Справа №345/425/21
Провадження № 2/345/1249/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2021 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Калуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

з участю позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до твердої грошової суми в розмірі3000,00 грн., та проводити до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.07.2020 у цивільній справі № 345/1992/20 вирішено стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, та до досягнення дітьми повноліття. Їхній дочці ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 виповнилося 18 років. Однак їхня донька ОСОБА_4 потребує багато витрат на розвиток, освіту, лікування, покращеного харчування, забезпечення речами першої необхідності, витрат на школу та інше. Оскільки донька підросла, витрати стали більшими, всі продукти харчування та ціни на одяг подорожчали і відповідно витрати на дитину збільшилися. Відповідач є здоровою працездатною особою, його дохід збільшився, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у значно більшому розмірі. Також відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, не бере участь у додаткових витратах. Зі своїх доходів вона не може забезпечити повноцінне навчання дочки та її утримання. Отже, на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів з відповідача є недостатньою для матеріального утримання дитини, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів.

Представник відповідача ОСОБА_3 подав до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким він зазначає, що позивачка не надала суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що збільшилися витрати на утримання дитини, а також, що у відповідача відбулися зміни, які обумовлюють можливість збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої доньки. Голослівним також є твердження позивачки, що нібито відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини та не бере участі у додаткових витратах, викликаних навчанням. Навпаки, позивачка не бере належної участі у вихованні та утриманні дочки ОСОБА_6 , зокрема з 12.08.2021 по даний час ОСОБА_1 відсутня за постійним місцем проживання, залишивши дочку без нагляду, у зв`язку із цим відповідач звернувся в управління у справах дітей для захисту інтересів неповнолітньої дитини. Також необхідно враховувати, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Водночас він вказує, що позивачкою подано до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області позов про стягнення аліментів на повнолітню дочку ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у розмірі по 2270,00 грн. щомісячно, шляхом їх виплати в інтересах дочки на ім`я стягувача ОСОБА_1 . З врахуванням викладеного вважає, що розмір аліментів, визначених рішенням суду від 09.07.2020 по справі № 345/1992/20 є достатнім, таким, що відповідає матеріальному становищу відповідача, підстави для його зміни відсутні. А тому у задоволені позовних вимог просить відмовити.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила змінити розмір аліментів, так як 50 % прожиткового мінімуму є дуже малим розміром аліментів. Відповідач їздить за кордон, отримує дохід та може сплачувати аліменти у більшому розмірі. Одна їхня дочка досягла повноліття, проте допомоги добровільно відповідач їй не надає, судом присуджено аліменти в розмірі 2270,00 грн. Неповнолітня дитина постійно росте, розвивається, потребує більшого матеріального утримання. Самостійно забезпечити дочкам належне утримання вона змоги не має, хоча працює на багатьох роботах. Щодо того, що вона залишила дитину без нагляду, то пояснила, що на час, коли її не було дома, так як вона суправоджувала дітей зі школи вихідного дня до м. Яремче на відпочинок, її дочка ОСОБА_7 відпочивала у пансіонаті, тобто жодним чином дитина не була залишена її піклування. Відповідач приїжджав в Україну весною-літом, а у вересні знову поїхав на заробітки за кордон. Просила позов задоволити.

Представник відповідача адвокат Олексюк Л.В. у судовому засіданні просив відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. Просив врахувати незначний період між винесенням рішення про стягнення аліментів та зверненням до суду з даним позовом. За цей період матеріальний, сімейний та стан здоров"я дитини та сторін по справі не встиг змінитися, а тому такий позов є безпідставним. Відповідач уже тривалий час їздить за кордон, де отримує мінливі доходи. Ця обставина була врахована судом при винесенні рішення про стягнення аліментів 09.07.2020.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 01.02.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачка 05.02.2021 подала заяву про доручення до матеріалів справи документів та заяву про витребування доказів, а саме витребування із Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону відповідачем (а.с. 12, 15).

Ухвалою суду від 08.02.2021 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання за участю сторін в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов.

Ухвалою суду від 08.02.2021 клопотання позивачки задоволено та витребувано із Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону відповідачем за період з 01.01.2020 по дату винесення ухвали - 08.02.2021, із зазначенням дати виїзду та в`їзду в Україну (із зазначенням дати кожного такого перетину).

22.02.2021 на адресу суду надійшла відповідь від Головного центру обробки спеціальної інформації про дати в`їзду та виїзду через кордон України відповідачем (а.с.22).

23.03.2021 прийнято заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено частково та збільшено розмір аліментів, що стягуються згідно з виконавчим листом, виданим на підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2020 року в цивільній справі №345/1992/20, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 50 % прожиткового мінімума для дитини відповідного віку до твердої грошової суми 2300,00 (дві тисячі триста) гривень щомісячно.

28.07.2021 року через канцелярію суду надійшла заява від ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення (а.с. 38-40).

Ухвалою суду від 28.09.2021 заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

11.10.2021 від представник відповідача ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на позовну заяву з обґрунтуванням своїх заперечить проти позову, в якому просить у задоволені позовних вимог відмовити (а.с. 65-67)

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

судом встановлено, що у сторін по справі ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20.03.2007 (а.с. 5).

Відповідно до довідки № 437967 від 25.01.2021, виданої Центром надання адміністративних послуг Калуської міської ради, позивачка ОСОБА_1 разом із донькою ОСОБА_4 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 . За цією ж адресою зареєстрований відовідач та повнолітні діти сторін по справі (а.с. 6).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.07.2020 вирішено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно та до досягнення ними повноліття (а.с. 13-14).

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами, що після досягнення повноліття дочкою ОСОБА_5 виплата аліментів за вказаним вище рішенням на її утримання припинена. Позивачка звернулася до суду з окремим позовом та на утримання дочки, яка продовжує навчання, судом стягнуті аліменти у розмірі 2270,00 грн, однак таке рішення оскаржене відповідачем та не набрало законної сили.

Таким чином, у зв`язку зі збільшенням розміру витрат на доньку, виникла необхідність у зміні розміру аліментів, визначених за рішенням суду.

Оцінка суду:

врахувавши позицію позивачки, висловлену в її позовній заяві та позицію відповідача, висловлену у відзиві на позов, вислухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позовних вимог із наступних підстав.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звертав увагу судів, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням, або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати, чи змінився матеріальний та сімейний стан, як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я та здоров"я дитини.

В судовому засіданні встановлено, що рішення про стягнення аліментів було ухвалене 09.07.2020 та набрало законної сили 10.08.2020 (а.с. 13-14). Позивачка знала про таке рішення, не оскаржувала його, тобто погодилася зі стягнутим розміром аліментів на утримання дітей. А уже 01.02.2021 звернулася до суду з даним позовом. При цьому жодних доказів про зміну матеріального чи сімейного стану не надала, як щодо себе, так і щодо платника аліментів. Не надала доказів і щодо зміни стану здоров"я дитини та сторін по справі.

На виконання ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.02.2021, головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надав інформацію про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 11.01.2021 виїхав за межі території України (а.с. 22).

Однак сам факт перебування відповідача за межами України не може свідчити про отримання ним доходів в іншій країні та не є підставою для збільшення розміру аліментів, оскільки підстави для зміни розміру аліментів чітко перелічені у статті 192 СК України: зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Крім того, представник відповідача в судовому засіданні ствердив, що відповідач і станом на день ухвалення судом рішення 09.07.2020 періодично їздив за кордон та отримував мінливий дохід, і ця обставина була врахована судом при визначенні розміру аліментів. Таке твердження не заперечила в судовому засіданні позивачка. Однак, доказів того, що його дохід, отриманий за кордоном, зріс, позивачка не надала, а представник відповідача заперечив.

Суд враховує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 дочці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виповнилося 18 років, а відповідно виплата аліментів на її утримання на підставі рішення суду від 09.07.2020 була припинена. Однак, в той же час, обвидві сторони не заперечили того факту, що повнолітня дочка продовжує навчатися, а відповідно вона не втратила права на утримання батьків та на її утримання стягнуті аліменти на час навчання.

Таким чином, позивачкою не надано достатніх доказів на підтвердження покращення матеріального стану відповідача у період з 09.07.2020 (дати ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на дітей) по 01.02.2021 (дату подання до суду позовної заяви про збільшення розміру аліментів), а також за весь час розгляду даної справи. Не долучено і доказів погіршення її матеріального стану. А тому відсутні підстави, визначені статтею 192 СК України, для збільшення встановленого розміру аліментів.

Крім того, суд звертає увагу, що посилання позивачки на те, що відповідач не бере участь у додаткових витратах на дитину, за наявності відповідних доказів, надає їй право на звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину на підставі ст. 185 СК України.

Також слід зазначити, що обставини, на які посилається позивачка, що стосуються несвоєчасної та не в повному обсязі сплати відповідачем щомісячних аліментних платежів утворюють склад інших правовідносин, про вирішення яких позивач має право звернутися до суду.

Окрім цього, Законом України від 03 липня 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» №2475-VIII частину 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Водночас рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.07.2020 ухвалено стягувати аліменти на дітей у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно, тобто розмір аліментів прив`язано до мінімального гарантованого розміру передбаченого Сімейним кодексом України.

Отже, законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18 (провадження № 14-580цс19).

З огляду на викладене суд встановивши вказані обставини, керуючись наведеними нормами матеріального права, врахувавши факти, що мають бути встановлені судом при розгляді даної категорії справ, зокрема, відсутність належних та допустимих доказів погіршення матеріального стану позивачки, та навпаки, поліпшення матеріального стану платника аліментів, зміни стану здоров"я когось з них та їх дітей, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачка не довела обставини, визначені ст. 192 СК України, для збільшення розміру аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення виготовлений 26.11.2021.

Суддя: