Справа № 521/6304/21
Провадження № 2/521/3663/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйка І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Підмазко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні по суті в м. Одесі заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді від розгляду цивільної справи за позовною заявою заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , про витребування земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйка І.А. знаходиться цивільна справа за позовною заявою заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , про витребування земельної ділянки.

26.11.2021 року представник відповідача подав до суду заяву про відвід судді від розгляду вищевказаної цивільної справи (вхідний №57981). Представник відповідача мотивує свою заяву тим, що 05 жовтня 2021 року відбувся судовий розгляд справи №521/6304/21, в даному судовому засіданні сторона відповідача заявила ряд клопотань, проте суддя Бобуйок І.А. не повно дослідив обставини справи, які зазначались в клопотаннях, а також головуючий не надав жодної належної оцінки тим доказам, які зазначались в поданих документах та упродовж проведення судового засідання суддя Бобуйок І.А. не приймав до уваги доводи представника ОСОБА_1 , а всіляко підтримував правову позицію прокурора Одеської обласної прокуратури та представника Одеської міської ради. Вищенаведене представник відповідача вважає безумовною підставою для відводу судді у відповідності до п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

30.11.2021 року в судове засідання з`явились представники позивачів та представник третьої особи. Представники позивачів просили відмовити у задоволенні заяви про відвід суді від розгляду справи. Представник третьої особи залишила питання про відвід судді від розгляду справи на розсуд суду.

Дослідивши матеріали заяви про відвід, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з такого.

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Розглянувши заяву представника відповідача про відвід судді, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями.

У Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р., передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (п. 1 ст. 6).

Водночас із прийняттям Європейським судом з прав людини нових рішень постійно поглиблюється тлумачення п. 1 ст. 6 Конвенції, з урахуванням проблем, пов`язаних з належним розумінням оціночних категорій «незалежний» і «безсторонній» суд у вітчизняному праві.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий, що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

При вирішенні питання про відвід судді, не встановлено ні суб`єктивних, ні об`єктивних критеріїв, які б свідчили про упередженість та відсутність безсторонності судді при здійснені розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, суд роз`яснює представнику відповідача, що процесуальні рішення судді ухвалені під час розгляду справи, зокрема, відмова у задоволенні клопотань представника відповідача та висловлена думка судді щодо юридичних питань, не може бути підставою для відводу.

При цьому, суд виходить із того, що у разі незгоди з процесуальним рішенням суду сторона справи має можливість оскаржити його у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого представником відповідача відводу судді Бобуйку Ігорю Анатолійовичу з підстав, на які він посилається.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Судом встановлено, представник відповідача пропустив строк на подачу заяви про відвід судді за підставами, що наведенні у заяві, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що про обставини, які на думку представника відповідача є підставами для відводу, ОСОБА_2 стало відомо у судовому засіданні, яке відбулось 05.10.2021 року, проте представник відповідача подав заяву про відвід лише 26.11.2021 року. Також судом встановлено, що копію технічного запису судового засідання від 05.10.2021 року, представник відповідача отримав 09.11.2021 року, проте заяву про відвід було подано лише 26.11.2021 року

Отже, представник відповідача пропустив дводенний строк, визначений у ч. 3 ст. 39 ЦПК України, оскільки про підстави для відводу йому стало відомо раніше ніж за два дня до подачі заяви про відвід.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заявленого відводу суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 37, 38, 40, 261, 263, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Вважати заявлений представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відвід судді від розгляду цивільної справи за позовною заявою заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , про витребування земельної ділянки- необґрунтованим.

Передати заяву про відвід для розгляду іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала оскарженню не підлягає окремо від рішення суду. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СУДДЯ: