Справа № 170/699/21
Провадження № 2/163/408/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2021 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С., розглянувши позовну заяву заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Шацької селищної ради, Державної екологічної інспекції у Волинській області до ПрАТ "Волиньтурист", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування рішень державного реєстратора, визнання недійсними договорів, зобов`язання знести самочинно збудований об`єкт та повернення земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

Зазначена позовна заява надійшла на розгляд Любомльського районного суду Волинської області 09 листопада 2021 року за підсудністю з Шацького районного суду Волинської області в порядку п.2 ч.1 ст.31 ЦПК України.

У такому ж порядку надійшла заява заступника керівника Волинської обласної прокуратури (далі прокурор) про забезпечення цього позову.

У позовній заяві прокурор в інтересах держави в особі Шацької селищної ради, Державної екологічної інспекції у Волинській області просить:

- скасувати рішення державного реєстратора Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області про державну реєстрацію права приватної власності ПрАТ "Волиньтурист" на будинок відпочинку № 23/літер 23Н/ площею 126,9 м2 (номер запису про право власності 34023041, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 257) з одночасним припиненням речових прав ПрАТ "Волиньтурист" на цей будинок відпочинку та закриттям відповідних розділів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- визнати недійсним укладений 03 жовтня 2020 року між ПрАТ "Волиньтурист" та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу будинку відпочинку № 23/літер 23Н/ площею 126,9 м2 та скасувати проведену на його підставі державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_2 (номер запису про право власності 38559436, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 257) з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_2 на це майно та закриттям відповідних розділів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- визнати недійсним укладений 13 листопада 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договір дарування будинку відпочинку АДРЕСА_1 / площею 126,9 м2 та скасувати проведену на його підставі державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_1 (номер запису про право власності 39202893, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 257) з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_1 на це майно та закриттям відповідних розділів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- зобов`язати ОСОБА_1 знести самочинно побудований двоповерховий дерев`яний будинок відпочинку № НОМЕР_1 орієнтовною площею 252 м2, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :04:001:0455 по АДРЕСА_2 , та повернути Шацькій селищній раді самовільно зайняту земельну ділянку орієнтовною площею 126 м2, на якій розташований цей двоповерховий дерев`яний будинок відпочинку.

Подання позову обумовлене тим, що за наслідками вивчення матеріалів кримінального провадження № 0000161 від 02 грудня 2020 та опрацювання інформації органів державної влади та місцевого самоврядування Волинською обласною прокуратурою встановлено наявність порушень інтересів держави в частині здійснення самочинного будівництва об`єкту нерухомості на земельній ділянці державної (комунальної) власності.

Заявлені вимоги прокурор обґрунтував тим, що будинок відпочинку АДРЕСА_3 є самочинним будівництвом, оскільки був побудований без відповідних дозвільних документів на право виконання будівельних робіт, а також побудований на самовільно зайнятій земельній ділянці в межах прибережної захисної смуги озера Світязь, яка на сьогоднішній день є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0455 та не відводилась для будівництва зазначеного будинку відпочинку, не належала ні на праві власності, ні користування, у тому числі на правах оренди, як первинному власнику спірного будинку ПрАТ "Волиньтурист", так і нинішньому ОСОБА_1 . При цьому, прибережна смуга озера відноситься до категорії земель, на яких заборонено таке будівництво (ст.89 Водного кодексу України, ст.61 Земельного кодексу України).

Цей будинок відпочинку 01 листопада 2019 року був зареєстрований на праві власності за ПрАТ "Волиньтурист", 03 жовтня 2020 року був проданий ОСОБА_2 та 13 листопада 2020 року останньою був подарований ОСОБА_1 .

Крім цього, нинішній власник ОСОБА_1 на місці вказаного будинку відпочинку у період з грудня 2020 року по липень 2021 року звела новий двоповерховий дерев`яний будинок відпочинку № НОМЕР_1 орієнтовною площею 252 м2, який є самочинним будівництвом з тих же підстав.

10 листопада 2021 року на виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України судом за позовом зроблені запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів (фізичних осіб) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Цього ж дня судом розглянуто заяву прокурора про забезпечення позову та винесено ухвалу про її часткове задоволення. Позов забезпечено шляхом накладення арешту на спірний будинок відпочинку та встановлення заборони державним реєстраторам та іншим уповноваженим законом особам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно цього будинку.

11 листопада 2021 року до суду електронним зв`язком від Шацької селищної ради, а 16 листопада 2021 року від Державної екологічної інспекції у Волинській області надійшли заяви, які стосуються представництва прокурором їх інтересів.

Шацька селищна рада у заяві вказала, що на отримане 25.10.2021від Волинської обласної прокуратури повідомлення від 21.10.2021 № 15-196 про ініціювання пред`явлення позову надіслала на адресу обласної прокуратури відповідь від 09.11.2021 № 2181/04-46/2-21 про те, що захист своїх інтересів Шацька селищна рада бажає здійснювати самостійно, має для цього можливість і повноваження.

В адресованій Волинській обласній прокуратурі відповіді від 09.11.2021 № 2181/04-46/2-21 Шацький селищних голова зазначив, що не можна обґрунтовувати право прокуратури на представництво у суті нездійсненням селищною радою захисту інтересів громади або неналежним здійснення такого захисту, оскільки про можливе порушення до моменту повідомлення прокуратури селищній раді нічого відомо не було. Також передчасно робити висновок про бездіяльність Шацької селищної ради, оскільки для реагування на можливе порушення потрібен час. Викладена прокуратурою інформація по фактах самочинного будівництва та/або самовільного зайняття земельної ділянки буде опрацьована профільною комісією Шацької селищної ради, за результатами якої селищна рада самостійно прийме рішення і не перекладатиме своїх повноважень на прокуратуру.

З наведених підстав Шацький селищний голова вважає, що представництво прокурором інтересів Шацької територіальної громади є необґрунтованим, через що селищна рада не надає згоди на представництво її інтересів у суді.

Начальник Державної екологічної інспекції у Волинській області у заяві вказав, що для звернення інспекції до суду мають існувати документально підтверджені та оформлені планові (позапланові) заходи державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища (встановлені порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, завдані збитки/шкода тощо). Проте на сьогодні відсутні матеріали перевірок, призначених та проведених у визначеному законом порядку, з яких би слідувало, що зазначені прокурором у позові відповідачі своїми діями/бездіяльністю порушили права держави, функції по захисту яких покладені на інспекцію. Тому, посилаючись на відсутність в інспекції повноважень у сфері укладення та реєстрації правочинів, не встановлення у встановленому порядку фактів самовільного зайняття земельної ділянки, на якій розташований спірний об`єкт нерухомості, вважає, що прокурор невірно обрав державний орган, в особі якого він має наміри захищати інтереси держави.

Дослідження матеріалів позовної заяви і змісту поданих Шацькою селищною радою та Державною екологічною інспекцією у Волинській області заяв дає підстави для такого висновку.

Згідно із ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.2 ст.4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частиною 3 статті 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

За змістом ч.4 ст.56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді урегульовано у статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII "Про прокуратуру" (далі - Закон).

Частина перша цієї статті Закону визначає, що представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з абз.1, 2 ч.3 ст.23 Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абз.1-3 ч.4 ст.23 Закону).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 зазначила, що відповідно до частини третьої статті 23 Закону прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. При цьому поняття "компетентний орган" у цій постанові вживається в значенні органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Водночас тлумачення п.3 ч.1 ст.1311 Конституції України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Разом із цим захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 20.09.2018 у справі №924/1237/17 та від 18.08.2020 у справі №914/1844/18.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, тому суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, вжиття прокурором всіх передбачених чинним законодавством заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Суд зобов`язаний дослідити, чи знав відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Обставини дотримання прокурором процедури, встановленої ч.ч.3, 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень статей 56, 185 ЦПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті.

При цьому прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, якими є бездіяльність компетентного органу або здійснення ним неналежного захисту прав. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

У цій справі прокурор подав позов в інтересах держави в особі Шацької селищної ради та Державної екологічної інспекції у Волинській області з посиланням на бездіяльність Шацької селищної ради та неналежне виконання повноважень Державною екологічною інспекцією у Волинській області щодо захисту інтересів держави у сфері земельних відносин в частині використання земельних ділянок водного фонду, які є власністю Українського народу.

У надісланих суду заявах Шацька селищна рада та Державна екологічна інспекція у Волинській області заперечили представництво прокурором інтересів держави в їх особі.

Розглядаючи питання наявності підстав для представництва прокурора за поданим позовом встановлено наступне.

19 серпня 2021 року Волинська обласна прокуратура надіслала Шацькій селищній раді лист № 15-1667 про встановлення фактів самочинного будівництва на земельних ділянках, у тому числі з кадастровим номером :04:001:0455, та, серед іншого, просила повідомити прокуратуру, чи будуть Шацькою селищною радою самостійно вживатися заходи представницького характеру з метою знесення самочинно збудованих будівель.

03 вересня 2021 року Шацька селищна рада листом № 1768/04-46/2-21 повідомила прокуратуру про можливість вжиття селищною радою самостійних заходів представницького характеру лише після встановлення фактів самочинного будівництва відповідно до вимог законодавства та у разі наявності коштів у відповідних статтях бюджету ради, необхідних для сплати судових витрат. Крім цього, повідомила, що селищною радою на цей час вживаються заходи щодо реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, які відійшли до селищної ради.

25 серпня 2021 року Волинська обласна прокуратура надіслала Шацькій селищній раді лист № 15-1681 про необхідність проведення обстеження земельних ділянок, у тому числі з кадастровим номером :04:001:0455, за участю представників земельного відділу та відділу містобудування та архітектури і зафіксувати наявність самочинного будівництва.

06 вересня 2021 року листом № 1786/04-46/2-21 Шацька селищна рада, посилаючись на Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" та затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, повідомила прокуратуру про відсутність у неї повноважень щодо здійснення перевірок на предмет встановлення фактів самочинного будівництва.

07 вересня 2021 року прокуратура надіслала Шацькій селищній раді лист № 15-1765, у якому виклала встановлені факти і докази на підтвердження наявності на земельних ділянках самочинного будівництва та просила селищну раду повідомити, чи вживались нею або будуть вживатись заходи, у тому числі в судовому порядку, щодо скасування державної реєстрації самочинно побудованих будинків відпочинку та зобов`язання власників цих будинків їх знести.

20 вересня 2021 року листом № 1860/04-46/2-21 Шацька селищна рада надала прокуратурі відповідь, у якій, посилаючись на ті ж самі нормативно-правові акти, відсутність інформації про розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності з прийняттям відповідних рішень органами державного архітектурно-будівельного контролю, вказала на відсутність на цей час підстав для вжиття вказаних прокурором заходів.

21 жовтня 2021 року прокуратура надіслала Шацькій селищній раді лист № 15-1961 про ініціювання пред`явлення цього позову до суду.

29 жовтня 2021 року позовна заява прокурора була зареєстрована в Шацькому районному суді.

09 листопада 2021року Шацька селищна рада у відповідь на лист від 21.10.2021 № 15-1961 повідомила, що має повноваження, можливість і бажання здійснювати захист своїх інтересів самостійно; висновки про бездіяльність селищної ради є передчасними, оскільки для реагування на можливі порушення потрібен час; інформація про самочинне будівництво та/або самовільне зайняття земельної ділянки буде опрацьована профільною комісією селищної ради, за результатами якої селищною радою буде прийняте відповідне рішення.

Аналізуючи вищенаведене листування між прокуратурою та Шацькою селищною радою, вбачається, що прокуратурою у відповідності до ст.23 Закону України "Про прокуратуру" вживалися заходи для встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді.

Разом із цим суд враховує, що Шацька селищна рада є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю щодо здійснення захисту прав та охоронюваних законом як інтересів самої територіальної громади, так і держави, у судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЗК України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

Згідно із п.в) ч.2 ст.83 ЗК України у комунальній власності перебувають землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Пунктом е) частини 4 статті 83 ЗК України передбачено, що до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать земельні ділянки, штучно створені в межах прибережної захисної смуги чи смуги відведення, на землях лісогосподарського призначення та природно-заповідного фонду, що перебувають у прибережній захисній смузі водних об`єктів, або на земельних ділянках дна водних об`єктів.

Пунктом 24 Перехідних положень ЗК України, який доповнено Законом України № 1423-IX від 28 квітня 2021 року та набрав чинності 27 травня 2021 року, передбачено, що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім визначених у підпунктах а) е) земель.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

З матеріалів справи встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0455 утворилась внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0187.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0187 було зареєстроване за державою з 30 січня 2014 року і припинене з 11 жовтня 2021 року з підстав поділу цього об`єкта.

За відомостями цього ж Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0455 зареєстрована за Шацькою селищною радою на праві комунальної власності 11 жовтня 2021 року.

Частиною 2 статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

За змістом ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом: б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною.

Отже, Шацька селищна рада набула юридичних прав захисту, передбачених ст.152 ЗК України, стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0455 лише з 11 жовтня 2021 року.

В той же час усе листування між прокуратурою і Шацькою селищною радою, за виключенням листа прокуратури від 21 жовтня 2021 року про ініціювання подання позову до суду, відбувалося до реєстрації права комунальної власності за Шацькою селищною радою.

Проміжок часу від листа прокуратури про ініціювання подання позову до суду (21.10.2021) та дати подання його до суду (29.10.2021) є вочевидь досить незначним, тому не може вважатись розумним строком, протягом якого Шацька селищна рада як компетентний орган не вчинила дій, спрямованих на захист інтересів держави.

Про недостатність часу також зазначає й сама Шацька селищна рада у своєму листі від 09.11.2021 № 2181/04-46/2-21.

Як зазначалось вище, уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави.

В останнє висловлена Шацькою селищною радою позиція свідчить про бажання, можливість і наявність у неї згідно ст.ст.16, 31, 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" відповідних повноважень на здійснення захисту прав та інтересів держави у сфері земельних та природоохоронних відносин.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави (п.45 постанови).

За викладених обставин вбачаються підстави для висновку, що представництво прокуратурою інтересів держави в особі Шацької селищної ради не можна вважати належно обґрунтованим і підтвердженим через його передчасність.

Стосовно подання позову прокурором в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекцією у Волинській області (далі Держекоінспекція у Волинській області) встановлено таке.

22 вересня 2021 року прокуратура надіслала Держекоінспекції у Волинській області лист № 15-1852 про виявлення самочинного будівництва будинку відпочинку на території прибережної смуги озера Світязь, у зв`язку із чим просила проінформувати про те, чи вживались або будуть вживатись інспекцією заходи, у тому числі в судовому порядку, щодо скасування державної реєстрації права власності на цей будинок та зобов`язання власника його знести, як самочинно збудованого.

24 вересня 2021 року за вихідним № 2-5/2778 Держекоінспекція у Волинській області надала відповідь про відсутність підстав для вжиття вказаних прокурором заходів, оскільки планова (позапланова) перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині використання цієї земельною ділянкою не проводилась; факт самочинного будівництва підлягає встановленню органом державного архітектурно-будівельного контролю з оформленням відповідних матеріалів; в Публічній кадастровій карті України відсутні відомості про межі прибережної захисної смуги навколо озера Світязь.

21 жовтня 2021 року прокуратура надіслала Держекоінспекції у Волинській області лист № 15-1961 про ініціювання пред`явлення цього позову до суду.

16 листопада 2021 року начальник Держекоінспекції у Волинській області надіслав на адресу суду листа, у якому, серед іншого, висловив позицію, що прокурор невірно обрав Держекоінспекцію у Волинській області як державний орган, в особі якого він має наміри захищати інтереси держави.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що прокурор визначив фактичним позивачем за позовними вимогами Держекоінспекцію у Волинській області, вважаючи її компетентним органом здійснювати у спірних правовідносинах захист законних інтересів держави.

Таку свою позицію прокурор обґрунтував положеннями ст.151 Водного кодексу України, ст.35 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Положенням про Державну екологічну інспекцію України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 275, та Положенням про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженим наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07 квітня 2020 року № 230.

При визначенні суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесенні повноваження здійснювати захист інтересів держави у спірних правовідносинах, слід виходити насамперед із предмета спору за заявленим позовом.

За цим позовом основним предметом спору є самочинне будівництво будинку відпочинку АДРЕСА_3 та самочинне будівництво на цьому ж місці нового двоповерхового дерев`яного будинку відпочинку № НОМЕР_1 орієнтовною площею 252 м2.

Позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності на будинок відпочинку АДРЕСА_1 /, визнання недійсними правочинів, предметом яких є цей будинок відпочинку, із скасування відповідної державної реєстрації права власності, з огляду на обґрунтування позову залежать від доведення факту здійснення самочинного будівництва цієї нерухомості.

