ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/271/21 Справа № 179/1379/19 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Петешенкової М.Ю., Городничої В.С.

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія,

на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року та на додаткове рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2020 року

по справі за позовом Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2019 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу відмовлено.

Додатковим рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2020 року стягнуто з приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», , (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40):

- на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ( АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 5 000 грн. (п`ять тисяч гривень).

В апеляційній скарзі ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія просить скасувати рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року та додаткове рішення того ж суду від 05.05.2020 року по справі №179/1379/19 за позовом ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу та ухвалити нове рішення, яким у позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року та додаткове рішення того ж суду від 05.05.2020 року просить рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року та додаткове рішення того ж суду від 05.05.2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки вважає що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія, суд першої інстанції дійшов до висновку, що дійсно мала місце дорожньо-транспортна пригода за наявності вини обох водіїв транспортних засобів, однак із розрахунку наведеного позивачем неможливо встановити дійсну суму збитків, яка завдана саме відповідачем, оскільки вартість цих витрат не підтверджено належними та допустимими доказами щодо розміру відшкодування, виходячи з обставин, що мають істотне значення.

Але з таким висновком суду повністю погодитись неможливо з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що автомобіль «Volkswagen», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить на праві власності ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ» (а. с. 15).

22 січня 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_1 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2021607.

У відповідності до умов вказаного Полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ», державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

04 вересня 2018 року о 17 год. 50 хв., на перехресті на а/д Т-04-10 сполученням Магдалинівка-Дніпро, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2018 року відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП за те, що він 04 вересня 2018 року о 17-50 год. на автодорозі Т-04-10 сполученням Магдалинівка-Дніпро керував автомобілем ВАЗ 21063 з закріпленим по заду причепом, на якому не працювали зовнішні освітлювальні прилади (стопи та показники повороту), здійснюючи поворот ліворуч не переконався в безпечності цього маневру, внаслідок чого автомобіль Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_2 (автобус), який рухався позаду та здійснював обгін автомобіля ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_3 , виїхав на ліве узбіччя та перекинувся в лівий кювет. Внаслідок ДТП транспортний засіб Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження. Водій автомобіля ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_3 , порушив п. 10.0, п. 31.4.3 (а) (а. с. 112).

Постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2018 року водія ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ» ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП за те, що він 04 вересня 2018 року о 17-50 год. на автодорозі Т-04-10 сполученням Магдалинівка-Дніпро керував автомобілем Volkswagen державний номерний знак НОМЕР_2 , на автодорозі Т-0410, рухаючись в напрямку м. Дніпро здійснював обгін автомобіля ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_3 , на перехресті, позначеному дорожнім знаком 1.23.1, в результаті чого автомобіль Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_2 , з`їхав в лівий за напрямком руху кювет та перекинувся. В результаті ДТП автомобіль Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_2 , зазнав механічні пошкодження (а. с. 13).

Отже, дії водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що виразились у порушенні Правил дорожнього руху, є сукупними та такими, що мають причинно-наслідковий зв`язок із настанням негативних наслідків у вигляді настання дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до заяви страхувальника (а.с. 14), звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди № 10-12-18 від 20.12.2018 року (а.с. 20-25) вартість страхового відшкодування становить 40 000 грн. (а. с. 26).

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Також, відповідно до ст. 29 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до страхового акту № ОЦ/007/000/19/0004 від 11.02.2019 року власника автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 40 000 грн.

Відповідно до підпункту «г», пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно із п. 3 ст. 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємоповязаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Зі змісту правил ст. 1188 ЦК України та положень ст. 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вбачається, що умовою застосування цих правил є спільний, взаємопов`язаний, сукупний характер дій володільців обох транспортних засобів, внаслідок яких і заподіяно шкоду. Тобто дії кожного водія мають знаходитись в причинному зв`язку з наслідками та в тій чи іншій мірі впливати на їх обсяг.

Тобто, зі змісту ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів слідує, що позивач отримав право зворотної вимоги (регресу) до відповідача саме у розмірі фактичного виплаченого страхового відшкодування.

А тому, надані позивачем копії Звіту про оцінку вартості колісного транспортного засобу №10-12-18В від 20.12.2018 року, страхового акту №ОЦ/007/000/19/0004 від 11.02.2019 року та платіжного доручення №3055 від 11.02.2019 року, є належними доказами розміру фактичних понесених позивачем витрат (розміру завданого відповідачем збитку).

Отже, право регресної вимоги у позивача виникло до відповідача на підставі п.п.г, ґ п.п. 38.1. ст. 38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та ст. ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, оскільки дорожньо-транспортна пригода за участі відповідача сталася внаслідок невідповідності ПДР України.

Окрім цього, відповідачем не було повідомлено позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди у строки та на умовах, передбачених ст. 33 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, суд першої інстанції на вказані обставини не звернув уваги, не перевірив належним чином доводи сторін і не дав належної правової оцінки наявним у справі доказам, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Щодо додаткового рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 05.05.2020 року, необхідно зазначити наступне.

Згідно частин 1, 2 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Витрати пов`язанні з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги представником відповідача було надано: договір про надання правової допомоги від 09 січня 2020 року; додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги від 24 квітня 2020 року; акт прийняття-передачі наданих послуг від 24 квітня 2020 року; опис наданих послуг по справі від 24 квітня 2020 року; квитанцію до прибуткового касового ордера № 17 від 14 квітня 2020 року щодо оплати послуг адвоката за договором про надання правової допомоги від 09 січня 2020 року на загальну суму 5 000 грн. (а.с. 164-165, 166, 167, 168, 169).

Отже, з урахуванням зазначеного, розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Стягуючи з ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн., суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі на, що представником відповідача надано відповідні документи, які свідчать про понесення відповідачем витрат на правничу допомогу адвокату у розмірі 5 000 грн.

Разом з тим, в апеляційній скарзі ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія зазначає про стягнення витрат понесених на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3 від 25.05.2020 року (а.с. 204).

21 травня 2019 року між адвокатом Адвокатським бюро Юхименко та Партнери та ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія укладено договір про надання правової допомоги, яким було погоджено всі його істотні умови (а.с. 199-201).

Згідно ордеру серії КС №615202 від 21 травня 2019 року правничу допомогу позивачу надало Адвокатське бюро Юхименко та Партнери (а.с. 196).

Відповідно до Акту про надання правової допомоги №51 до Договору про надання правової допомоги №1/05 від 21.05.2019 року загальна кількість часу витраченого на надання правових послуг складає - 5 годин, з яких: ознайомлення з матеріалами справи, узгодження правової позиції з клієнтом, підготовка та складання апеляційної скарги (а.с. 203).

З матеріалів справи вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони.

А тому, зазначені витрати документально підтвердженні та доведені.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія підлягає частковому задоволенню, а рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року скасуванню.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компаніястрахове відшкодування за завданні збитки в порядку регресу в розмірі 40 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія судові витрати в розмірі 4802,50 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

Додаткове рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2020 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія - задовольнити частково.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року - скасувати.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компаніястрахове відшкодування за завданні збитки в порядку регресу в розмірі 40 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія судові витрати в розмірі 4802,50 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

Додаткове рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді М.Ю.Петешенкова

В.С.Городнича