Справа № 199/1436/21
(2/199/1885/21)
РІШЕННЯ

Іменем України

26.05.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Маляренко В.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення індексації та неустойки за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона з 15.08.2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду від 01.04.2013 року розірвано.

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у свідоцтві про народження якого батьком вказаний відповідач, актовий запис №631.

Через відсутність домовленості між сторонами щодо порядку добровільного надання матеріального забезпечення з боку відповідача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 27.11.2013 року з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 550,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 09 жовтня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

Позивач посилається на те, що з часу винесення судом рішення про призначення аліментів, змінилася економічна складова країни, збільшилися ціни на всі необхідні елементи життя: ціни на продукти, одяг та комунальні послуги.

Крім того, потреби дитини значно зросли. Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наразі навчається у 5-му класі, у зв`язку з чим малолітня дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів.

Відповідач будь-якої участі у вихованні дитини не приймає та не піклується про її фізичний і духовний розвиток, аліменти взагалі не сплачує та не бере участі у додаткових витратах на дитину.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд змінити розмір аліментів, стягнутих із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягувати щомісяця із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері ОСОБА_1 у розмірі 1500,00 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.

Також зазначила, що у Центральному відділі державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа №199/10867/13, виданого 26.12.2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 550,00 грн. щомісячно, починаючи з 09.10.2013 до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах станом на 01.11.2020 рік, заборгованість боржника ОСОБА_2 по сплаті аліментів за вищезазначеним виконавчим листом становить - 46750,00 грн..

У зв`язку з несплатою аліментів позивач вважає, що відповідач зобов`язаний сплатити пеню, яка згідно з проведеним нею розрахунком за період з 01.10.2013 року по 01.10.2020 рік складає 644656,00 гривень, яку вона просить стягнути з відповідача разом із сумою індексації аліментів за період з 2014 року по 2016 рік у розмірі 345,30 гривень.

Позивач у судове засідання не з`явилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, про що надала письмову заяву.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із 15.08.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду від 01.04.2013 року розірвано (а.с.14).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у свідоцтві про народження якого батьком вказаний відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 21.04.2010 року Амур-Нижньодніпровськимвідділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №631 (а.с.13).

Через відсутність домовленості між сторонами щодо порядку добровільного надання матеріального забезпечення з боку відповідача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 27.11.2013 року з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 550,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 09 жовтня 2013 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.19).

На виконання вказаного рішення суду 26.12.2013 року видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), однак відповідач ухиляється від сплати аліментів.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 01.11.2020 рік, заборгованість боржника ОСОБА_2 по сплаті аліментів за вищезазначеним виконавчим листом становить - 46750,00 грн. (а.с.15-16).

Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Хоча на момент ухвалення судового рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вищевказаною нормою Сімейного кодексу України було передбачено індексацію аліментів, однак спеціального закону про індексацію аліментів не було прийнято. Тому, застосуванню підлягав Закон України "Про індексацію грошових доходів населення", застосовуючи аналогію закону. На що також звернув увагу Верховний Суд України в постанові від 06.11.2013 у справі №6-113цс13. Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі", який набрав чинності 12.06.2016 року, внесено зміни до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", яким доповнено частину 1 статті 2 абзацом 7, статтю 5 частиною 7, статтю 9 після частини 1 новою частиною.

Таким чином, згідно абз.7 ч.1 ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.7 ст.5 цього Закону індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Відповідно до ч.2 ч.4 ст.4 вищевказаного Закону обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Так, відповідно до вищевказаних Правил, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. N 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення"". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно із п. 2 Правил індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п.1-1 Правил, в редакції із внесеними згідно з Постановою КМУ №77 від 11.02.2016, який застосовується з 01.01.2016 року, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" N 911-VIII від 24.12.2015, ВВР, 2016, N 5, ст. 50, який набрав чинності з 01.01.2016, до ч.1 ст.4 Закону України №Про індексацію грошових доходів населення" внесено зміни, якими величину індексу споживчих цін змінено із 101 відсотка на 103 відсотка.

