Єдиний унікальний номер 235/6302/20
Номер провадження 22-ц/804/1079/21
П О С Т А Н О В А

Іменем У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 року Донецький апеляційний суд колегією в складі:

головуючого судді-доповідача Никифоряка Л.П.

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

за участі секретаря судового засідання Кіпрік Х.В.

розглянувши відкрито в залі судових засідань Донецького апеляційного суду в м. Бахмут справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій подано апеляційну скаргу Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2021 року (головуючий у суді першої інстанції Бородавка К.П.),-

В С Т А Н О В И В:

В позові пред`явленому до суду 29 вересня 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» - Банк виклав вимоги стягнути з позичальника ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 44219,01грн, з яких заборгованість за кредитом 22 415,18грн, заборгованість по процентах (прострочена) 10 062,96грн, заборгованість за пенею та комісією 11 740,87грн. Існування такої заборгованості Банк пов`язував із порушенням позивачем зобов`язання взятого на підставі кредитного договору від 16 квітня 2015 року, за яким позичальнику відкрито картковий рахунок з грошовим лімітом 29 000,00грн на кредитну картку, яку він отримав.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2021 року в позові відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що зобов`язання за спірним договором, укладеним між Банком та ОСОБА_1 були виконані позичальником в повному обсязі.

Згідно висновків суду підтверджені обставини з приводу того, що в період з 24 березня 2017 року по 01 березня 2020 року ОСОБА_1 в рахунок погашення за кредитом сплатив загалом 37 899,87грн.

На думку суду не охоплювалися умовами договору дії Банку щодо розміру процентів, які кредитор встановлював та збільшував без відповідного погодження з позичальником.

Та суд першої інстанції вважав що без належних правових підстав до розміру заборгованості включено пеню всупереч положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».

З рішенням суду не погодився позивач, в апеляційній скарзі представник Банку висловив вимогу про скасування рішення та задоволення позову. В обґрунтування скарги заявник наводив правові підстави щодо права Банку на одержання процентів та аргументи заявника зводились до того, що наявні в матеріалах справи письмові докази, зокрема виписка про рух коштів є належним підтвердженням вимог щодо стягнення процентів та кредитної заборгованості в розмірі визначеному Банком.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечив вимоги Банку. Обґрунтовував відзив тим, що в рішенні суду дотримано положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей». Також позичальник стверджував, що ним повністю повернута сума фактично отриманих кредитних коштів.

Суд апеляційної інстанції заслухавши суддю-доповідача щодо змісту рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, за відсутності представника позивача повідомленого про час та місце судового розгляду належним чином; також за відсутності відповідача та його представника, які в письмовій заяві просили розглянути справу без них, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

В ході судового розгляду встановлено такі обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами.

16 квітня 2015 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку /а.с.24/.

Умови і Правила надання банківських послуг надані Банком не містить жодної відмітки про ознайомлення з ними ОСОБА_1 та підпису останнього /а.с.25/.

В розрахунку наданому Банком зазначено що за договором б/н від 16 квітня 2015 року, укладеним між Банком та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 18 червня 2020 року мається заборгованість в загальному розмірі 44 219,01грн, з яких заборгованість за кредитом 22 415,18грн, загальний залишок заборгованості за відсотками 10 062,96грн (стаття 625 ЦК України), заборгованість за пенею та комісією 11 740,87грн /а.с.8-18/.

Банківська Виписка за період з 24 березня 2017 року по 01 березня 2020 року містить інформацію про те, що ОСОБА_1 користувався карткою Банку НОМЕР_1 отримував готівку в банкоматах та відділенні банку, витрачав кошти на придбання товарів та здійснював поповнення картки в терміналі і відділеннях Банку /а.с.19-21/.

Довідка Банку без номеру та дати видачі, містить інформацію про те, що мала місце зміна умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 по рахунку НОМЕР_2 що стартував з 09 квітня 2017 року, а саме: 09.04.2017 встановлено кредитний ліміт 500,00грн, 10.04.2017 року кредитний ліміт 500,00грн, 03.06.2017 року кредитний ліміт збільшено до 5 000,00грн, 18.06.2017 року кредитний ліміт збільшено до 6 000,00гр, 23.06.2017 року кредитний ліміт збільшено до 16 000,00грн, 28.06.2017 року кредитний ліміт збільшено до 25 000,00грн, 28.06.2017 року кредитний ліміт зменшено до 20 000,00грн, 29.06.2017 року кредитний ліміт збільшено до 25 000,00грн, 22.07.2017 року кредитний ліміт збільшено до 26000,00грн, 07.08.2017 року кредитний ліміт збільшено до 28 000,00грн та 19.08.2017 року кредитний ліміт збільшено до 29 000,00грн /зворотна сторона а.с.22/.

Інша довідка Банку без номеру та дати видачі, містить інформацію про те, що між Банком та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір без номеру за яким було видано наступну кредитну картку: НОМЕР_3 дата відкриття 14 серпня 2014 року термін дії 08/18 /а.с.23/.

Згідно довідки від 09 грудня 2019 року ОСОБА_1 в період з 22 липня 2015 року по 27 квітня 2018 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції /а.с.117/.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем недоведені обставини щодо неналежного виконання зобов`язань взятих на себе за кредитним договором з боку позичальника.

Перевіривши оскаржуване рішення апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог законодавства щодо законності і обґрунтованості рішення.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України - ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Розроблені Банком умови договору приєднання повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що інша сторона договору лише приєднується до тих умов, з якими вона ознайомлена.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 указаного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Визначальним у даній справі є не безпосередньо вид чи характеристика умов, які включено до тексту Умов та Правил надання банківських послуг та Заяви (кредитного договору), а саме встановлення обставин про погодження сторонами таких умов і додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору.

Вираження волі ОСОБА_1 відбулось вчиненням певних дій, підписанням Заяви Банку датованої 16 квітня 2015 року, в якій окрім персональних даних позичальника містяться тільки відомості про його приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Суд апеляційної інстанції виходить з аналізу наданих Банком письмових доказів в сукупності та вважає що Банківська Виписка за період з 24 березня 2017 року по 01 березня 2020 року, містить інформацію про те, що ОСОБА_1 користувався карткою Банку та погасив заборгованість на загальну суму 37 899,87грн.

Отже беззаперечною є та обставина, що ОСОБА_1 скористався наданою карткою, також підтверджено що саме за цією карткою було погашення за договором та Банківська виписка містить інформацію про те, що мало місце саме погашення заборгованості по кредитному ліміту в повному обсязі.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, що саме додані до позовної заяви тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна», а також Умови та правила надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» розумів ОСОБА_1 , ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву.

Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх непостійність та часту зміну, не можна вважати складовою кредитного договору.

Сама по собі підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору.

Також в підтвердження відсутності підстав для стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , який є учасником бойових дій за відсотками та пенею на підставі чинного законодавства, суд першої інстанції вірно застосував положення пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», відповідно до якого військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістами та військовозобов`язаними з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення вимог Банку про стягнення заборгованості, при цьому колегія суду погоджується з висновками суду першої інстанції, який встановив, що сплачена відповідачем сума перевищує розмір дійсної заборгованості ОСОБА_1 перед Банком.

Доводи апеляційної скарги не спростовують фактичних обставин справи, встановлених судом і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність рішення суду, висновки суду здійсненні з дотриманням норм матеріального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення

Повне судове рішення складено 12 травня 2021 року.

Судді: