_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/3187/20
Провадження № 2-з/947/103/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

27.01.2021 року

Київський районний суд м. Одеси,

головуючий суддя Куриленко О.М.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», ОСОБА_4 про визнання кредитного договору частково недійсним,

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 19.10.2006 року в частині п. 2.1,яким встановлено забезпечення виконання зобов`язання ОСОБА_4 заставою нерухомості двокімнатної квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 19.02.2020 року відкрито провадження ту справі в порядку спрощеного провадження у справі.

Одночасно з подачею позову, позивач звернулась до суду з заявою, в якій просить витребувати від ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» документи, на підставі яких ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» придбало право вимоги заборгованості по Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 19.10.2006 року укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 та набуло статусу Іпотекодержателя двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 19.02.2020 року вказану заяву було задоволено.

Крім того, 14.02.2020 року представник позивача звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом: заборони вчиняти будь-які дії щодо виселення ОСОБА_2 з квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони будь-кому знаходитись у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони будь-кому вчиняти будь-які дії з перешкоджання здійсненню користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 . Слід зазначити, що дана заява у зв`язку з багаторазовими неявками сторін у судове засіданні розглянута не була.

27.01.2021 року представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернулась до суду з новою заявою, в якій просить: винести ухвалу про забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Укдебт-плюс» (код ЄДРІІОУ: 43212924) та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з відчуження, передання в користування, в оренду квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 ; Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Укдебт - плюс» (Код СДРГІОУ: 43212924) та будь-яким іншим особам утримуватись від будь-яких дій пов`язаних з втручання у право ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , користуватись та проживати у квартирі, розташованій за адресою АДРЕСА_1 . Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Укдебт-плюс» () та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з вселення до квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 , будь-яких осіб..

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивач ОСОБА_2 , за своє життя ОСОБА_2 склав заповіт, відповідно до якого заповів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а отже до спадкоємців переходить право ОСОБА_2 як позивачів у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, проаналізувавши матеріали заяви, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1, п.2 та п.3 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб ; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З поданих документів вбачається, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис за № 328.

За життя, а саме 04 листопада 2020 року ОСОБА_2 склав заповіт, згідно умов якого усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, і взагалі все те що на день її смерті буде належати йому та на що за законом матиме право, заповів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Даний правочин посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Корнік Д.А., зареєстрований в реєстрі за №№ 878, 879.

У заяві про забезпечення позову заявник стверджує те, що існує загроза того, що майно, яке є предметом іпотеки, може бути відчужено на користь третіх осіб, або передано у користування, тим самим позбавивши спадкоємців прийняти спадщину, та зареєструвати право власності на квартиру на своє ім`я.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

З урахуванням викладеного, враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006року, приймаючи до уваги викладені обставини у заяві про забезпечення позову, суд вважає за необхідне клопотання про забезпечення позову задовольнити частково та накласти арешт та оголосити заборону відчуження квартири АДРЕСА_2 .

Що стосується вимог заяви в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Укдебт - плюс» (Код СДРГІОУ: 43212924) та будь-яким іншим особам утримуватись від будь-яких дій пов`язаних з втручання у право ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , користуватись та проживати у квартирі, розташованій за адресою АДРЕСА_1 та заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Укдебт-плюс» () та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з вселення до квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 , будь-яких осіб то суд зазначає, що заявником не наведено ґрунтовних підстав для застосування вказаних заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до ч. 1 та 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадку, встановлених законом

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, а також враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Приходячи до такого висновку, суд враховує, що спірні правовідносини допускають правонаступництво,, провадження у справі слід зупинити до збігу шестимісячного строку для прийняття спадщини та визначення спадкоємців померлого, в той час як спірна квартира, власником якої до теперішнього часу є ОСОБА_4 , може бути відчужена на користь третіх осіб.

У відповідності до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. . 76, 77, 81, 84 149-154, 157, 353 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», ОСОБА_4 про визнання кредитного договору частково недійсним задовольнити частково.

Заборони ОСОБА_4 , Товариству з обмеженою відповідальністю «Укдебт-плюс» (код ЄДРІІОУ: 43212924) та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з відчуження, передання в користування, в оренду квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 .

В решті вимог у задоволенні заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси

Суддя Куриленко О. М.