МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 485/1546/20
Провадження № 22-ц/812/995/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Колосовою О.М.,

за участі за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою Миколаївського обласного центру зайнятості в особі Снігурівської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 18 березня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Яворського С.Й. в приміщенні того ж суду, за позовом Миколаївського обласного центру зайнятості в особі Снігурівської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення суми нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення (допомоги по безробіттю) та надані соціальні послуги,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року Миколаївський обласний центр зайнятості в особі Снігурівської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення (допомоги по безробіттю) та наданих соціальних послуг.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.10.2019 року до Снігурівської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості для надання статусу безробітного звернувся громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), цього ж дня йому було надано статус безробітного.

В цей же день ОСОБА_3 був ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та з інформацією про осіб, які згідно зі ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» відносяться до зайнятого населення, а саме: особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно- технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції на момент звернення до служби зайнятості ОСОБА_3 мав загальний страховий стаж 3 роки 6 місяців.

28.10.2019 року відповідно до добового наказу Снігурівської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості № НТ191028 відповідачу було призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з урахуванням страхового стажу відповідно до частин 1,3,4 ст.22, частини 1 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

З метою перевірки наданої інформації центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

До Снігурівської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості надійшла інформація від державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про надання послуг ОСОБА_3 за договором цивільно-правового характеру Товариству з обмеженою відповідальністю «Модультехсервіс» з 17.12.2019 року по 28.12.2019 року.

Враховуючи вищезазначені об`єктивні обставини, фахівцями Снігурівської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості було направлено лист 20.03.2020 року за вих. № 258/2-20 до Суворовського районного центру зайнятості про проведення перевірки встановлених розбіжностей та розслідування страхового випадку щодо громадянина ОСОБА_3 .

Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 13.02.2009 р. №60/62 фахівцями Суворовського районного центру зайнятості було проведено розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення. За результатами розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, відповідно до наданих ТОВ «Модультехсервіс» копій договору цивільно-правового характеру №10/12 від 17.12.2019 року та акту приймання виконаних робіт № 1 від 28.12.2019 року, встановлено, що ОСОБА_3 дійсно надавав послуги за цивільно-правовим договором ТОВ «Модультехсервіс з 17.12.2019 року по 28.12.2019 року.

Згідно п. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Таким чином ОСОБА_3 порушив норми чинного законодавства України про зайнятість населення та про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, оскільки під час перебування на обліку в Снігурівській районній філії Миколаївського обласного центру зайнятості надав послуги за договором цивільно-правового характеру та відповідно до п.4 ч.2 ст. 44 Закону № 5067-УІ не повідомив Снігурівську районну філію про факт порушення умов перебування на обліку та підставу для припинення реєстрації як безробітного.

Згідно добового наказу Снігурівської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості № НТ200402 від 02.04.2020 року з 01.04.2020 року було припинено реєстрацію як безробітного ОСОБА_3 у зв`язку з працевлаштуванням за наймом на умовах трудового договору на підставі абзацу 3 підпункту 1 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 року №792.

Розмір нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення (допомоги по безробіттю) та наданих соціальних послуг ОСОБА_3 за період з 17.12.2019 року по 31.03.2020 року становить 27 182 грн. 30 коп.

Відповідно до п. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право стягувати кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.

Враховуючи вищезазначене, у зв`язку з встановленням факту надання ОСОБА_3 послуг за цивільно-правовим договором ТОВ «Модультехсервіс» з 17.12.2019 року по 28.12.2019 року Снігурівською районною філією Миколаївського обласного центру зайнятості було прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_3 суми виплаченого матеріального забезпечення та вартості наданих соціальних послуг, (наказ директора Снігурівської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості від 22.09.2020 року № 23-аг).

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_3 зазначені кошти, а також судові витрати.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 18 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, задовольнивши позовні вимоги.

В апеляційній скарзі зазначає, що при ухваленні рішення суду мала місце неправильність установлення обставин, які мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також неправильна оцінка доказів.

Вказує, що відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції безпідставно посилався на довідку ДУ «Голопристанська виправна колонія №7» як на підтвердження факту виконання ОСОБА_3 робіт за замовленням ТОВ «Модультехсервіс».

