Провадження № 2-н/760/236/21
Справа № 760/7481/21
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

12 квітня 2021 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі судді Зуєвич Л.Л., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) про розгляд заяви щодо видачі судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 /далі - ОСОБА_2 / ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ),

В С Т А Н О В И В:

24.03.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана заява б/н від 24.03.2021 за підписом заявниці, в якій зазначається, що в провадженні Солом`янського районного суду міста Києва знаходиться заява про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 та ставиться питання про проведення її розгляду за відсутності сторін та прийняття рішення по суті заяви.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Судом в порядку ч. 5 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина 3 ст. 19 ЦПК України передбачає, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Спрощений порядок наказного провадження зумовлюється такою особливістю, як обмежене коло вимог, щодо яких таке провадження припустиме.

Так, у ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачені вимоги, за якими може бути видано судовий наказ.

Згідно ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

За змістом п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

У порушення зазначених приписів, ОСОБА_1 в заяві про видачу судового наказу не зазначено конкретних вимог, зокрема, в контексті приписів п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Крім того, зі змісту заяви у суду складається враження, що заявник просить розглянути раніше подано заяву про видачу судового наказу, проте пошук такої заяви у внутрішній програмі документообігу суду результатів не дав. Разом з тим, у разі, якщо відповідна заява дійсно є нагадуванням щодо розгляду раніше поданої заяви, то її розгляд в окремому порядку від раніше поданої заяви не передбачено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

Оскільки заява, що є предметом розгляду, подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України (відсутні вимоги заявниці), у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 161, 163, 165, 352-355 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви «про розгляд заяви щодо видачі судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дитини».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) або через відповідний суд (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич