Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 4-с/641/54/2021 Справа № 641/8438/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Боговського Д.Є.,

за участю секретаря судового засідання Павленко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу по скарзі ОСОБА_1 на дії державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Волкової Катерини Вадимівни, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Волкової К.В. щодо ненадання йому розрахунку заборгованості у виконавчому провадженні № 55857449 та зобов`язати державного виконавця надати йому розрахунок заборгованості з урахуванням платежів, здійснених ним у період з січня 2018 року по березень 2019 року на загальну суму 12974,00 грн.

В обґрунтування даної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що 12.12.2017 Комінтернівським районним судом м. Харкова видано судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частини усіх доходів платника аліментів щомісячно, даний судовий наказ пред`явлено для примусового виконання до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), відкрито виконавче провадження № 55857449. Ним було проведено платежі по сплаті аліментів, які надані ним державному виконавцю. Однак, останній не зарахував ці платежі як сплату аліментів, оскільки в них відсутня вказівка щодо призначення і стягувач стверджує, що ці кошти не є сплатою аліментів. ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця із заявою щодо надання розрахунку по сплаті аліментів, який він не отримав. Заявник зазначає, що державним виконавцем безпідставно не зараховані ці платежі як сплату аліментів, оскільки жодним законом не закріплено, що повинно міститися у квитанції, він сплачував кошти з платіжних пристроїв, де не було можливості вказати його призначення і повторна сплата аліментів є незаконною, квитанції надані лише по даній справі, виконавчих проваджень в інших справах не має.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав доводи скарги, просив її задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 у судовому засіданні вказувала, що спірні квитанції є сплатою боргу та не можуть бути зараховані як сплату аліментів за судовим рішенням.

Державний виконавець Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Волкова К.В. у судове засідання не з`явилась.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Нормами цивільного процесуального закону передбачено особливий порядок судового контролю за виконанням судових рішень, який визначений у розділі VII ЦПК України, і передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що на виконанні Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження № 55857449 по примусовому виконанню виконавчого листа № 641/8438/17, виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова 17.01.2018, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини доходу платника аліментів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11.12.2017 та до досягнення дитиною повноліття.

Боржником ОСОБА_1 надано державному виконавцю копії тринадцяти квитанції про сплату грошових коштів на суму 998,00 грн. кожна за період з січня 2018 року по березень 2019 року включно як сплату аліментів за виконавчим листом № 641/8438/17.

З відповіді начальника Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що державним виконавцем надані боржником копії квитанцій не можуть бути зараховані як сплата аліментів, оскільки жодним чином не можна розпізнати, що грошові кошти сплачувались боржником на користь ОСОБА_3 як сплата аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , в квитанціях вказаний лише картковий рахунок одержувача ОСОБА_3 з неповним набором цифр.

Стягувачем надано суду копію розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 641/8438/17, виконаного державним виконавцем за період з 11.12.2017 по 31.12.2019, з якого вбачається, що за січень 2018 року розмір аліментів становить 1670 грн., за лютий 1695,25 грн., за березень 2018 року 1798,75 грн., за квітень 2018 року 1821 грн., за травень 2018 року 1847,25 грн., за червень 2018 року 1947,25 грн., за липень 2018 року 1978,25 грн., за серпень 2018 року 1939,75 грн., за вересень 2018 року 1939,75 грн., за жовтень 2018 року 779,50 грн., за листопад 2018 року 779,50 грн., за грудень 2018 року 813 грн., за січень 2019 року 861 грн., за лютий 2019 року 861 грн., за березень 2019 року 861 грн.

Крім того, заочним рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.07.2019 у справі № 641/1274/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, яке набрало законної сили, надана оцінка спірним квитанціям, а саме судом не прийняті ці квитанції як сплата аліментів за виконавчим документом № 641/8438/17 у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження цього.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також боржником суду не надано жодних доказів на підтвердження, що він звертався до державного виконавця із заявою про надання йому розрахунку заборгованості, а тому відсутні підстави вважати неправомірними дії державного виконавця щодо ненадання розрахунку.

Враховуючи викладене, суд вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки державний виконавець діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством України.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 268, 450-452 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Волкової Катерини Вадимівни залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи такі дії вчиняються в такому порядку, а саме апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне судове рішення складено 30 листопада 2021 року.

Суддя -Д. Є. Боговський