Справа № 141/760/21
Провадження №2/141/418/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Климчука С.В.

при секретарі судового засідання Солоненко І.Д.,

сторони в судове зсідання не з`явились ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу №141/760/21 за позовом ОСОБА_1 до Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

22.10.2021 року до Оратівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 склала заповіт на ім`я позивача ОСОБА_1 , посвідчений 20.03.2000 року Балабанівською сільською радою Оратівського району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 70 на усе її майно де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі на все те, що на день смерті їй буде належати і на що вона матиме право, в тому числі і належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Балабанівка, Оратівського району Вінницької області, а також на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0422895 розміром 3,49 га в умовних кадастрових гектарах. Заповіт не змінено та не скасовано.

Спадкоємців, які мають право на обов`язкову долю у спадщині, згідно ст. 1241 ЦК України після смерті спадкодавця, немає. Спадкова справа до майна померлої баби не заведена, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру.

Після смерті баби залишилось спадкове майно: земельна ділянка (пай) площею 3,5698 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:003:0390, розташована на території Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області за межами населеного пункту с. Балабанівка, належна померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 363, виданого 04.01.2002 року Балабанівською сільською радою народних депутатів Оратівського району Вінницької області. Державний акт на право приватної власності на землю був виданий взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0422895, який зазначено у заповіті.

Проте, за життя баба не зареєструвала правовстановлюючий документ у реєстрі речових прав на нерухоме майно, не присвоїла належній їй земельній ділянці кадастровий номер, хоча і розробила у Державній службі геодезії, картографії та кадастру Міністерства навколишнього природного середовища України Подільського державного підприємства ГКтК технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку гр. ОСОБА_2 на території Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області у 2011 році.

Тому, позивачем розроблено після її смерті технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_2 на території Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області у 2019 році та 13.02.2019 року відділом в Оратівському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, зареєстровано земельну ділянку (пай) та присвоєно кадастровий номер :05:003:0390.

Проте, в документах є розбіжність у написанні прізвища « ОСОБА_3 » - « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 » - « ОСОБА_6 », тому є необхідність у судовому порядку встановити факт родинних стосунків між спадкодавцем та спадкоємцем і на сьогоднішній день, в зв`язку з наведеним вище нотаріальним шляхом переоформити спадкове майно, що залишилось після смерті баби неможливо, крім того позивачем пропущено шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин та нотаріусом за вище викладених обставин надано обґрунтовану постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.10.2021 року.

Таким чином, ОСОБА_1 просить суд встановити факт, що має юридичне значення, про те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області є бабою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_2 , а також визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5698 га, кадастровий номер :05:003:0390, розташовану на території Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області за межами населеного пункту с. Балабанівка, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 363, виданого 04.01.2002 року Балабанівською сільською радою народних депутатів Оратівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 22.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи на 16.11.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання 16.11.2021 року не з`явився. При цьому, у позові просив розглядати справу без його участі.

Оратівська селищна рада Вінницької області будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання 16.11.2021 року не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. При цьому, 25.10.2021 року до суду надійшла заява селищного голови Г. Лошак про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує.

Як вбачається із матеріалів справи, від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.06.1975 року вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками є ОСОБА_7 , ОСОБА_8

Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 8 від 11.07.2019 року, ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , у графі «Батько» зазначено ОСОБА_10 , у графі «Мати» зазначено ОСОБА_11 .

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 3 від 11.07.2019 року, що виданий Оратівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, відомості про одного з подружжя, прізвище ОСОБА_12 після державної реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_6 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 0 від 11.07.2019 року, наданого Оратіським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, 05.01.1972 року ОСОБА_7 та ОСОБА_13 зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_14 .

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 9 від 12.07.2019 року, що виданий Оратівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, відомості про одного з подружжя, прізвище ОСОБА_8 після державної реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_15 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 22.02.2018 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з довідки № 252-1 від 19.10.2021 року, виданої виконкомом Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, відповідно до запису в погосподарській книзі Балабанівського старостинського округу Вінницького району Вінницької області за № 1, особовий рахунок № НОМЕР_3 , померла ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_2 за вказаною адресою осіб, які були зареєстровані та спільно проживали з спадкодавцем, в тому числі малолітніх та неповнолітніх не значиться.