Дійсно, вищезазначена довідка підтверджує факт перебування відповідача на території державної установи «Голопристанська виправна колонія №7» 17.12.2019 року, а також вказує про те, що відповідач не перебував на території колонії з 18 по 19 грудня 2019 року, але довідка державної установи «Голопристанська виправна колонія №7» не містить інформації, яка б спростовувала факт перебування ОСОБА_3 на території колонії з 20 по 28 грудня 2019 року - в період, який також визначений в копіях цивільно-правового договору № 10/12 від 17.12.2019 року та акті виконаних робіт № 1 від 28.12.2019 року. Крім того, довідка державної установи «Голопристанська виправна колонія №7» вказує лише про факт перебування ОСОБА_3 та свідків на території державної установи «Голопристанська виправна колонія №7» та не містить інформації про те, яку діяльність здійснював та чим займався відповідач майже чотири години, з 11 години 06 хвилин по 15 годину 26 хвилин.

Посилається на те, що судом неправильно оцінено доказ, а саме Витяг із реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного Фонду України, яким підтверджується нарахування та сплата ТОВ «Модультехсервіс» єдиного внеску за свого найманого працівника ОСОБА_3 .

На думку апелянта суд, посилаючись на покази свідків, не правильно дійшов висновку, що відповідач не виконував робіт під час перебування на території державної установи «Голопристанська виправна колонія №7», оскільки з їх показань та пояснень самого відповідача вбачається, що відповідач разом зі свідками здійснював роботи щодо встановлення однієї решітки, а після її встановлення відповідач та свідки не дійшли згоди щодо розміру винагороди за роботи, які слід виконати та покинули територію державної установи «Голопристанська виправна колонія № 7», що, на думку апелянта, свідчить про невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Щодо висновку суду першої інстанції, про добросовісність відповідача у відповідності до ст. 1215 ЦК України, обґрунтованого тим, що ОСОБА_3 здійснював пошук роботи в пгт Нова Збру`ївка, що відображено в індивідуальному плані працевлаштування, зазначає, що згідно інформації, що є у вільному доступі мережі Інтернет, та виходячи з довідки державної установи «Голопристанська виправна колонія № 7», остання знаходиться в селі Стара Збру`ївка, тому висновки суду в цій частині також не ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

В якості письмових доказів наявності зайнятості ОСОБА_3 позивачем до суду були надані письмові докази, у тому числі: копія договору № 10/12 від 17.12.2019 про виконання робіт; копія акту виконаних робіт № 1 від 28.12.2019.

Жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, що спростовують справжність свого особистого підпису на копіях цивільно-правового договору № 10/12 від 17.12.2019 про виконання робіт і акту виконаних робіт № 1 від 28.12.2019 відповідач та його представник до суду не надали. Таким доказом, на думку апелянта, може бути лише висновок експерта за результатами проведення почеркознавчих досліджень підписів ОСОБА_3 на цивільно-правовому договорі від 17.12.2019 № 10/12 та акту виконаних робіт від 28.12.2019 № 1. Проте, незважаючи на вищезазначене судом не була призначена почеркознавча експертиза підпису, зробленого ОСОБА_3 на цивільно-правовому договорі від 17.12.2019 № 10/12 про виконання робіт та на акті виконаних робіт від 28.12.2019 № 1.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, надавши пояснення аналогічні змісту апеляційної скарги.

Представник відповідача не визнав доводи апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст.263 ЦПК України).

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин ( ст. 264 ЦПК України).

Рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Так, приймаючи рішення у справі, суд виходив з того, що 21.10.2019 року ОСОБА_3 звернувся до Снігурівської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості про надання йому статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю.

28.10.2019 року наказом Снігурівської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості № НТ191028 «Про прийняття рішень службою зайнятості, передбачених Законами України «Про зайнятість населення» і «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та нормативними актами щодо їх застосування» ОСОБА_3 призначено допомогу по безробіттю відповідно до ч.1,3,4 ст.22, ч.1 ст.23 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплату допомоги по безробіттю розпочато 28.10.2019 року.

