастрового плану земельної ділянки в масштабі 1:200 з вказівкою існуючих меж, площі та розмірів земельної ділянки, всіх прив`язок існуючих будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці до існуючих меж, із зазначенням розмірів всіх будівель (а.с. 3-6).

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2020 року, з урахуванням ухвали від 10 вересня 2020 року про виправлення описки, задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод та надати вільний доступ Бетіну В. В., його представнику - ОСОБА_3 , а також представникам землевпорядної організації, які діють в їх інтересах, до земельної ділянки площею 0,1500 га з кадастровим номером :02:003:0236, житлових будинків, надвірних будов та споруд, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою складення кадастрового плану земельної ділянки в масштабі 1:200 з вказівкою існуючих меж, площі та розмірів земельної ділянки, всіх прив`язок існуючих будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці до існуючих меж, з зазначенням розмірів всіх будівель (а.с. 16, 17).

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції посилався на її обґрунтованість, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них у порушення норм процесуального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмету спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов?язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з?ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Крім того, за приписами ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Між сторонами виник спір, зокрема, щодо поділу житлового будинку загальною площею 57,7 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2020 року, з урахуванням ухвали від 10 вересня 2020 року про виправлення описки, задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод та надати вільний доступ Бетіну В. В., його представнику - ОСОБА_3 , а також представникам землевпорядної організації, які діють в їх інтересах, до земельної ділянки площею 0,1500 га з кадастровим номером :02:003:0236, житлових будинків, надвірних будов та споруд, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою складення кадастрового плану земельної ділянки в масштабі 1:200 з вказівкою існуючих меж, площі та розмірів земельної ділянки, всіх прив`язок існуючих будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці до існуючих меж, з зазначенням розмірів всіх будівель (а.с. 16, 17).

Слід зазначити, оскаржувана ухвала суду не містить мотивованих підстав для обрання визначеного судом виду забезпечення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У ч.1 ст.151 ЦПК України встановлені вимоги до змісту заяви про забезпечення позову, серед яких: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціна позову, про забезпечення якого просить заявник, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України встановлено, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Однак, вжиті судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод та надати вільний доступ Бетіну В. В., його представнику - ОСОБА_3 , а також представникам землевпорядної організації, які діють в їх інтересах, до земельної ділянки площею 0,1500 га з кадастровим номером :02:003:0236, житлових будинків, надвірних будов та споруд, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою складення кадастрового плану за своїм змістом стосуються виконання вимог експерта під час проведення будівельно-технічної експертизи, яка призначена ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2019 року та жодним чином не стосуються виконання можливого рішення суду, ухваленого за наслідками розгляду справи.

Суд першої інстанції на зазначене належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2020 року скасувати та у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання права особистої приватної власності - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя

Судді