Справа № 740/3573/21
Провадження № 2/740/1083/21
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Лазоренко Л. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням,

установив:

У червні 2021 року заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь КНП «Чернігівська міська лікарня № 2» 37 585,02 грн на відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_2 .

Позов обґрунтований тим, що 30.08.2020 року близько 10 год. 32 хв. автомобіль марки ГАЗ, моделі 330232-414, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 здійснював виїзд на проїжджу частину вул. Толстого в м. Чернігові з прибудинкової території буд. 140 по вул. Толстого. Рухаючись у вказаному напрямку, поряд з буд. 140 по вул. Толстого водій ОСОБА_1 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та виїжджаючи на проїжджу частину з прибудинкової території, не надав перевагу в русі мотоциклу марки Lifan, моделі JR 200, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі вул. Толстого, у результаті чого здійснив зіткнення з ним.

За наслідками дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого уламкового перелому обох кісток лівого передпліччя в нижній третині зі зміщенням уламків, саден голови та шиї, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 605 від 01.12.2020 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу.

09.02.2021 року відповідача звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Відповідно до вимог ст. 1166, 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. У разі, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є, зокрема, в державній власності або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська міська лікарня № 2» у період з 30.08.20 по 21.09.20, вартість витрат на лікування становить 37 585,02 грн.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 липня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 10 серпня 2021 року, 14-00 год., яке відкладено на 20 вересня 2021 року, 08-30 год.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 вересня 2021 року справу призначено до судового розгляду на 21 жовтня 2021 року, 14-00 годину, який відкладено на 29 листопада 2021 року, 09-00 год.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представники прокуратури та лікарні подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, підтримання позову в повному обсязі та не заперечення проти заочного розгляду справи.

Відповідач не з`явився в судове засідання з невідомих суду причин. У справі міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом відповідача, а також поштовий конверт, який повернувся не врученим відповідачу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім цього, на офіційному вебсайті суду розміщено оголошення про виклик відповідача до суду. Відзиву на позов та клопотання про відкладення розгляду справи відповідач не подав.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно зі статтею 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

З огляду на вказане вище суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, суд дійшов таких висновків.

Суд установив, що ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 09 лютого 2021 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим.

Указаною ухвалою встановлено, що ОСОБА_1 30.08.2020 року близько 10 год. 32 хв., керуючи автомобілем марки ГАЗ, моделі 330232-414, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, та виїжджаючи на проїжджу частину з прибудинкової території, не надав перевагу в русі мотоциклу марки Lifan, моделі JR 200, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі вул. Толстого у м. Чернігові, у результаті чого здійснив зіткнення з ним. За наслідками дорожньо-транспортної пригоди потерпілий отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Згідно з довідкою КНП «Чернігівська міська лікарня № 2» від 26 травня 2021 року № 148 про витрати на лікування хворого ОСОБА_2 у період з 30.08.20 по 21.09.20, загальна вартість витрат на лікування становить 37 585,02 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України ухвала суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дії чи бездіяльності особи, стосовно якої постановлена ухвала, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.

Частинами 1 та 3 ст. 1206 ЦК України закріплено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти від відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Пунктом 6 постанови також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

Згідно з п. 2 указаного Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.

Відповідно до п. 4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Оскільки в результаті злочинних дій відповідача потерпілий у кримінальному провадженні внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебував на стаціонарному лікуванні в медичному закладі, який витратив на його лікування грошові кошти в розмірі 37 585,02 грн, то вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь лікарні на відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

Розмір витрат на лікування потерпілого станом на час розгляду справи у встановленому порядку відповідачем не спростований.

Відповідач не надав суду відзиву на позов чи заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням процесуальних дій ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги доведені й обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову до суду.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76 - 81, 89, 141, 247, 263 - 265, 280 283 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває заклад охорони здоров`я Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська міська лікарня № 2», Чернігівської міської ради (м. Чернігів, вул. 1-го Травня, 168 Б; ) витрати на лікування потерпілого ОСОБА_2 від кримінального правопорушення у розмірі 37 585 (тридцять сім тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 02 копійки

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення складене і підписане 02 грудня 2021 року.

Суддя І. М. Шевченко