Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4023/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2021 року м.Виноградів

21.01.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Рішко Г.І., при секретарі Стрижак О.М., за участі представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про дострокове стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль» про визнання недійсним Кредитного договору між акціонерним товариством«Райффазен Банк Аваль» і ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

AT «Райффазен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про дострокове стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/4036/82/32362, згідно умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в сумі 60 000 доларів США строком до 16.04.2017 року, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі: 13,750 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені кредитним договором. Обчислення строку надання кредиту, нарахування процентів по договору здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно.

30 березня 2009 року між банком та позичальником було укладено Додаткову угоду № 014/4036/82/32362, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди врегулювати виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим Графік погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості кредиту було викладено у новій редакції в Додатках № 1 та № 2.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 19 квітня 2007 року між банком та відповідачем ОСОБА_4 було укладено Договір іпотеки № 014/4036/82/32362, посвідчений приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Лапчак Г.І., зареєстрований в реєстрі за номером 1086, відповідно до умов якого предмет іпотеки забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що витікають з умов Кредитного договору, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору. Предметом іпотеки є належне Іпотекодавцю на праві власності нерухоме майно - житловий будинок та земельна ділянка, площею 0,0612 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що умови кредитного договору ним виконані в повному обсязі, однак Позичальник умови вищевказаного кредитного договору не виконує, у зв`язку з чим на адресу позичальника та Іпотекодавця було направлено вимоги про виконання боргових зобов`язань, але вимоги залишились без реагування і заборгованість перед Банком не погашена. Станом на 20.11.2019 року заборгованість відповідача ОСОБА_2 складає: 247 560 доларів США 49 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 5 991 930 грн 47 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 24 648 долари США 49 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 596 590 грн 28 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 18 293 долари США 74 центи, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 442 780 грн 37 коп.; розрахована пеня в сумі 4952 559 грн 82 коп.

У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду з даним позовом та просить: стягнути достроково з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором 014/4036/82/32362 від 17.04.2007 року у розмірі 24 648 долари США 49 центів; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 014/4036/82/32362 від 17.04.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки - жилий будинок та земельну ділянку, площею 0.0612 га, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_4 , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою ніж 1 051 000 грн 00 коп.; стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 8 948 грн 85 коп.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Ракущинець А.А. подав відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.57-60), згідно якого відповідач не погоджується з позовними вимогами та вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню оскільки відсутні первинні документи оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», як докази, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором. Позивач по справі не надав доказів стосовно заборгованості відповідача за кредитним договором відповідно до Постанови Національного банку від 17.06.2004 року № 280 «Про затвердження Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України» по рахункам простроченої заборгованості по кредиту та відсоткам, що обліковуються на рахунках II класу 2207 - прострочена заборгованість за кредитами; 2209 - прострочені нараховані доходи за кредитами відповідно до Постанови НБУ № 280 та по рахунку VI класу 6397 - штрафи, пені, відповідно до Постанови НБУ № 280. Долучені матеріали не є первинними бухгалтерськими документами в силу відсутності усіх обов`язкових реквізитів, а також в силу невідповідності часу їх створення часу здійснення господарської операції. Відповідно до ЦПК України додані роздруківки не є засобами доказування факту заборгованості по кредиту, відсотках, пені. Позивачем не надано жодного документу, який би свідчив про факт видачі кредиту та факт отримання кредитних документів. Тіло кредиту збільшувалось. Видача кредиту повинна супроводжуватись певними документальними операціями, що в даному випадку не мало місце. В позові невизначено суті позовних вимог позивача до відповідача не зазначено частини тіла кредиту щодо якого подано позов. Вважає, що позивач пропустив строк для звернення до суду щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та заявляє про наслідки спливу позовної давності. У задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором просить відмовити в повному обсязі.

Відповідачем ОСОБА_2 до суду подано зустрічну позовну заяву до AT «Райффазен Банк Аваль» про визнання договору недійсним, яка ухвалою суду від 03.02.2020 року об`єднана в одне провадження із первісним позовом.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 вказує, що подає позов про визнання недійсним кредитного договору та вважає, що задоволення зустрічного позову виключає повністю задоволення первісного позову, оскільки позивач за первісним позовом просить стягнути кошти у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, щодо якого подається дана позовна заява. Подання зустрічного позову позивач за зустрічним позовом мотивує тим, що відповідно до ст. ст. 1046 - 1049, ст. 1054 Цивільного кодексу України, договір кредиту, як особливий вид договору позики повинен містити істотні умови: сума кредиту, строк; кредиту, розмір процентів. Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 1055 Цивільного кодексу України, кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У випадку, якщо одна із сторін заперечує нікчемність договору, спір про це може бути розглянутий судом. Таким чином, не підписання позичальником документу про істотні умови договору є недотриманням письмової форми договору, що дає право ставити питання про його недійсність в судовому порядку. Вказує, що відсутній підписаний документ, в якому викладені умови договору. Посилаючись на положення Конституції України, висновки Верховного Суду України та практику Європейського суду з прав людини просить визнати недійсним з моменту укладення Кредитний договір між AT «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 та відмовити в задоволенні первісного позову.

Представник відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 подав відзив на зустрічний позов (а.с. 64-71), згідно якого вважає, що вимоги зустрічного позову є безпідставними, надуманими, такими, що спростовуються матеріалами справи, адже згідно п. 8.1 кредитного договору на момент укладення кредитного договору позичальник усвідомлював та гарантував, що умови договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими. Про повідомлення ОСОБА_2 з умовами споживчого кредитування, орієнтовною сукупною вартістю кредиту, та про надання позичальнику повної, необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації при укладені кредитного договору, свідчить власноручно здійснений підпис позичальника під відповідними умовами. У задоволенні зустрічного позову просить відмовити.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві та додатково пояснив, що банком заявлено вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості тільки по тілу кредиту в сумі 24 648 долари США 49 центів, розмір якої визначено відповідно до Додаткової угоди № 014/4036/82/32362, укладеної між банком та позичальником 30 березня 2009 року, за якою відбулася капіталізація заборгованості, а саме: відсотки, нараховані за користування кредитними коштами було додано до тіла кредиту та надано кредитні канікули на один рік. Проти застосування наслідків спливу строку позовної давності заперечив та пояснив, що позовна заява подана до суду 12.12.2019 року, тобто в межах строку позовної давності, оскільки кредит надано до 16.04.2017 року. Позовні вимоги за первісним позовом просить задоволити в повному обсязі. Зустрічний позов не визнає з мотивів, наведених у відзиві на зустрічний позов.

Відповідачі за первісним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином своєчасно повідомленими про дату, час та місце його проведення.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення первісний позов не визнав з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву та додатково пояснив, що банк свідомо не надає первинні документи, які свідчать про отримання відповідачем кредитних коштів. Вважає, що укладена між сторонами додаткова угода не свідчить про збільшення тіла кредиту. В задоволенні первісного позову просить відмовити. Вимоги за зустрічним позовом підтримав з мотивів, викладених в зустрічній позовній заяві та просив суд такі задоволити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, подані відзиви, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновків про задоволення первісних позовних вимог в повному обсязі та відмову в задоволенні зустрічного позову з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В судовому засіданні встановлено, що 17 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 014/4036/82/32362, за умовами якого позичальнику надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в сумі 60 000 доларів США зі сплатою 13,750 % річних строком до 16.04.2017 року.

Відповідно до п. 3.1. кредитного договору кредитор надав позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та сплати за користування.

Кредитні кошти надані відповідачу ОСОБА_2 шляхом перерахування таких з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника з можливістю подальшої видачі готівки через касу кредитора (п.3.2. кредитного договору), що стверджується Випискою по рахунку (а.с.13).

Таким чином суд встановив, що банк виконав свої зобов`язання перед позичальником ОСОБА_2 , надавши останньому кредитні кошти в сумі, передбаченій кредитним договором № 014/4036/82/32362 від 17.04.2007 року.

Сторони домовились, що обчислення строку надання кредиту, нарахування процентів по договору здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно (п.3.3. кредитного договору).

30 березня 2009 року між ВAT «Райффазен Банк Аваль» та відповідачем ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду № 014/4036/82/32362 до кредитного договору № 014/4036/82/32362 від 17.04.2007 року, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість позичальника зобов`язань за кредитним договором, строк сплати якої настав, у такому порядку: фактична заборгованість по сплаті суми кредиту визначена в 50 200 доларів США; заборгованість за кредитними договором строк сплати якої настав складала 4 257,44 доларів США у тому числі 1 700 доларів США заборгованість з погашення суми кредиту та 2557, 44 доларів США заборгованість з погашення процентів.

На підставі цієї Додаткової угоди з 30 березня 2009 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшена на суму заборгованості за процентами, у зв`язку з чим змінено строки погашення заборгованості.

Таким чином за Додатковою угодою від 30 березня 2009 року відбулася капіталізація заборгованості та до заборгованості по тілу кредиту включено суму заборгованості за процентами.

Також Додатковою угодою на період з 30 березня 2009 року до 30 березня 2010 року позичальнику встановлено кредитні канікули, зменшено розмір щомісячного платежу за кредитом до розміру, визначеного графіком погашення кредиту та інших платежів, графік погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості кредиту викладено у новій редакції в Додатках № 1 та № 2 до цієї Додаткової угоди.

З метою забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором № 014/4036/82/32362 від 17.04.2007 року, 19.04.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 укладено Договір іпотеки № 014/4036/82/32362, посвідчений приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Лапчак Г.І., зареєстрований в реєстрі за номером 1086, відповідно до умов якого предмет іпотеки забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що витікають з умов Кредитного договору, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії кредитного договору. У відповідності до даного Договору іпотеки Іпотекодержатель має право у випадку невиконання Іпотекодавцем своїх зобов`язань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок заставленого майна ( п.1.1. Договору іпотеки).

Предметом іпотеки є надання Іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна: житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0612 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Виноградівською державною нотаріальною конторою 20.07.2001 року за реєстром № 2357 та зареєстрованого у Виноградівському бюро технічної інвентаризації 26.07.2001 року та Державного акта на право приватної власності на землю серії ЗК № 044223, виданого Виноградівською міською радою народних депутатів 26.09.2006 року ( п.1.2. Договору іпотеки).

Відповідно до п. 3.1.4. Договору іпотеки, у випадку невиконання Іпотекодавцями зобов`язань за цим Договором або за Кредитним договором Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п. 6. Договору іпотеки, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свої вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданим порушенням зобов`язання, необхідних витрат пов`язаних з утриманням та реалізацією Предмета іпотеки.

Згідно п. 5.2. Договору іпотеки Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на Предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання у випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконанні, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум неустойки ( штрафних санкцій).

Відповідно до п. 5.4. Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється зокрема за рішенням суду.

Таким чином, з укладенням кредитного договору та договору іпотеки кредитор отримав законне право у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки.

Позичальник ОСОБА_2 умови вищевказаного кредитного договору не виконував, у зв`язку з чим на його адресу банком було направлено вимогу про виконання боргових зобов`язань за кредитним договором за вихідним № 114/5-153270 від 14.05.2019 року, а також на адресу іпотекодавця надіслано вимогу про усунення порушення основного зобов`язання за вихідним № 114/5-153271 від 14.05.2019 року, надавши можливість добровільно врегулювати заборгованість протягом 60 днів.

Однак, у визначені кредитором строки вимоги не були виконані, заборгованість не погашена.

Таким чином, умови кредитного договору № 014/4036/82/32362 від 17.04.2007 року відповідачем ОСОБА_2 порушено, про що свідчить розрахунок заборгованості від 20.11.2019 року, наданий позивачем AT «Райффазен Банк Аваль» ( а.с. 6-7).

Відповідач ОСОБА_2 користувався кредитними коштами, здійснював часткове погашення заборгованості до 17.07.2014 року, коли ним було здійснено останній платіж на погашення кредиту у розмірі 900 доларів США.