Самочинне будівництво обґрунтовується перш за все здійсненням будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці в межах прибережної захисної смуги озера Світязь.

У статті 1 Закону України від 19 червня 2003 року № 963-IV "Про державний контроль за використанням та охороною земель" (далі Закон № 963-IV) визначено, що самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону № 963-IV державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону № 963-IV державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Отже, цим Законом розмежовано функції по здійсненню державного контролю:

- за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності;

- за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель.

Згідно із ст.6 Закону № 963-IV до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать, зокрема:

а) здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання … фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням;

д) вжиття відповідно до закону заходів щодо повернення самовільно зайнятих земельних ділянок їх власникам або користувачам.

Функції і наведені повноваження по здійсненню державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності покладені на Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру і її територіальні органи.

У Положенні про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, та Положенні про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженому наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року № 333, визначені аналогічні повноваження, що й зазначені у ст.6 Закону № 963-IV.

Пунктом 6 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області визначено, що посадові особи Головного управління в межах своїх повноважень мають право звертатися до суду з позовом щодо … повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Згідно із ст.7 Закону № 963-IV до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, належать, зокрема:

а) здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у частині: … додержання встановленого законодавством України режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, а також територій, що підлягають особливій охороні.

Функції і повноваження за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель покладені на Державну екологічну інспекцію України та її територіальні органи згідно наведених прокурором у позові Положень.

У цій справі функція Держекоінспекції у Волинській області полягає у здійсненні державного нагляду (контролю) за додержання режиму використання прибережної захисної смуги, на території якої за змістом позову прокурора самочинно побудований будинок відпочинку.

Натомість Держекоінспекція відповідно до Положення не наділена повноваженнями встановлювати факт самовільного зайняття такої земельної ділянки, відповідно здійснення самочинного будівництва.

Окрім цього, з огляду на характер спірних правовідносин і предмет позову у цій справі, Держекоінспекція у Волинській області не наділена повноваженнями на звернення до суду із позовом, що подав прокурор, оскільки такий позов не відноситься до визначеного у п.6 розділу ІІ Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції переліку категорій позовів, який є вичерпним, з якими інспекція вправі звертатись до суду.

Враховуючи наведене, вбачаються підстави для висновку, що прокурор невірно визначив державний орган, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист інтересів держави у спірних правовідносин, оскільки у даному випадку таким органом є Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, а не Державна екологічна інспекція у Волинській області.

Таким чином, повноваження прокурора на подання цього позову в інтересах держави в особі Шацької селищної ради, Державної екологічної інспекції у Волинській області не є належним чином підтверджені, як того вимагає ст.56 ЦПК України та ст.23 Закону України "Про прокуратуру".

Зазначене у відповідності до ч.4 ст.56 ЦПК України має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Отже, з наведених процесуальних підстав позов належить повернути прокурору.

У зв`язку із таким судовим рішенням на підставі п.2 ст.13 ЦПК України застосовні судом заходи забезпечення позову підлягають скасуванню, а сплачений за позовом і заявою про забезпечення позову судовий збір у відповідності до п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" - поверненню Волинській обласній прокуратурі.

Керуючись ст.ст.56, 185, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Шацької селищної ради, Державної екологічної інспекції у Волинській області до ПрАТ "Волиньтурист", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування рішень державного реєстратора, визнання недійсними договорів, зобов`язання знести самочинно збудований об`єкт та повернення земельної ділянки повернути заступнику керівника Волинської обласної прокуратури.

Скасувати застосовані ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 10 листопада 2021 року у справі № 170/699/18 заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на будинок відпочинку АДРЕСА_4 і належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та заборони державним реєстраторам та іншим уповноваженим законом особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо цього будинку відпочинку.

Повернути Волинській обласній прокуратурі сплачений відповідно до платіжного доручення від 21 жовтня 2021 року № 2386 за подання заяви про забезпечення позову судовий збір в сумі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень.

Повернути Волинській обласній прокуратурі сплачений відповідно до платіжного доручення від 21 жовтня 2021 року № 2387 судовий збір за подання позовної заяви в сумі 15 890 (п`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто) гривень.

На ухвалу протягом 15 днів з дня її складання може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Суддя С.С.Чишій