Згідно із ст. 16 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та п.13 Правил спори, що виникають з питань індексації грошових доходів населення, вирішуються у судовому порядку.

Отже, враховуючи вищевикладене, на момент виникнення спірних правовідносин, індексації підлягали аліменти, визначені судом у твердій грошовій сумі у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлювався в розмірі 101 відсотка, а після внесення змін до ч.1 ст.4 Закону України " Про індексацію грошових доходів населення" та Правил - лише у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлено в розмірі 103 відсотка.

Згідно із п.10-4 Правил, в редакції із внесеними згідно з Постановою КМ №77 від 11.02.2016 року, який застосовується з 01.01.2016, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти. Для аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, що були призначені до червня 2016 року, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з дня набрання чинності Законом України від 17 травня 2016 р. N 1368-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі". При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 відсотків грошового доходу платника аліментів.

Також судом приймається до уваги, що якщо розмір аліментів не перевищує прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб, то вони індексуються в повному розмірі. Якщо ж розмір аліментів перевищує прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб, то вони індексуються в розмірі цього прожиткового мінімуму.

У позовній заяві позивач надала розрахунок суми індексації розміру аліментів за період із 2014 року по 2016 рік, яка становить 345,30 грн., суд погоджується з наданим розрахунком та вважає стягнути із відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму індексації в розмірі 345 гривень 00 копійок.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Відповідно до ст.196 ч.1 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені)у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно з п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Згідно з розрахунком позивачки, неустойка (пеня) за прострочку відповідачем сплати аліментів із жовтня 2013 року по листопад 2020 року становить 644656,00 грн., однак на підставі ч.1 ст.196 СК України вказана сума підлягає зменшенню, оскільки сума пені не може бути більшою, ніж 100% заборгованості по аліментам на дитину.

Таким чином, із відповідача підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 неустойка (пеня) за несплату аліментів у розмірі 100% заборгованості по аліментам, а саме 46750 гривень 00 копійок.

Щодо вимог позивачки про збільшення розміру аліментів суд вважає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до вимог ст.8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Ст.51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Частина 3 ст.181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За положеннями ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У ч.1 ст.192 СК встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Законом "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017 N 037-VIII ч. 2 ст. 182 СК викладено в такій редакції: "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Згідно з положеннями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них, також зданої постанови вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти уновому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Обставини, які б унеможливлювали виконання обов`язку відповідачем по утриманню дитини за станом здоров`я або за іншими обставинами відсутні.

Крім того, суд, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів навчання дитини в школі, зростання щорічних потреб дитини, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для задоволення позовних вимог та збільшення розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме - 1500,00 гривень, до досягнення дитиною повноліття.

Передбачений ч.2 ст.182 СК України мінімальний відсоток прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відноситься лише до випадків стягнення аліментів у відсотках від заробітку (доходу), тому не може бути застосований до випадків стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Законодавець захищає дитину від отримання аліментів у сумі, яка була б меншою від 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку шляхом індексації аліментів, що передбачено ч.2 ст.184 СК України. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку задоволенню не підлягають.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню також судовий збір на користь держави у розмірі 2724,00 грн..

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 19, 89, 1,41, 258,259, 263-265, 280-282,430 ЦПК України, суд, ст.180, 181, 182, 183, 184, 196 СК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення індексації та неустойки за прострочення сплати аліментів, - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, стягнутих із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати щомісяця із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері ОСОБА_1 у розмірі 1500,00 гривень, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати виконавчий лист №199/10867/13, яким стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 550,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 09 жовтня 2013 року до досягнення дитиною повноліття, виданий на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27.11.2013 року, по справі 199/10867/13.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несплату аліментів у сумі 46750 (сорок шість тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 суму індексації в розмірі 345 (триста сорок п`ять) гривень 00 копійок.

В іншій частині позову, - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 2724,00 гривні судового збору на користь держави.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 04.06.2021 року.

Суддя