Доказами часткового виконання позичальником ОСОБА_2 умов кредитного договору щодо використання кредитних коштів та сплати ним відсотків за їх користування, а також часткового погашення заборгованості по тілу кредиту є розрахунок заборгованості ( а.с. 6-7), Додаткова угода ( а.с. 14 ), відповідно до якої проведена реструктуризація заборгованості позичальника за його заявою, а також укладення договору іпотеки ( а.с. 15-16) та договору страхування іпотечного майна від 19.04.2007 року ( а.с.100 ).

Станом на 20.11.2019 року заборгованість відповідача ОСОБА_2 перед позивачем складає: 247 560 доларів США 49 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 5 991 930 грн 47 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 24 648 долари США 49 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 596 590 грн 28 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 18 293 долари США 74 центи, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 442 780 грн 37 коп.; розрахована пеня в сумі 4952 559 грн 82 коп.

Скориставшись своїм правом вимагати часткове погашення наявної заборгованості позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 24 648 долари США 49 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості складає 596 590 грн 28 коп.

Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені судом факти, врегульовані нормами ЦК України, чинного із 01.01.2004 року, умовами кредитного договору та договору іпотеки.

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ч. 1 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно ст. 611 ч.1 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 536 ч.1, ч. 2 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Крім того, згідно до ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України іпотека є окремим видом застави.

Відповідно до ст.589 ЦК України у разі невиконання забов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За таких встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до переконання, що вимоги первісного позову є обґрунтованими, обставини, наведені позивачем, знайшли підтвердження в ході судового розгляду справи, а відтак вимоги первісного позову слід задовольнити повністю.

Щодо заяви представника відповідача за первісним позовом про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 1.2 кредитного договору визначено, що кредит надається на строк по 16.04.2017 року (включно).

Позивач за первісним позовом звернувся до суду з позовною заявою 27.11.2019 року. Позов надійшов до суду 12.12.2019 року.

Таким чином суд констатує, що первісний позов подано позивачем до суду в межах строків позовної давності, відповідно заява представника відповідача за первісним позовом про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає.

Щодо вимог зустрічного позову суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно зі ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку із вчиненням цього правочину.

В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 06 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" зазначено, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін договору.

В частині 1 ст. 627 ЦК України зазначено: відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.ст. 628,629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Із змісту оспорюваного договору видно, що сторони обумовили і прописали в договорі необхідні умови, які відповідають вимогам щодо укладення кредитних договорів.

Так, в розділах 1, 2 кредитного договору визначено базові умови кредитування, предмет договору, а саме: кредитні кошти у іноземній валюті (долар США) в сумі 60 000 доларів США, які банк зобов`язується надати позичальнику у вигляді невідновлювальної кредитної лінії.

Окрім цього, в договорі Додатку № 2 до договору передбачено строк кредитування по 16.04.2017 року (включно), відсоткову ставку за користування кредитом в розмірі 13,750% , строки сплати платежів (а.с.8-12).

У розділі 5 договору сторони погодили порядок погашення грошових зобов`язань позичальника.

Також умовами договору визначено порядок дострокового погашення кредиту на вимогу кредитора (п.5.5), права та обов`язки сторін (розділи 4-7), строк дії договору (розділ 9), відповідальність сторін за порушення зобов`язань за договором (розділ 10) та інші умови.

В Додатку до договору визначений графік погашення заборгованості ( а.с.11-12).

Додатковою угодою до кредитного договору проведено реструктуризацію заборгованості відповідача ОСОБА_2 ( а.с.14).

Позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 підписано кредитний договір та додатки до нього та додаткову угоду, що свідчить про його обізнаність про умови кредитування, про вартість кредиту та про інші супутні послуги і тарифи, а також безспірно вбачається, що умисел позивача був реально спрямований на отримання банківського кредиту в іноземній валюті у розмірі 60 000 доларів США і таке його зовнішнє волевиявлення було вільним і спрямованим на отримання кредитних коштів. Будь-яких застережень до кредитного договору позивач за зустрічним позовом не зазначив.

Як видно із зазначеного, умови спірного договору доступно та зрозуміло передбачають розмір кредиту; строки його повернення; відсотки за користування кредитом; розмір щомісячного платежу та графік погашення кредиту; передбачена можливість дострокового погашення кредиту; відповідальність сторін за порушення умов кредитного договору та його забезпечення, а тому, на думку суду, такі умови банку цілком узгоджуються із Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Згідно заяви-анкети позичальника ОСОБА_2 на отримання кредиту від 03.07.2007 року (а.с.66-71) позивач своїм підписом засвідчив, що ознайомлений у письмовій формі з кредитними умовами, зокрема: мета для якої споживчий кредит може бути витрачений; наявні форми кредитування та відмінності між ними; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування; форми його забезпечення; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуг з оформлення договору про надання кредиту; строк на який кредит може бути одержаний; змістом статті 222 та статті 190 Кримінального Кодексу України «Шахрайство з фінансовими ресурсами» та «Шахрайство».

Отже, у вищенаведеній заяві та відповідно до п.8.1 кредитного договору, позивач за зустрічним позовом стверджує та гарантує, що умови даного договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими, він ознайомлений та повністю згідний із запропонованими програмами та умовами кредитування, а також з діючим законодавством України, що регламентує відносини банка та клієнта, чим повністю спростовує зазначені в позовній заяві твердження про непідписання документу про істотні умови договору.

Відповідно до п.8.2. кредитного договору сторони погодили, що з укладенням договору, сторони досягли згоди з усіх істотних умов та не існує будь-яких умов, які можуть бути істотними та необхідними за змістом договору.

Оскільки текст укладеного сторонами кредитного договору з додатками до такого містять повну інформацію про умови кредитування, відсоткову ставку, валютні ризики та форми забезпечення кредиту, оплату його обслуговування, договір повністю відповідає положенням ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженим постановою Правління національного Банку України № 168 від 10 травня 2007 р. №168 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.05.2007 р. за № 541/13808, а тому відсутні підстави вважати укладений сторонами кредитний договір недійсним.

Відповідно до п.3 ст.3 та ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів та визначені умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості, а п. 3.8 Правил встановлює, що у разі надання кредиту в іноземній валюті банки зобов`язані під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов`язань за кредитним договором несе споживач. Така норма запроваджена на виконання Закону України «Про захист прав споживачів» та дотримана відповідачем у п. 8.3 укладеного сторонами кредитного договору.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що підстав для задоволення зустрічних позовних вимог не встановлено, оскільки позивачем не доведено підстав недійсності кредитного договору відповідно до вимог ст.203 ЦК України, не доведено обґрунтованість своїх позовних вимог та не надано суду доказів, які б підтверджували недійсність укладеного ним кредитного договору з підстав, зазначених у позові.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивач за первісним позовом сплатив 8948,85 гривень судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного у зв`язку з задоволенням позовних вимог за первісним позовом, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачів по 4474,42 гривень з кожного.

Згідно п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач за зустрічним позовом звільнений від сплати судового збору за заявлену вимогу в порядку Закону України Про захист прав позивачів.

Оскільки у задоволенні зустрічного позову відмовлено, у відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати за зустрічним позовом слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Первісний позов задовольнити.

Стягнути достроково з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь Акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль» 01011 м.Київ, вул.Лєскова, буд.9, заборгованість за кредитним договором 014/4036/82/32362 від 17.04.2007 року у розмірі 24 648 долари США 49 центів (двадцять чотири тисячі шістсот сорок вісім доларів США 49 центів).

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 014/4036/82/32362 від 17.04.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки:

- жилий будинок та земельну ділянку, площею 0.0612 га, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та які належать на праві власності ОСОБА_4 , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою ніж 1 051 000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на користь акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль» 01011 м.Київ, вул.Лєскова, буд.9, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 8948,85 гривень, стягнувши з кожного по 4474,42 гривень.

У зустрічному позові ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль» про визнання недійсним Кредитного договору між акціонерним товариством«Райффазен Банк Аваль» і ОСОБА_2 , відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 29.01.2021 року.

ГоловуючийГ. І. Рішко