ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

01 грудня 2021 року м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи: 766/19294/21

Номер провадження: 22-ц/819/2176/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Вейтас І.В., Кузнєцової О.А.,

секретар: Плохотніченко А.В.

учасники справи:

представник позивача адвокат Краснова І.В.

представник відповідача адвокат Діяментович Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Краснова Ірина Володимирівна, на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 21 жовтня 2021 року у справі за матеріалами заяви ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Краснової Ірини Володимирівни, про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і ухвали суду першої інстанції

В липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на автомобіль марки «Ford Focus», 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач посилався на те, що в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває цивільна справа за його позовом до ОСОБА_2 , третя особа ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП.

Позивач вказував, що у власності відповідача є лише вищезазначений автомобіль, і враховуючи той факт, що позивач звернувся до суду із позовом майнового характеру, вважає, що існує ризик відчуження майна, що унеможливить виконання ймовірного рішення суду у цій справі, у разі задоволення позовних вимог. Посилаючись на наведене, просив заяву задовольнити.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21 жовтня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником в обґрунтування своїх вимог не надано належних та допустимих доказів на підтвердження підстав вважати, що на даний час існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Краснова І.В., подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати і постановити у справі нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для забезпечення позову. Зокрема посилається на те, що автомобіль є єдиним майном, яке є у власності відповідача, і він може піддаватися відчуженню третім особам. У випадку настання вказаних обставин, існує ризик неможливості виконання рішення суду у майбутньому.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Позиція апеляційного суду

Згідно чч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, доведеності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду чи утруднення ефективного захисту прав позивача в разі невжиття таких заходів.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Нормами цивільно-процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази у сукупності із положеннями законодавства, колегія суддів вважає, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та аргументованою, оскільки між сторонами дійсно виник спір майнового характеру, доводи заявника про те, що відповідач, як власник майна, не позбавлений можливості його відчужити, що в подальшому може утруднити виконання можливого рішення суду, є слушними.

Таким чином, заява про забезпечення позову містить відповідне обґрунтування заявлених вимог, на підтвердження яких надано відповідні докази, також в заяві зазначено про наявність у відповідача конкретного майна, а саме автомобіля «Ford Focus», 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 .

Посилання суду на відсутність доказів на підтвердження заяви щодо забезпечення позову, а саме дійсного наміру відповідача відчужити автомобіль є необгрунтованими, оскільки забезпечення позову у цьому спорі, який має майновий характер, спрямоване на виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За таких обставин, встановивши, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій щодо відчуження спірного майна, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь заявника, колегія суддів приходить до висновку про необхідність забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Ford Focus», 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 .

Такі заходи забезпечення позову є співмірними із вимогами, заявленими позивачем, та не порушують права інших осіб.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення вимог заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 374,376, 381-384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Краснова Ірина Володимирівна, задовольнити, ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 21 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Краснова Ірина Володимирівна, про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Ford Focus», 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 02 грудня 2021 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: І.В. Вейтас

О.А. Кузнєцова