Справа № 417/31/21
Провадження № 2/417/86/21
РІШЕННЯ

Іменем україни

"26" травня 2021 р. . смт Марківка

Марківський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Чернік А. П.

за участю секретаря Кузьмич А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

11.01.2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах на те, що відповідно до укладеного договору № LGRRC04080032 від 06.08.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 13090,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання кредиту фізичним особам «Розсрочка» складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно з Умовами.

Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 17.11.2020 року має заборгованість 304436,67 грн, яка складається з такого:

11362,95 грн - заборгованість за кредитом;

138908,96 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом;

6832,98 грн- заборгованість по комісії;

147331,78 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Позивач просить суд стягнути з відповідача лише заборгованість за кредитом у сумі 11362,95 грн та заборгованість за відсотками за користування кредитом у сумі 124834,99 грн за період з 06.08.2007 року по 02.03.2018 року, а також судові витрати в сумі 2102,00 грн.

Представник позивача Маякова І.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов не визнає, оскільки не має боргових зобов`язань перед позивачем. Позивач не надав жодного доказу того, що він заборгував грошові кошти, зазначені в позовній заяві. У 2017 році позивач намагався стягнути з нього таку саму суму грошей, звернувшись до приватного нотаріуса Чернігівського нотаріального округу з заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором за період з 06.08.2007 року по 08.09.2016 року в сумі 113902,53 грн, яка складалася з такого: 13090,00 грн- заборгованість за тілом кредиту; 27589,38 грн- заборгованість за відсотками; 6832,98 - заборгованість за комісіями; 60490,05 грн. - заборгованість по пені; 500 грн. - штраф ( фіксована частина); 5400,12 грн. - штраф (відсоток від суми заборгованості). 01.11.2016 року нотаріусом був вчинений виконавчий напис № 5080 про стягнення з нього на користь банка вказаної суми. 04.12.2017 року Марківський районний суд Луганської області за його позовом ухвалив рішення у справі № 417/4196/17, яким визнав виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідач також зазначив, що договір був укладений на строк 36 місяців, з 06.08.2007 року по 06.08.2010 року. Кінцевою датою виконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту відповідно до заяви позичальника є 06.08.2010 року. Cтрок позовної давності, яка встановлена тривалістю в три роки, на момент звернення до суду з позовом сплив, тому відповідач просить застосувати позовну давність та залишити позов без задоволення.

Відповідач та його представник, адвокат Корсунський В.В., у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову із зазначеної підстави.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд установив таке.

Рішенням Марківського районного суду Луганської області від 04.12.2017 року в цивільній справі № 417/4196/17 задоволено позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Марківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Рішення набрало законної сили і не оскаржувалось.

При ухваленні вказаного рішення судом було встановлено, що 06.08.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір № LGXRRC04080032, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 13090,00 грн на строк 36 місяців, з 06.08.2007 року по 06.08.2010 року включно, зі сплатою відсотків у розмірі 1 % на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 235,62 грн та одноразової винагороди у сумі 1190,00 грн. Позичальник зобов`язався щомісяця здійснювати погашення кредиту у сумі 671,44 грн, що включає заборгованість за кредитом, відсотки, винагороди, комісії, а також інші витрати.

01.11.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк», вважаючи, що позичальник не виконує зобов`язання за договором, звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського нотаріального округу Завалієва А.А. з заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором за період з 06.08.2007 року по 08.09.2016 року у сумі 113902,53 грн, яка складається з такого:

13090,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту;

27589,38 грн. - заборгованість за відсотками;

6832,98 - заборгованість за комісіями;

60490,05 грн. - заборгованість по пені;

500 грн. - штраф ( фіксована частина);

5400,12 грн. - штраф (відсоток від суми заборгованості).

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд, окрім іншого, встановив, що строк позовної давності по основній сумі боргу, тобто по тілу кредиту та відсотках за користування кредитом, скінчився.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже суд визнає доведеним, що 06.08.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір № LGXRRC04080032, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 13090,00 грн на строк 36 місяців, з 06.08.2007 року по 06.08.2010 року включно, зі сплатою відсотків у розмірі 1 % на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 235,62 грн та одноразової винагороди у сумі 1190,00 грн. Позичальник зобов`язався щомісяця здійснювати погашення кредиту у сумі 671,44 грн, що включає заборгованість за кредитом, відсотки, винагороди, комісії, а також інші витрати.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст. 526 та 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в том числі сплата неустойки.

Статтями 625 та 1048 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також проценти від суми позики. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Зважаючи на те, що відповідач повинен був здійснювати погашення кредиту щомісяця у сумі по 671,44 грн, що включає заборгованість за кредитом, відсотки, винагороди, комісії, а також інші витрати, і саме в період дії договору - з 06.08.2007 року по 06.08.2010 року, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 06.08.2010 року становить 24171,84 грн (671,44 грн х 36 місяців).

Рішенням суду від 04.12.2017 року в цивільній справі № 417/4196/17 встановлено, що строки позовної давності на момент вчинення виконавчого напису, 01.11.2016 року, скінчилися. Ця обставина також вважається доведеною відповідно до приписів ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Згідно з ч. 3 та 4 ст. 257 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач просив суд застосувати позовну давність і це є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2102,00 грн, проте витрати по оплаті судового збору з відповідача не стягуються, оскільки позовні вимоги судом не задовольняються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 5, 82, 141, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 257, 526, 611, 625, 1048, 1054 ЦК України.

в и р і ш и в:

У задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, місце знаходження: вул. Грушевського, 1 Д, м. Київ) до

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 31.05.2021 року.

Суддя: А.П. Чернік