Справа № 324/1430/20
Провадження № 2/324/177/2021
03 червня 2021 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Каретник Ю.М.,
за участю секретаря судового засідання Савченко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Пологи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом і в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16 січня 2020 року ОСОБА_2 взяла у нього в борг 3000,00 доларів США. Дану угоду про позику було оформлено у вигляді розписки, написаної відповідачем власноруч, згідно якої вона зобов`язалася повернути борг у строк до 01 вересня 2020 року та щомісяця виплачувати проценти за користування позикою у розмірі 7% від займаної грошової суми (210 доларів США) щомісячно до 16 числа. Станом на 22 жовтня 2020 року відповідачем було здійснено два платежі в рахунок погашення процентів за користування позикою, а саме: 04 березня 2020 року - 2490 грн., що на дату зарахування дорівнювало 100 доларам США; 10 квітня 2020 року - 2400 грн., що на дату зарахування дорівнювало 88 доларам США. Інших заходів щодо погашення основної суми боргу та процентів за користування позикою прийнято не було.
Таким чином сума боргу на 22 жовтня 2020 року становить: 3000,00 доларів США, проценти за користування позикою 1702,00 долара США. Оскільки відповідач не бажає в добровільному порядку виконувати обов`язок щодо повернення отриманих грошових коштів та сплати процентів, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених майнових прав, та просить стягнути з відповідача на свою користь 3000,00 доларів США, проценти за користування позикою 1702 долари США, а разом стягнути 4702 долари США, що відповідно до курсу НБУ на дату подання позову становить 132925,54 грн. Судові витрати він просить покласти на відповідача.
Позивач ОСОБА_1 у дане судове засідання не з`явився, але направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності та ухвалити заочне рішення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 також у судове засідання не з`явилась, за адресою, підтвердженою копією її паспорта та відповіддю органу місцевого самоврядування на запит суду, неодноразово викликалася в судові засідання судовими повістками, які нею були отримані особисто на 01 березня 2021 року, на 20 квітня 2021 року та на 03 червня 2021 року. У той же час, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України суд здійснював виклики відповідача у судові засідання через оголошення на офіційному веб-сайті суду. Відповідач ОСОБА_2 після оприлюднення оголошень про її виклики у судові засідання до суду жодного разу не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, із заявами про відкладення розгляду справи з певних причин або про розгляд справи за її відсутності до суду не зверталась, відзив на позов вона так і не подала.
Тому суд розглядає справу за відсутності відповідача за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, відсутність заперечень проти задоволення позову з боку відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом ст.ст.12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Судом встановлено, що 16 січня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_2 взяла в борг у позивача ОСОБА_1 3000,00 доларів США, які зобов`язалась повернути до 01 вересня 2020 року під щомісячний відсоток у розмірі 7%. Крім того, вона зобов`язалась відсотки сплачувати у розмірі 210 доларів США щомісячно до 16 числа. На підтвердження вказаного договору відповідачем ОСОБА_2 була власноруч складена та підписана розписка, копія якої долучена до матеріалів справи.
Проте, у порушення умов договору відповідач ОСОБА_2 позику не повернула у визначений строк і у встановленому розмірі.
Згідно Виписок із карток за період з 01 березня 2020 року по 31 березня 2020 року та з 01 квітня 2020 року по 30 квітня 2020 року, наданих до суду позивачем, вбачається, що 04 березня 2020 року ОСОБА_2 поповнила карту позивача на суму 2490,00 грн., а 10 квітня 2020 року на суму 2400,00 грн.
Таким чином, позивач, звернувшись до суду, зробив розрахунок і зазначив, що борг ОСОБА_2 складає 3000,00 доларів США, а проценти за 9 місяців користування позикою з урахуванням суми двох сплат складають 1702 долари США, тому він просив стягнути з відповідача на свою користь загалом 4702 долари США, що відповідно до курсу НБУ на дату подання позову становить 132925,54 грн.
При цьому, згідно інформації з офіційного сайту Національного банку України станом на дату підписання позивачем позовної заяви, тобто на 22 жовтня 2020 року, офіційний курс НБУ долара США до української гривні становив 28,27 грн.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 1 ст.1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Частиною 2 ст.1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №6-63цс13 від 18 вересня 2013 року, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що сторонами були дотримані вимоги ч.1 ст.1047 ЦК України щодо письмової форми договору позики. Тобто, розписка, копія якої міститься в матеріалах справи, підтверджує факт передачі позивачем та отримання відповідачем грошових коштів у борг і факт наявності обов`язку відповідача щодо повернення цих коштів та процентів за користування ними позивачеві.
Доказів належного виконання зобов`язання із повернення позики у розмірі та у строк, які вказані в розписці, тобто до 01 вересня 2020 року, відповідачем надано не було.
При цьому, суд бере до уваги той факт, що відповідач була обізнана про подання ОСОБА_1 позову до неї про стягнення боргу за розпискою, але за весь час перебування даної справи на розгляді у суді вона не вжила заходів для повернення боргу, жодного разу до суду не з`явилась, будучи повідомленою належним чином про час та місце розгляду справи, свою позицію не висловила.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу підлягає задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення в відповідача на користь позивача 132925,54 грн. (що складає 4702,00 доларів США).
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» судовий збір у даній справі має бути стягнуто з відповідача у сумі 1329,26 грн. на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 3, 16, 207, 509, 525, 526, 546, 549, 610, 625, 629, 1048-1050 ЦК України, ст.ст.11, 12, 13, 81, 128 ч.11, 133, 141, 223 ч.4, 247 ч.2, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість за договором позики від 16 січня 2020 року в загальній сумі 4702 (чотири тисячі сімсот два) долари 00 центів США, що за курсом НБУ станом на 22 жовтня 2020 року становить 132925 (сто тридцять дві тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 54 копійки та 1329 (одну тисячу триста двадцять дев`ять) гривень 26 копійок судового збору, а всього стягнути 134254 (сто тридцять чотири тисячі двісті п?ятдесят чотири) гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Каретник Ю. М.