Справа № 462/8376/20 Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М.
Провадження № 22-ц/811/2707/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Ванівського О.М., Крайник Н.П.

при секретарі Ждан К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 09 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з транспортних засобів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому просить зняти арешт, накладений Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Львів), підрозділом якого є управління державної виконавчої служби відділ примусового виконання рішень на транспортні засоби: причіп легковий П-3.5, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2009 року випуску; ЗАЗ ТF698K, номер шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2011 року випуску; ЗАЗ 110558, номер шасі НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , 2009 року випуску; ЗАЗ ТF69YO, номер шасі НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 , 2010 року випуску; ЗАЗ ТF69YO, номер шасі НОМЕР_9 , реєстраційний номер НОМЕР_10 , 2010 року випуску; ЗАЗ ТF69YО, номер шасі НОМЕР_11 , реєстраційний номер НОМЕР_12 , 2010 року випуску; ГАЗ 33021 212, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , реєстраційний номер НОМЕР_15 , 2003 року випуску; ЗАЗ ТF69YО, номер шасі НОМЕР_16 , реєстраційний номер НОМЕР_17 , 2010 року випуску; ЗАЗ ТF698K, номер шасі НОМЕР_18 , реєстраційний номер НОМЕР_19 , 2011 року випуску, Skoda Octavia Tour 1.6 I, номер шасі НОМЕР_20 , реєстраційний номер НОМЕР_21 , 2009 року випуску, ЗАЗ-Daewoo Т13110, номер шасі НОМЕР_22 , реєстраційний номер НОМЕР_23 , 2006 року випуску; ЗАЗ 110557, номер шасі НОМЕР_24 , реєстраційний номер НОМЕР_25 , 2005 року випуску, який був накладений постановами державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області у виконавчих провадженнях № 49993156, №49811215, №49892676 від 26.06.2017 року.

Заявлені позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що у жовтні 2016 року ним було придбано з аукціону рухоме майно ТОВ «ТМ «Барвінок», яке постановою Господарського суду Львівської області від 04.10.2016 року визнано банкрутом, а саме - транспортні засоби у кількості 12 одиниць на загальну суму 23 700,48 грн. На підставі актів приймання-передачі вказані транспортні засоби були передані йому як покупцю, однак при спробі перереєстрації транспортних засобів у Регіональному сервісному центрі МВС у Львівській області стало відомо, що на усі зазначені транспортні засоби Віддідлом примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області накладено арешт, у зв`язку із чим здійснення належної реєстрації неможливо. Звернувшись до відповідача із письмовою заявою про зняття арешту із автомобілів та надавши документи на підтвердження зняття господарським судом арешту та інших обтяжень із ТОВ «ТМ «Барвінок» позивачу надано письмову відповідь, якою відповідачем відмовлено у знятті арешту із транспортних засобів, так як виконавчі провадження, які входили у зведене виконавче провадження щодо ТОВ «ТМ «Барвінок» закінчено постановами державного виконавця від 26.06.2017 року на підставі п. 8 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстави для зняття арешту на думку відповідача відсутні. Оскільки наявність арешту на придбані ним транспортні засоби створює йому як новому власнику перешкоди у вільному користуванні вказаними автомобілями просить позов задоволити.

Рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 09 червня 2021 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з транспортних засобів. Судові витрати залишено за позивачем.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 . Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим. Звертає увагу на те, що суд першої інстанції зробив висновок про заявлення позивачем позовних вимог до неналежних відповідачів. Вважає, що судом помилково встановлено обставини справи в частині існування спору між позивачем та ТОВ «ТМ «Барвінок» та залучення останнього в якості відповідача. Також звертає увагу, що в рішенні помилково оцінено обставини справи в частині існування спору між позивачем та стягувачами у виконавчих провадженнях.

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Залізничного районного суду міста Львова від 09 червня 2021 року та ухвалити нове яким позов задоволити. Судові витрати скаржник просить покласти на відповідача.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 11 листопада 2021 року, є дата складення повного судового рішення 29 листопада 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд виходив з тих обставин, що позивач не є стороною виконавчого провадження, а до суду звернувся з позовом як власник майна до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїї (м. Львів), який в свою чергу не є ані боржником у справі, ані особою, в інтересах якої накладено арешт, а отже є неналежним відповідачем у цій справі.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Судом встановлено, що постановою Господарського суду Львівської області від 04.10.2016 року у справі № 914/238/16 Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором по справі призначено арбітражного керуючого Босака Олега Євгеновича.

Згідно договорів купівлі-продажу транспортних засобів від 19.10.2017 року, посвідчених приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пилипенком Ю.П. та зареєстрованих у реєстрі за № № 1703, 1701, 1702, 1704, 1705, 1706, 1707, 1708, 1709, 1710, 1711, 1712 за результатами аукціону з продажу майна банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» ОСОБА_2 придбано 12 транспортних засобів, а саме: причіп легковий П-3.5, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2009 року випуску; ЗАЗ ТF698K, номер шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2011 року випуску; ЗАЗ 110558, номер шасі НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , 2009 року випуску; ЗАЗ ТF69YO, номер шасі НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 , 2010 року випуску; ЗАЗ ТF69YO, номер шасі НОМЕР_9 , реєстраційний номер НОМЕР_10 , 2010 року випуску; ЗАЗ ТF69YО, номер шасі НОМЕР_11 , реєстраційний номер НОМЕР_12 , 2010 року випуску; ГАЗ 33021 212, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , реєстраційний номер НОМЕР_15 , 2003 року випуску; ЗАЗ ТF69YО, номер шасі НОМЕР_16 , реєстраційний номер НОМЕР_17 , 2010 року випуску; ЗАЗ ТF698K, номер шасі НОМЕР_18 , реєстраційний номер НОМЕР_19 , 2011 року випуску, Skoda Octavia Tour 1.6 I, номер шасі НОМЕР_20 , реєстраційний номер НОМЕР_21 , 2009 року випуску, ЗАЗ-Daewoo Т13110, номер шасі НОМЕР_22 , реєстраційний номер НОМЕР_23 , 2006 року випуску; ЗАЗ 110557, номер шасі НОМЕР_24 , реєстраційний номер НОМЕР_25 , 2005 року випуску. Продавцем транспортних засобів згідно вказаних договорів купівлі-продажу є Товариство з обмеженою відповідальністю «Барвінок» в особі ліквідатора Босака Олега Євгеновича.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 27.09.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» - ліквідовано, провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» закрито.

Також встановлено, що 26.11.2018 року позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень із письмовою заявою про зняття арешту з майна.

З відповіді відповідача на письмову заяву про зняття арешту, вбачається, що на їх думку підстави для зняття виконавцем арешту відсутні, оскільки виконавчі провадження, які входили до складу зведеного виконавчого провадження, зокрема ВП № 49893156, ВП № 49811215, ВП № 49892676 закінчено постановами державного виконавця від 26.06.2017 року на підставі пункту восьмого частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та згідно письмового повідомлення, наданого в судовому засіданні суду першої інстанції представником відповідача від 09.06.2021 р. № 13932, матеріали вищенаведених виконавчих проваджень знищено за закінченням терміну зберігання відповідно до акту про вилучення виконавчих проваджень за 2020 рік.

Згідно листа «Про надання інформації» регіонального сервісного центру МВС України у Львівській області № 31/13-4661 від 05 серпня 2020 року адресованого арбітражному керуючому-ліквідатору О.Босаку на його лист від 28.07.2020 року згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів за ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок» - заборони на відчуження траснпортних засобів по ВП № 49892976 від 21.01.2016 року, ВП № 49893156 від 21.01.2016 року, ВП № 49811215 від 16.01.2016 року ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області, суд позбавлений можливості встановити та перевірити, на які саме транспортні засоби за вказаними виконавчими провадженнями накладено заборони на відчуження.

Так, згідно п. 7.1. згаданих вище договорів купівлі-продажу від 19.10.2017 року, продавець гарантує, що на момент укладення договору транспортні засоби є власністю продавця та він має повне право на їх продаж, зазначені транспортні засоби нікому іншому не продані, не подаровані, не відчужені іншим способом, не надані у користування наймачам (орендарям), судового спору щодо нього як у межах, так і за межами України не має, як внесок до статутного капіталу юридичних осіб не внесено, не перебувають під забороною (арештом) та у заставі, в податковій заставі не перебуває. Вказані договори купівлі-продажу підписані сторонами договорів та посвідчені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пилипенком Ю.П.

Суд звертає увагу, що сторонами на момент укладення договорів купівлі-продажу транспортних засобів у присутності нотаріуса погоджено відсутність будь-яких перешкод для укладення вказаних договорів, що і засвідчено приватним нотаріусом ЛМНО Пилипенком Ю.П.

Окрім цього, на підтвердження факту накладення арешту на транспортні засоби позивачем долучено також до матеріалів справи копію постанови про арешт коштів боржника від 21.01.2016 року, винесену державним виконавцем у межах виконавчого провадження № 49811215, однак як встановлено судом даною постановою накладено арешт на кошти, які містяться на всіх рахунках та належать боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» та жодним чином не стосується питання накладення арешту, заборони на відчуження транспортних засобів.

При цьому, як вбачається із ухвали Господарського суду Львівської області від 28.11.2016 року у справі № 914/238/16 обтяження - арешт рухомого майна, накладене Відділом примусового виконання рішень на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок», підставою якого була постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 49811215 від 13.01.2016 року, зареєстроване 16.01.2016 року за № 15660742 - скасовано.

Судом першої інстанції доречно звернуто увагу на те, що, незважаючи на наявність у позивача відповіді Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області від 05.08.2020 року про заборони відчуження транспортних засобів, адресованої саме на ім`я арбітражного керуючого-ліквідатора О.Босака, як уповноваженого представника боржника позивачем не залучено його до участі у справі та обираючи спосіб захисту свого порушеного права звернувся до суду із позовом до органу державної виконавчої служби, яким проводились виконавчі дії в межах виконавчих проваджень в інтересах стягувачів, якими згідно долучених до матеріалів справи постанов про накладення арешту є: Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгового підприємства «Всесмак плюс», ПАТ «Пиво-безалкогольний комбінат «Радомишль», Товариство з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія «перша приватна броварня «Для людей - як для себе!».

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1статті 16 ЦК України).

Згідно ст. 59 закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В той же час відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі..

У справі суд залучає співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

У разі залучення органу державної виконавчої служби в якості відповідача, слід звернути увагу, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63), від 1 квітня 2020 року у справі №520/13067/17 (пункт 71).

Колегія суддів погоджуючись з висновком суду першої інстанції, що у даному випадку відповідачем/співвідповідачем/ у справі має бути боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки вирішення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.

Згідно пункту 4 частини другої статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Тлумачення статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Як встановлено, позов пред`являвся до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), який в свою чергу не є ані боржником у справі, ані особою, в інтересах якої накладено арешт, а отже є неналежним відповідачем у цій справі.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Залізничного районного суду міста Львова від 09 червня 2021 рокузалишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 09 червня 2021 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 29 листопада 2021 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник