Справа № 279/320/21
Провадження № 8/279/5/21

УХВАЛА
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі :
судді Коваленко ВП.
секретаря Комарової О.В.,
розглянувши в м Коростень цивільну справу №279/320/21 за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявлени ми обставинами, -

ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 лютого 2021 року. Просив судовий наказ скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про видачу судового наказу відмовити. Свою заяву обґрунтовував тим, що судовим наказом від 05 лютого 2021 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення останнім повноліття. Проте, після припинення фактично шлюбних стосунків син продовжує проживати із ним. Питання щодо місця проживання малолітнього сина у судовому порядку не вирішувалося. Він повністю несе витрати з утримання дитини. Мати дитини проживає окремо та вихованням сина не займається. Окрім того, він самостійно утримує сина і забезпечує його усім необхідним та не ухиляється від виконання свого обов`язку. Вважає, що проживання малолітнього сина з ним та перебування останнього виключно на його утриманні є нововиявленими обставинами, які мають істотне значення для вирішення питання щодо присудження з нього аліментів на утримання дитини.
В судове засідання ОСОБА_1 не з"явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує.
ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилася , про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Відзив не надала.
Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що 05 лютого 2021 року суддею Коростенського міськрайонного суду Житомирської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, а також судовий збір в розмірі 227 гривень.
Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
За змістом частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо: 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Відповідно до частин першої, сьомої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пункту 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.
Згідно з частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.
Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є : 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта статті 423 ЦПК України).
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Відповідно до змісту частини третьої ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом із яким проживає дитина.
Частиною першою ст.29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» конкретизовано, що під «місцем перебування» слід розуміти адміністративно-територіальну одиницю, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, а під «місцем проживання» - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає.
Реєстрацією є внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Разом із тим, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи
міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Окрім того, реєстрація може не співпадати із фактичним місцем проживання.
Звертаючись до суду в січні 2021 року із заявою на видачу судового наказу про стягнення аліментів, ОСОБА_2 факт проживання дитини із нею не підтвердила.
Під час розгляду суддею вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Одночасно із цим, за положеннями частини другої ст.29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання. Однак, син сторін досяг лише віку 8 років.Місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них, із ким вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками.
У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.
Судом встановлено, що сторони проживали без реєстрації шлюбу . З 07 січня 2021 року син проживає з батьком за місцем його реєстрації АДРЕСА_1 ,
що підтверджується актом обстеження умов проживання , складеним органом опіки та піклування. ОСОБА_2 не заперечує проти проживання сина з батьком, не зверталася до суду із позовом про визначення місця проживання дитини.
Отже, спору між сторонами щодо місця проживання дитини не існує.
Факт проживання батька із сином зайвий раз доводить, що саме батько постійно дбає та піклується про дитину (забезпечує харчуванням, одягом та взуттям, підтримує належні побутові умовами для його комфортного проживання у квартирі батька, а також слідкує за його здоров`ям та безпечними умовами життя, навчанням тощо).
Як видно із акту обстеженння житлових умов, в той час коли малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав разом з батьком із 07.01.2021, ОСОБА_2 звернулася до Коростенського міськрайсуду 21.01.2012 із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.
Охорона дитинства в Україні має стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади держаної політики у цій сфері грунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини.
Розглядаючи зазначену заяву ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне звернути увагу на позицію Верховного Суду, висловлену у його постанові від 15 січня 2020 року в справі №554/325/16-ц в частині застосування загальних засад цивільного права принципу справедливості, добросовісності та розумності, а також застосування однієї з аксіом цивільного судочинства: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики і роль розгляду справ у судах полягає саме в тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення ЄСПЛ від 11 листопада 1996 року в справі «Кантоні проти Франції», від 11 квітня 2013 року в справі «Вєренцов проти України»).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Суд вважає, що постановлений судовий підлагає скасуванню за нововиявленими обставинами, й у задоволенні заяви про видачу судового наказу має бути відмовлено цим рішенням за правилами розгляду заяви за нововиявленими обставинами згідно ст. 429 ЦПК
України, оскільки судом встановлений факт відсутності підстав для постановлення судового наказу про стягнення з матері дитини аліментів на утримання її малолітньої дочки ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки матір дитини уцілому примає активну участь у її щоденному утриманні та вихованні, розвитку й медичному забезпеченні тощо, проживають вони у одній квартирі, що прямо вказує на її безпосередню участь у житті дочки, й підтверджується письмовими доказами, на спростування яких інших доказів не надано, а тому суд приходить до висновку про те, що при постановленні судового наказу такі докази не досліджувались й не приймались до уваги, відповідно, при наявності яких суд прийняв би інше рішення.
Разом з тим, суд вважає необхідним поновити заявнику ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, оскільки він пропущений з поважних причин. ОСОБА_1 працює на будовах м. Києва, в зв"язку з чим отримав копію наказу пізніше, звертався до суду із заявою про скасування судового наказу.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 424, 429 ЦПК України , суд

П О С Т А Н О В И В :
Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.
Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами задовольнити.
Скасувати за нововиявленими обставинами судовий наказ по справі № 279/320/21 виданий Коростенським міськрайонним судом Житомирської області 05 лютого 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 січня 2021 року і до досяненння дитиною повноліття .
У задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
З набрання законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі (ч.6 ст. 429 ЦПК України).
Судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п"ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Суддя В.П. Коваленко