Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(спрощене провадження )

ЗАОЧНЕ

Справа № 695/432/20

номер провадження 2/695/216/21

25 травня 2021 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Варданян Л.А., Розпутньої І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (яка являється законним представником малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) та ОСОБА_5 (яка являється законним представником ОСОБА_6 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що від місцевих жителів дізналась, що малолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 здійснили наругу над могилою її матері ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі вказаного, позивачка звернулась із заявою до поліції, де їй повідомили, що по даному факту вже відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 297 КК України. Однак, вказане кримінальне провадження закрите у зв`язку з тим, що суб`єктами вказаного злочину являються особи, які не досягли шістнадцятирічного віку. З огляду на зазначене, позивачка просить стягнути з батьків осіб, які вчинили злочин, матеріальну шкоду, яка складається з вартості пошкодженого пам`ятника та спричинену моральну шкоду.

Ухвалою суду від 13.03.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за даним позовом, ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 11.06.2020 продовжено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_8 позов підтримали, просили задовольнити повністю, проти заочного розгляду справи не заперечували.

Відповідачі на неодноразові виклики до суду не з`являлись, про дату, місце і час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не направляли, відзиви на позов не подали.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з тим, що належним чином повідомлені відповідачі не з`явились в судове засідання, про причини неявки суд не повідомили, відзивів не подали, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи.

Суд, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені доказів, встановив наступні обставини.

Із матеріалів кримінального провадження, дослідженому в судовому засіданні, судом встановлено, що 16.08.2019 було відкрите кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000742 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України.

Відповідно до постанови про закриття провадження від 11.09.2019, винесеної Золотоніським відділом поліції ГУ НП в Черкаській області, 15.08.2019 до Золотоніського ВП надійшло повідомлення від громадянки ОСОБА_9 про те, що невідомі особи пошкодили на цвинтарі в с. Богуславець надгробні плити. У ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до вказаного правопорушення причетні місцеві жителі с. Богуславець, Золотоніського району, а саме малолітні: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Враховуючи, що суб`єктами вказаного злочину являються особи, які не досягли шістнадцятирічного віку, відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України. Відтак, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000742 від 16.08.2019, постановлено закрити у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вказані малолітні особи пошкодили, зокрема, й пам`ятник, що знаходиться на могилі матері позивачки.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 04.03.1972, ОСОБА_7 значиться матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 29.02.1992, прізвище позивачки після укладення шлюбу змінено з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 .

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 вбачається, що мати позивачки - ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з накладною № 017 від 28.09.2016, відпущеною на ім`я ОСОБА_7 , вартість деталей гранітного виробу (арка, тубма, квітник) та його художнього оформлення (портрет, текст) становить 11 817,86 грн.

Відповідно до акта прийому-передачі від 11.09.2017, підписаного Похоронним бюро «Анубіс» та ОСОБА_1 , 28.09.2016 здійснено замовлення тимчасової намогильної споруди та художнього оформлення її. Замовлення виконане в повному обсязі, замовник претензій не має.

Суд, задовольняючи позов частково, виходить з наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним Кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

До суду звернулась позивачка як фізична особа з вимогою до відповідачів в інтересах малолітніх осіб, які завдали майнової шкоди майну позивачки.

Згідно з ч. 1 ст. 1178 ЦК України, шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Частиною 1 ст.1181 ЦК України визначено, що шкода, завдана спільними діями кількох малолітніх осіб, відшкодовується їхніми батьками (усиновлювачами), опікунами в частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Відповідно до статті 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Так, обраний позивачкою спосіб захисту передбачений законом, а саме п. 8 ч. 2 ст.16 ЦК України.

Розмір матеріальної шкоди в сумі 11 817,86 грн. підтверджений письмовими доказами: накладною № 017 від 28.09.2016, актом прийому-передачі від 11.09.2017, які суд вважає достовірними, належними та допустимими.

Достовірність вказаних доказів матеріалами справи не спростовуються, відповідачі заперечень не надали.

Відтак, суд висновує, що позовна вимога щодо стягнення солідарно з відповідачів матеріальної шкоди в сумі 11 817,86 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачів моральної шкоди в сумі 5 000,00 грн., суд зазначає наступне.

Обраний позивачкою спосіб захисту порушеного права передбачений ч. 2 п. 9 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини , крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 1 ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч. 2 п. 1 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди, визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз`яснень, які викладені в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктом 5 вищевказаної Постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Пунктом 9 даної Постанови передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд, керуючись ч. 4 ст. 23 ЦК України, з урахуванням характеру завданої шкоди - наруга над пам`ятником матері позивачки, внаслідок якої позивачка зазнала моральних страждань, що проявились в порушенні душевної рівноваги, перебуванні в стані морального пригнічення, втрати спокою, сна, апетиту, погіршенні здібностей до організації подальшого життя, а також беручи до уваги відсутність у матеріалах справи доказів щодо перебування позивачки на лікарняному чи будь-яких інших доказів, які б підтвердили погіршення стану здоров`я останньої, та відсутності доказів неможливості займатись сільським господарством, що є, за словами позивачки, її єдиним джерелом доходу, з урахуванням вимог розумності та справедливості, визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 2 000,00 грн.

Відтак, вимога про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються в таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору, то з відповідачів солідарно на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 3-5, 89, ч.1 ст.141 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 22, 23, 1166, 1177 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (яка являється законним представником малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) та ОСОБА_5 (яка являється законним представником ОСОБА_6 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкодизадовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 11817,86 грн. та моральну шкоду в сумі 2000,00 грн., а всього 13817 (тринадцять тисяч вісімсот сімнадцять) гривень 86 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя М.Ю. Степченко

Повний текст рішення виготовлено 28 травня 2021 року.