20.03.2020 року Снігурівською районною філією Миколаївського обласного центру зайнятості направлено лист до Суворовської районної філії Одеського обласного центру зайнятості про проведення перевірки встановлених розбіжностей, щодо розслідування страхового випадку стосовно надання послуг за цивільно-правовим договором ОСОБА_3 та ТОВ "Модультехсервіс" у грудні 2019 року. (а.с.32)

27.08.2020 року Суворовською районною філією Одеського обласного центру зайнятості складений Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення за № 179. Згідно висновків, викладених в Акті, встановлено факт перебування у трудових відносинах ОСОБА_3 з ТОВ"Модультехсервіс" з 17.12.2019 року, що підтверджено цивільно-правовим договором №10/12 від 17.12.2019, який набрав чинність з 17.12.2019 та діяв до 28.12.2019. Згідно Акту №1 виконаних робіт від 28.12.2019 гр. ОСОБА_3 отримав дохід в сумі 2000,00 грн.

Наказом Снігурівської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості № НТ 2004020 від 02.04.2020 року прийнято рішення про припинення реєстрації як безробітного ОСОБА_3

22.09.2020 року за вих № 18/11/2903-20 Миколаївським обласним центром зайнятості сформовано розрахунок допомоги по безробіттю безробітного ОСОБА_3 , який складає 27182, 30 грн в період з 17.12.2019 по 31.03.2020.

22.09.2020 року наказом №23-аг Снігурівської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості «Про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 » провідному юрисконсульту наказано забезпечити вжиття заходів по стягненню з ОСОБА_3 заборгованості в сумі 27182,30 грн. 22.09.2020 року ОСОБА_3 скеровано претензію на суму 27182,30 грн., та запропоновано негайно повернути дані кошти.

12.10.2020 року ОСОБА_3 надав письмову відповідь до Снігурівської філії Миколаївського обласного центру зайнятості, в якій він заперечував факт надання послуг за договором цивільно-правового характеру та сам факт підписання такого договору.

Згідно умов цивільно-правового договору №10/12 від 17.12.2019 року, наданого позивачем, передбачалось виконання будівельних та ремонтно-будівельних робіт на об`єкті будівлі «Будівництво лікарняного корпусу в установі Голопристанська виправна колонія №7 в с. Стара Збурівка Голопристанського району Херсонської області», строком виконання робіт з 17.12.2019 року по 28.12.2019 року, з оплатою 200 грн. за робочу добу.

Проте факт, виконання робіт відповідачем за замовленням ТОВ «Модультехсервіс» на території Голопристанська виправна колонія №7 в с. Стара Збурівка Голопристанського району Херсонської області в період з 17.12.2019 року по 28.12.2019 року спростовується поясненням свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та довідкою ДУ «Голопристанська виправна колонія №7», відповідно до якої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дійсно перебували на території охороняємого об`єкта державна установа «Голопристанська виправна колонія №7» 17 грудня 2019 року в період часу з 11 години 06 хвилин по 15 години 26 хвилин. З 18 по 19 грудня 2019 року дані особи на території об`єкта не перебували.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 95 ЦПК України, а також те, що представником позивача подано до суду копії цивільно-правового договору №10/12 від 17.12.2019 року та Акту №1 виконаних робіт, судом витребовувались оригінали таких документів, однак такі до суду не подано, а відповідач заперечує факт підписання таких, тобто ставить дані докази подані під сумнів та такі сумніви є реальні, суд дійшов висновку, що дані докази, а саме копії договору №10/12 від 17.12.2019 року та Акту №1 виконаних робіт, не можуть братися судом до уваги при винесенні рішення.

Оцінюючи наданий відповідачем витяг з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України за формою ОК-5(індивідуальні відомості про застраховану особу) на ім`я ОСОБА_3 , в якому наявні відомості щодо суми заробітку ОСОБА_3 одержаного в грудні 2019 року від ТОВ «Модультехсервіс» (35417649) в розмірі 2000 грн., суд з урахуванням обставин встановлених в судовому засіданні, дійшов висновку, що такі відомості підтверджують факт сплати підприємством (роботодавцем) ТОВ «Модультехсервіс» за ОСОБА_3 , як працівника, страхових внесків (єдиного внеску), однак жодним чином не підтверджують отримання ОСОБА_3 доходу (оплати за роботу) від даного товариства.

Оцінивши зазначені обставини, а також врахувавши, що під час розгляду справи не знайшла свого підтвердження недобросовісність з боку відповідача, оскільки, як встановлено в судовому засіданні останній роботи не виконував, оплату не отримував, натомість останній в індивідуальному плані працевлаштування безробітного (а.с.125-126) вказав про пошуки роботи в пгт Нова Збурівка, що свідчить про добросовісність з його сторони, суд вважав за доцільне відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Статтею 2 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг).

