Справа № 577/3623/21
Провадження № 2/577/1150/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

у складі головуючого судді Потій Н.В.,

за участю секретаря Подейко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Конотопі Сумської області без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Конотопської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції сторін.

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до Виконавчого комітету Конотопської міської ради в якому просить визнати за ним право власності, в порядку спадкування за законом на частину квартири АДРЕСА_1 , що залишилася після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , факт прийняття спадщини за яким визнано рішенням Конотопського міськрайонного суду від 19 травня 2021 року у справі № 577/1928/21. Свої вимоги мотивував тим, що право власності на частину квартири, що є у спільній сумісній власності, ОСОБА_3 набув на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого НВО «Червоний металіст» 26.11.1993 року за № 342. Факт прийняття ним спадщини встановлено рішенням Конотопського міськрайонного суду від 19 травня 2021 року. Але в реєстрації права власності на частину нерухомого майна, державним реєстратором відмовлено оскільки у рішенні суду від 19.05.2021 року відсутня інформація про визнання за ним права власності на спадкове майно, яке складається з частини квартири АДРЕСА_1 . Також зазначає, що приймаючи до уваги відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на житло та той факт, що спадкодавцю належала частина квартири, що є спільною сумісною власністю, оскільки ідеальна частина права власності за померлим не визнавалася, позивач позбавлений можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою про визнання права власності на спадкове майно (а.с. 15-16).

Відповідач Виконавчий комітет Конотопської міської ради у відзиві з приводу вирішення позовних вимог покладається на розсуд суду. Звертає увагу, що позивачем в позовній заяві не зазначено розмір частки у праві власності на вказану квартиру, яке позивач просить визнати у судовому порядку. В той же час, Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно передбачено внесення до реєстру відомостей про розмір частки у праві спільної сумісної власності (у разі коли майно належить на праві спільної сумісної власності).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву з проханням розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити.

Відповідач Виконавчий комітет Конотопської міської ради явку представника в судове засідання не забезпечив, у відзиві на позов просить розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача, з приводу заявлених позовних вимог покладається на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_2 до суду не з`явилася, в письмовій заяві просить розгляд справи провести у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 05 серпня 2021 року позовну заяву було залишено без руху.

14 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено о 09:00 год 11 жовтня 2021 року.

11 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого НВО «Червоний металіст» 26.11.1993 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 50,92 кв.м. У свідоцтві є відмітка про реєстрацію в МБТІ 21 лютого 1994 року, № 72( (а.с.5).

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19.05.2021 року встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняв спадщину, що складається з частини квартири АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04 серпня 2021 року державним реєстратором прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, яку подав ОСОБА_1 для проведення державної реєстрації права власності на квартиру по АДРЕСА_3 у зв`язку з тим, що документи подані не в повному обсязі (а.с. 17).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася (а.с. 22).

V. Норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (що діяв на момент смерті ОСОБА_3 ) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно ст. 525 ЦК Української РСР від 18.07.1963, що діяв на час виникнення спірних правовідносин (далі - ЦК УРСР) - часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця.

Частиною 1 ст. 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР - прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (п.1)ч.1 ст. 549 ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості наданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Розділом VII ЦК України 1963 року (який діяв на час відкриття спадщини), а також спеціальним законодавством, зокрема, ст. 67 Закону України «Про нотаріат» визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Згідно із п.23 постанови пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

VI. Оцінка суду.

Дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Всупереч вимогам ст. ст. 12, 81 ЦПК України позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність перешкод для отримання свідоцтва про право на спадщину у позасудовому порядку.

Як зазначено в Методичних рекомендаціях нотаріальної палати України від 19 жовтня 2016 року, у випадку, якщо спадкодавцем за життя було набуто право власності, однак документ, що посвідчує право власності на нерухоме майно, втрачений і видача його дублікату не передбачена діючим законодавством, реєстрацію права власності спадкодавця за заявою спадкоємця можливо здійснити, застосовуючи у сукупності норми пунктів 53 і 66 Порядку № 1127. В такому випадку видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно буде вчинена на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього.

Так, відповідно до пункту 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на об`єкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у зв`язку із втратою свідоцтва про право власності на нерухоме майно використовуються відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, та паперовий носій інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації). У разі наявності в заявника копії примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого державного акта, свідоцтва про право власності на нерухоме майно подається також відповідна копія.

На підтвердження факту прийняття спадщини позивачем надано копію рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19.05.2021 року, яким встановлено факт, прийняття позивачем спадщини, що складається з частини квартири АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте, позивачем не надано доказів звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька. Крім того, відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на житло від 26.11.1993 року на якому є відмітка про його реєстрацію в МБТІ (а.с. 5), не є перешкодою для звернення до нотаріуса та оформлення спадкових прав, виходячи з пункту 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Той факт, що ідеальна частка у праві власності на квартиру за померлим не визнавалася також не може вважатися перешкодою для оформлення спадкових прав, оскільки відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд, про що зазначив у постанові від 16 вересня 2020 р. у справі № 464/1663/18.

Враховуючи викладене у сукупності, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Конотопської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 24 листопада 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: Виконавчий комітет Конотопської міської ради (проспект Миру, 8, м. Конотоп, Сумська обл., )

Третя особа: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Суддя Потій Н. В.