Згідно заповіту від 20.03.2000 року, ОСОБА_2 усе своє майно де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті їй буде належати і на що вона за законом матиме право, в тому числі і належний їй житловий будинок, який розташований в с. Балабанівка, Оратівського району Вінницької області, а також сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0422895, розміром 3,49 в умовних кадастрових гектарах заповіла ОСОБА_1 .

Відповідно до Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) даний заповіт є чинним, номер у спадковому реєстрі 40932715.

Згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ВН № 363 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 3,5698 га, яка розташована на території Балабанівської сільської ради; цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 13.02.2019 року, земельна ділянка кадастровий номер :05:003:0390 площею 3,5698 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, на праві приватної власності належить ОСОБА_2 .

Як вбачається з технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_2 , площею 3,5698 га, розташованої на території Балабанівської сільської ради, Оратівського району Вінницької області, технічна документація виготовлена за заявою ОСОБА_1 .

Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08.07.2019 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 3,5698 га, кадастровий номер :05:003:0390, розташованої на території Балабанівської сільської ради, Вінницького району Вінницької області становить 115995,66 грн.

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 66900658 від 20.10.2021 року інформація про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_2 відсутня.

Згідно повідомлення в.о. завідувача Оратівською державною нотаріальною конторою Манус В.В. № 373/01-16 від 23.10.2021 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 66968234 від 23.10.2021 року спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилася.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 83/02-31 від 19.10.2021 року, ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено.

Визначаючись щодо встановлених обставин та спірних правовідносин, суд керується наступним.

Щодо позовної вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення.

Приписами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998 р., в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з п. 7 зазначеної Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Балабанівка, Оратівського району Вінницької області та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , як бабою та внуком доводиться та підтверджується сукупністю долучених до заяви документів, а тому заява в частині встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню, оскільки даний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація його права на оформлення спадщини і іншого порядку його встановлення немає.

Щодо позовної вимоги про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин

Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку.

Крім того, як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Так, за наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства.

Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Враховуючи норми ст. 50 Закону України «Про нотаріат» та норми Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України, справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право.

Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Як встановлено судом та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на спадкове майно, а саме земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5698 га, кадастровий номер :05:003:0390, розташовану на території Оратівської селищної ради, Вінницького району Вінницької області за межами населенного пункту с. Балабанівка.

Однак, через розбіжності в написанні прізвища спадкодавця у правовстановлюючих документах, та, як наслідок, необхідністю встановлення факту родинних відносин, позивач не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Дронової В.О. № 83/02-31 від 19.10.2021 року, згідно якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

При цьому, відповідач згідно поданої заяви (№2202/04-02) від 25.10.2021 року не заперечує проти задоволення позовних вимог.

За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, та той факт, що спадкодавець ОСОБА_2 за час свого життя отримала державний акт на земельну ділянку та згідно заповіту від 20.03.2000 року заповіла її позивачу ОСОБА_1 , проте у правовстановлюючих документах невірно зазначено прізвище спадкодавця, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, доходить висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача.

На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1225, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 1, 4, 76, 81, 200, 206, 258, 259, 265, 293, 315, ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, про те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області, є бабою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5698 га, кадастровий номер :05:003:0390, розташовану на території Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області за межами населеного пункту с. Балабанівка, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 363, виданого 04.01.2002 року Балабанівською сільською радою народних депутатів Оратівського району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити без відшкодування.

Копію рішення направити сторонам у справі згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Повний текст рішення суду оформлено та виготовлено 26.11.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ).

Відповідач: Оратівська селищна рада Вінницького району Вінницької області (вул. Паркова, 14, смт Оратів, Вінницького району, Вінницької області, 22600).

Суддя С.В. Климчук