Відповідно до частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Частиною третьою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно з пунктом 5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України № 613 від 15 червня 2015р., виплата допомоги по безробіттю припиняється, зокрема, у разі припинення реєстрації безробітного з підстав, передбачених Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженим постановою КМУ № 198 від 20 березня 2013р. (з дня припинення реєстрації або в разі невідвідування без поважних причин центру зайнятості).

Відповідно до підпункту 1 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою КМУ № 198 від 20 березня 2013р., центр зайнятості припиняє реєстрацію, зокрема, з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг).

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач перебував на обліку як безробітній та з 28.10.2019 року згідно наказу Снігурівської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості № НТ191028 йому було розпочато виплату допомоги по безробіттю. Наказом Снігурівської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості № НТ 2004020 від 02.04.2020 року прийнято рішення про припинення реєстрації ОСОБА_3 як безробітного.

17 грудня 2019р. відповідачем був укладений цивільно-правовий договір №10/12 з ТОВ «Модультехсервіс», за умовами якого відповідач повинен виконувати будівельні та ремонтно-будівельні роботи на об`єкті будівлі «Будівництво лікарняного корпусу в установі Голопристанська виправна колонія №7» в с. Стара Збур`ївка Голопристанського району Херсонської області. Строк виконання робіт з 17 по 28 грудня 2019р. За виконання наданих робіт здійснюється оплата у розмірі 200грн. за робочу добу. Виконання робіт оформлюється актами передання-прийняття робіт. Даний договір підписаний відповідачем. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Згідно акту №1 від 28.12.2019р. відповідно до цивільно-правового договору №10/12 від 17 грудня 2019р. підрядник з 17.12.2019р. по 28.12.2019р. включно виконав роботи, а саме кладку зовнішніх стін- 2,1куб.м, оплата робіт становить 2000грн. Даний акт підписаний відповідачем. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Матеріали справи свідчать про те, що суду були надані копії зазначених документів. Тому за клопотанням представника відповідача ухвалою суду від14.01.2021р. у ТОВ «Модультехсервіс» були витребувані оригінали цих доказів. Проте, ТОВ «Модультехсервіс» не отримало ухвалу суду, оскільки поштове відправлення було повернуто суду з відміткою пошти про не вручення через відсутність ТОВ «Модультехсервіс» за вказаною адресою (а. с. 93).

Оскільки суду були надані копії зазначених документів, а відповідач ставив під сумнів дані докази, суд згідно ч.6 ст.95 ЦПК України правомірно не взяв їх до уваги.

Проте, поза увагою суду залишився акт № 179 розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення від 27 серпня 2020р., складений фахівцями Суворовського районного центру зайнятості, відповідно до змісту якого роботодавцем, а саме ТОВ «Модультехсервіс», під час перевірки надавались цивільно-правовий договір №10/12 від 17 грудня 2019р. та акт №1 виконаних робіт від 28.12.2019р. В ході перевірки відповідно до наданих до звірки документів було встановлено, що ОСОБА_3 знаходився у цивільно-правових відносинам з ТОВ «Модультехсервіс згідно цивільно-правового договору №10/12 від 17 грудня 2019р., який набрав чинність з 17.12.2019 року та діяв до 28.12.2019 року. ОСОБА_3 отримав дохід в сумі 2000грн. Тому фахівці дійшли висновку, що ОСОБА_3 не повідомив позивача про укладення цивільно-правової угоди з ТОВ «Модультехсервіс. За такого матеріальна допомога на випадок безробіття підлягає поверненню відповідачем з вини особи (а. с. 34-35).

В даному акті не зазначено, що роботодавцем надавались копії документів, а зазначено тільки те, що до акту розслідування додаються копії наданих для звірки документів.

Відомості, викладені в акті №179 від 27 серпня 2020р., підтверджуються також витягом з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України за формою ОК-5(індивідуальні відомості про застраховану особу) на ім`я ОСОБА_3 , в якому наявні відомості щодо суми заробітку ОСОБА_3 одержаного в грудні 2019 року від ТОВ «Модультехсервіс» (35417649) в розмірі 2000 грн., який помилково не був взятий судом до уваги, а також відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, який був наданий апеляційному суду, згідно яких ОСОБА_3 був працевлаштований в ТОВ «Модультехсервіс» (35417649) з 17 по 28 грудня 2019р. та йому виплачено дохід у розмірі 2000грн.

Належних та допустимих доказів спростування зазначеної інформації, яка міститься в офіційних даних Державних установ, матеріали справи не містять.

Не було надано суду також доказів вилучення зазначеної інформації в установленому законом порядку з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України та з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України. Покази свідків не є належними та допустимими доказами отримання чи не отримання відповідачем доходу в зазначений період часу від ТОВ «Модультехсервіс».

Довідка ДУ «Голопристанська виправна колонія №7» від 30.10.2020р. підтверджує тільки час перебування відповідача та свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на території державної установи «Голопристанська виправна колонія №7», а саме те, що вони 17 грудня 2019 року перебували на території з 11 год. 06 хв. по 15 год. 26 хв., а з 18 по 19 грудня 2019 року на території об`єкта не перебували. Проте вона не містить інформації про перебування чи не перебування цих осіб на території об`єкта з 20 по 28 грудня 2019р., а також того чи виконувались цими особами якісь будівельні роботи на території об`єкта. Не є дана довідка також належним доказом отримання чи не отримання відповідачем доходу за виконану роботу.

Відповідач дійсно звертався до правоохоронних органів щодо притягнення директора ТОВ «Модультехсервіс» до відповідальності за зловживання службовим становищем. Проте належного доказу, як-то вирок суду про притягнення директора ТОВ «Модультехсервіс» до відповідальності суду надано не було. Натомість, з відповіді Снігурівського ВП ГУНТ в Миколаївській області від 15.10.2020р. вбачається, що йому було роз`яснено порядок розгляду його звернення шляхом звернення до суду.

За такого висновок суду, що відомості з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України підтверджують тільки факт сплати підприємством (роботодавцем) ТОВ «Модультехсервіс» за ОСОБА_3 , як працівника, страхових внесків (єдиного внеску), однак жодним чином не підтверджують отримання ОСОБА_3 доходу (оплати за роботу) від даного товариства, є помилковим.

Слід також зазначити, що факт отримання чи неотримання відповідачем коштів, в якості винагороди не змінює його обов`язку повідомити центр зайнятості про обставин, що впливають на умови виплати йому забезпечення.

Суд, вказуючи на те, що відповідач не перебував у трудових відносинах із ТОВ «Модультехсервіс» та не отримував винагороду за договором цивільно-правового характеру від 17 грудня 2019 року, не звернув уваги та не врахував, що відповідно до частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг, а відповідно до підпункту 1 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою КМУ № 198 від 20 березня 2013р., центр зайнятості припиняє реєстрацію, зокрема, з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг).

Отже, наведені норми припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку пов`язують із укладенням ними цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду. Тобто, укладення застрахованою особою, яка має статус безробітної, такого договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та є достатньою підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення за період з 17 грудня 2019р. по 31.03.2020р. у сумі 27182,30грн.

Саме про таке застосування норм права зазначено в правовому висновку, викладеному в постанові Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2018 року у справі № 367/2095/17.

Враховує колегія суддів також положення ч. 1 ст. 1212 ЦК України, якими передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений висновок міститься і в постанові Верховного Суду України, прийнятої у справі №6-91цс14 від 02 липня 2014 року.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції, дійшов не обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав, передбачених частиною третьою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та ст. 1212 ЦК України, для стягнення з відповідача виплаченої йому допомоги по безробіттю через відсутність належних доказів умисного не виконання відповідачем своїх обов`язків та зловживання ними.

Згідно ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Оскільки судом встановлено фактичні обставин справи, однак неправильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права колегія суддів вважає необхідним скасувати рішення суду та ухвалити у справі нове судове рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення та надання соціальних послуг у розмірі 27 182 грн. 30 коп.

Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подачу позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2102грн. За подачу апеляційної скарги ним було сплачено 3153грн., що становить 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже, загальний розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 5255 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Миколаївського обласного центру зайнятості в особі Снігурівської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості задовольнити.

Рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 18 березня 2021 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь Миколаївського обласного центру зайнятості в особі Снігурівської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості (код 03491441, р/рахунок UA0106112 Державна казначейська служба України м. Київ ГУДКСУ у Миколаївській області, МФО 820172) суму нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення та надання соціальних послуг у розмірі 27 182 грн. 30 коп. та судовий збір у розмірі 5255 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання її повного тексту в порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді

Повний текст постанови складено 31 травня 2021 року