ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» листопада 2021 року

м. Харків

справа № 643/18499/20

провадження № 22ц/818/4046/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

за участю секретарів - Дмитренко А. Ю., Колосовської А.Р.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 , представник відповідача - ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2021 року в складі судді Єрмак Н.В.

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 травня 2020 року закрито кримінальне провадження в зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України. Він є потерпілим за вказаним кримінальним правопорушенням.

Зазначив, що 22 вересня 2017 року ОСОБА_3 наніс йому удар в область паху, у зв`язку з чим йому було викликано швидку медичну допомогу.

Вказав, що внаслідок нанесених йому відповідачем тілесних ушкоджень 02 травня 2020 року він був вимушений звернутися до лікаря та йому поставили діагноз: пахова грижа. Для відновлення його здоров`я рекомендовано лікування, яке коштує 24 400,00 грн.

Вважав, що йому завдано моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 280 000,00 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 34 400,00 грн та моральну шкоду в розмірі 280 000,00 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 40 000,00 грн, в іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовлено, стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясував обставини у справі, не звернув увагу на те, що позовна заява не містить жодних доказів щодо спричинення позивачу моральної шкоди. Судом не зазначено, в чому саме полягає моральна шкода та з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди. Вказав, що ОСОБА_1 не звертався з цивільним позовом у кримінальному провадженні. Вважав, що фактично з 2017 року позивачем не вжито жодних дій, спрямованих на доведення факту заподіяння шкоди з його боку та на збирання доказів, які б підтверджували дані обставини, що свідчить про безпідставність посилань позивача на те, що з 22 вересня 2017 року він переніс фізичний біль та морально страждав через дії відповідача. Із висновку судово-медичної експертизи № 6773-ая від 07 листопада 2017 року вбачається, що позивач мав наступні тілесні ушкодження: синці та садно на лівій руці. Вказав, що належним підтвердженням причинного зв`язку між діями відповідача та діагнозом позивача може бути виключно висновок експерта, яким було б підтверджено можливість настання саме таких наслідків для позивача від таких дій або бездіяльності відповідача. Посилався на те, що визначена судом сума в розмірі 40 000,00 грн жодним чином не співвідноситься з тілесними ушкодженнями у вигляді синця та садна на руці. Зазначив, що судом першої інстанції також порушено норми процесуального права, зокрема, строки як надіслання копії ухвали про відкриття провадження у справі, так і розгляду справи. Вважав, що позовна заява не відповідає вимогам процесуального законодавства, крім того викладена російською мовою.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно задовольнити частково, рішення суду - змінити.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки ОСОБА_1 протиправними діями ОСОБА_3 спричинено моральну шкоду, яка виразилася у відчутті ним фізичного болю при заподіянні легких тілесних ушкоджень у вигляді синця та садна на руці, сума моральної шкоди в розмірі 40 000,00 грн., визначена судом, є співмірною та адекватною.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 травня 2020 року кримінальне провадження за обвинувальним актом № 001279, внесеним до ЄРДР 09 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України - закрито; звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності; цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 - залишено без розгляду, роз`яснено цивільному позивачу (потерпілої особи) право звернення з позовом в порядку цивільного судочинства.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що із змісту обвинувального акту вбачається, що 22 вересня 2017 року ОСОБА_3 знаходився за місцем свого мешкання в домоволодінні АДРЕСА_1 , де у період з 07:05 до 10:50 працівники поліції проводили обшук на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2017 року у кримінальному провадженні №0001420 від 13 березня 2013 року. У якості понятих для проведення вказаної слідчої дії було залучено ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , які також у цей період часу знаходились у зазначеному домоволодінні.

Приблизно о 10:00 22 вересня 2017 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, які склалися між ним та ОСОБА_1 під час проведення слідчої дії, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наблизився до ОСОБА_1 , схопив його своїми руками за руки та став з силою стискати їх. Вказані злочинні дії ОСОБА_3 були припинені працівниками поліції, які знаходились на той час поруч.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_1 спричинені синці та садно на лівій руці, які за ознакою ступеня тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.3-5).

Як вбачається з висновку експерта № 6773-ая/17, складеного 07 листопада 2017 року Комунальним закладом Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи, у ОСОБА_1 мали місце наступні тілесні ушкодження: синці та садно на лівій руці, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.6-8).

Із консультативного висновку хірурга від 02 травня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 встановлено діагноз: вправна пахова грижа зліва, пахова грижа, що формується праворуч К40.2; вправні вентральні грижі середньої лінії живота в епігастрії К43.9. Показано оперативне лікування грижі епігастрії та в лівій пахвинній ділянці. Справа грижа у стадії формування - спостереження (а.с.9).

Як вбачається з консультативного висновку хірурга від 25 травня 2020 року запланована вартість операції - 24 400,00 грн (а.с.10).

В суді апеляційної інстанції позивач та його представник вважали, що рішення суду є законним, а апеляційна скарга - необґрунтованою, оскільки сума моральної шкоди, визначена судом, є співмірною спричиненим позивачу тілесним ушкодженням.

В свою чергу відповідач та його представник пояснили, що сума моральної шкоди є завищеною, виходячи зі ступеня тілесних ушкоджень.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини першої статті 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Частиною першої статті 1195 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з частиною першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пунктах 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Як вбачається із загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з частиною шостою статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів та всебічно встановлених обставин, дійшов обґрунтованого висновку про те, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 22 вересня 2017 року позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилася у відчутті ним фізичного болю при заподіянні легких тілесних ушкоджень, необхідності відновлювати попередній стан здоров`я, що свідчить про наявність підстав, передбачених статтями 23, 1167 ЦК України, для відшкодування йому моральної шкоди.

Враховуючи, що ухвала суду про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття відносно нього кримінального провадження на даний час набула законної сили, а звільнення обвинуваченого за його ж клопотанням у зв`язку з закінченням строків давності не є звільненням з реабілітуючих підстав, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини відповідача у заподіянні позивачу тілесних ушкоджень, що мало місце 22 вересня 2017 року.

При вирішенні питання про розмір завданої моральної шкоди, колегія суддів виходить із засад розумності, виваженості та справедливості та з урахуванням обставин справи та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_1 саден та синців на лівій руці, які відносяться до легких вважає, що розмір моральної шкоди, визначений судом першої інстанції необхідно зменшити з 40 000,00 грн до 10 000,00 грн, як такий, що відповідає характеру правопорушення, глибині фізичних та душевних страждань позивача. При цьому зазначає, що обставини, на які посилався позивач, відбулися 22 вересня 2017 року, судово-медичну експертизу, яка підтвердила спричинення позивачу легких тілесних ушкоджень у вигляді синців та саден на лівій руці та в якій не зазначено інших тілесних ушкоджень, проведено 07 листопада 2017 року, консультативний висновок хірурга щодо встановлення ОСОБА_1 діагноза: вправна пахова грижа зліва, пахова грижа, що формується праворуч К40.2; вправні вентральні грижі середньої лінії живота в епігастрії К43.9 зроблено через три роки, 02 травня 2020 року і причинно - наслідкового зв`язку між обставинами 2017 року та встановленим діагнозом у 2020 році не встановлено і в суді апеляційної інстанції цього також не доведено.

За таких обставин рішення суду підлягає зміні, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено частково, а позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 945, 90 грн необхідно компенсувати ОСОБА_3 за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2021 року - змінити, зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди з 40 000,00 грн до 10 000,00 грн.

Компенсувати ОСОБА_3 за рахунок держави в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України 945, 90 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 06 грудня 2021 року.