Номер провадження: 22-ц/813/4996/21
Номер справи місцевого суду: 1519/2-3034/11
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І.А.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2021 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючої судді Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участі секретаря Чепрас А.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2019 року про залишення без розгляду заяви щодо заміни сторони виконавчого провадження (одноособово суддя Бобуйок І.А.) у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

11.09.2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (далі-Товариство) звернулось із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі № 1519/2-3034/11 за позовом публічного акціонерного товариств «УкрСиббанк» (далі-Банк) до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 424 702,19 гривень за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №00 від 28.01.2008 року.

Заява представника Товариства обґрунтована наступним.

Заочним рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.01.2011 року задоволено позов Банка про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , яке набрало чинності 28.02.2011 року.

09.11.2018 року між Банком і Товариством укладено договір купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого до Товариства перейшло право вимоги за кредитним договором №00 від 28.01.2008 року, а також всі інші, пов`язані з ним, права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі, звернення стягнення.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.09.2019 року заяву Товариства про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником залишено без розгляду.

Представник Товариства не погодився із ухвалою суду від 12.09.2019 року і в особі представника подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу про задоволення заяви, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга представника Товариства зазначає:

На підставі рішення суду від 27.01.2011 року задоволено позов Банка до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 426 522,19 гривень у солідарному порядку.

09.11.2018 року укладено договір № 953/К купівлі-продажу майнових прав (вимоги) між Банком і Товариством, відповідно до якого до Товариства перейшли права вимоги за кредитним договором, а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення. Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема Товариство є новим кредитором у фінансових правовідносинах з боржником і новим стягувачем у виконавчих провадженнях.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Боржники ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не скористались правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд першої інстанції, залишаючи заяву представника Товариства про заміну сторони у виконавчому провадженні без розгляду, виходив з того, що неодноразове звернення представника Товариства із вказаною заявою є зловживанням процесуальними правами (а.с.199,220 т.1).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду з таких підстав.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (ст. 44 ч.2 п.1 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається наступне.

Заочним рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.01.2011 року задоволено позов Банка про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №00 від 28.01.2008 року, яке набрало чинності 28.02.2011 року (а.с.72,73 т.1).

09.11.2018 року між Банком і Товариством укладено договір купівлі-продажу майнових прав №953/к, відповідно до якого до Товариства перейшло право вимоги за кредитним договором №00 від 28.01.2008 року, а також всі інші, пов`язані з ним, права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі, звернення стягнення (а.с.78-83).

09.01.2019 року Товариство звернулось із заявою про заміну сторони її правонаступником у виконавчому провадженні, до якої додано копії договору купівлі-продажу прав вимоги від 09.11.2018 року з додатками, додатковими угодами та витягами реєстрів (а.с.76-92 т.1).

Ухвалою суду від 15.01.2019 року Товариству відмовлено у задоволенні заяви, при цьому, в ухвалі суд зазначив: «…Суд не може встановити зв`язок між заочним рішенням за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості від 27.01.2011 року та продажем ПАТ «УкрСиббанк» своїх майнових прав (вимоги) ТОВ «Глобал спліт». До того ж, заявник не додав копію виконавчого листа чи копію постанови про відкриття виконавчого провадження до заяви, з огляду на те, що суду невідомо, чи відкрито виконавче провадження по справі, як того вимагає ст. 442 ЦПУ України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження …(а.с.100,100 зворот т.1).

05.02.2019 року Товариство повторно звернулось із заявою про заміну сторони її правонаступником у виконавчому провадженні, до якої додано: копію договору купівлі-продажу прав вимоги; копію виконавчих листів по справі №2-3034/11; копії витягів з реєстру АСВП та реєстру боржників; копії договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09.11.2018 року з додатками, додатковими угодами та витягами з реєстрів (а.с.107-133 т.1).

Ухвалою суду від 13.02.2019 року Товариству відмовлено у задоволенні заяви, в ухвалі суд зазначив: «…Однак згідно матеріалів заяви про заміну сторони виконавчого провадження, заявник не додав копію постанови про відкриття виконавчого провадження да заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, з огляду на те, що суду невідомо, чи відкрито виконавче провадження по справ, як того вимагає ст. 442 ЦПУ України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» №1404-VІІ від 02.06.2016, суду не зрозуміло чи зверталося ПАТ «УкрСиббанк» до виконавчої служби з даними виконавчими листами, які мають строк пред`явлення до виконання 1 рік. Суд прийшов до висновку, що виконавче провадження за виконавчими листами від 24.04.2011 року у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, не було відкрито, оскільки ПАТ «УкрСиббанк», у встановлений законом строк, не звернувся до виконавчої служби з даними виконавчими листами…. Заява не підлягає задоволенню, оскільки заміна сторони виконавчого провадження можлива лише за умови, якщо виконавче провадження було відкрито…» (а.с. 137,138 т.1).

16.07.2019 року Товариство у третій раз звернулось із заявою про заміну сторони її правонаступником у виконавчому провадженні, до якої додано: копію договору купівлі-продажу прав вимоги; копію виконавчих листів по справі №2-3034/11; копії витягів з реєстру АСВП та реєстру боржників; копії постанов про відкриття виконавчого провадження; копії договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09.11.2018 року з додатками, додатковими угодами та витягами з реєстрів (а.с.149-171 т.1).

Ухвалою суду від 23.07.2019 року Товариству відмовлено у задоволені заяви, в ухвалі суд, зокрема зазначив: «…Суд акцентує увагу заявника, що судом можливо замінити сторони у виконавчому провадженні лише у разі, якщо таке виконавче провадження відкрите на момент подачі заяви, а саме на 16.07.2019 року….Тому суд дослідивши матеріали справи вважає, що дана заява не підлягає задоволенню, оскільки заміна сторони виконавчого провадження можлива лише за умови, якщо виконавче провадження було відкрито…» (а.с.175,176).

11.09.2019 року Товариство у четвертий раз звернулось із заявою про заміну сторони її правонаступником у виконавчому провадженні, до якої додано: копію договору купівлі-продажу прав вимоги; копії виконавчих листів по справі №2-3034/11; копії витягів з реєстру АСВП та реєстру боржників; копії договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09.11.2018 року з додатками, додатковими угодами та витягами з реєстрів (а.с.179-197 т.1).

Ухвалою суду від 12.09.2019 року заяву Товариства залишено без розгляду з підстав ст. 44 ЦПК України (зловживання своїми процесуальними правами внаслідок подачі заяви про заміну сторони виконавчого провадження). В ухвалі суд, зокрема зазначив: «…Суд акцентує увагу заявника, що судом можливо замінити сторони у виконавчому провадженні лише у разі, якщо таке виконавче провадження відкрите на момент подачі заяви, а саме на 11.09.2019 року…. Суд зазначає, що представник заявника звернулася не вперше з такою заявою….Згідно матеріалів даних заяв про заміну сторони її правонаступником у виконавчому провадженні та додатків до них, суд не знайшов ні в одній з цих заяв нових обставин, що могли б підтвердити, що таке виконавче провадження відкрите на момент подачі заяв… (а.с.199-200 т.1).

Висновки суду в ухвалі від 12.09.2019 року стосовно того, що заміна сторони у виконавчому провадженні можлива лише за наявності відомостей про відкрите виконавче провадження є помилковими і не відповідають обставинам справи та нормам матеріального права.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд ухвалює рішення іменем України, яке є обов`язковим до виконання. До основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду (ст. 129 ч.1 п.9 Конституції України).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ст. 18 ЦПК України).

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» станом на вересень 2019 року).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження (постанова Верховного Суду від 21.03.2018 року по справі справа № 6-1355/10).

У розумінні ст.512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», в разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Тобто виходячи із зазначених норм права, у разі передачі кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), як поза межами виконавчого провадження, так і на стадії виконання судового рішення.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача (постанова Верховного Суду від 19.02.2020 року по справі №2-3897/10).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30.01.2019 року по справі № 2-230/11.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (постанова Верховного Суду від 19.02.2020 року по справі №2-3897/10).

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.12.2018 року по справі № 643/4902/14-ц, від 15.08.2018 року по справі № 190/2119/14-ц, від 31.10.2018 року по справі № 201/8548/16-ц.

З огляду на те, що заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження, реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду, у зв`язку з чим висновок суду в ухвалі про зловживання Товариством процесуальними правами є необґрунтованим, ухвала суду підлягає скасуванню.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 379 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про залишення заяви без розгляду з підстав ст. 44 ЦПК України, висновки суду в ухвалі не відповідають обставинам справи, суд також дійшов помилкового, що замінити сторону у виконавчому провадженні можливо лише у разі, якщо виконавче провадження відкрито на момент подачі заяви, чим порушив норми матеріального права (ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження») та норми процесуального права (ст. ст. 44, 442 ЦПК України), що призвело до постановлення помилкової ухвали, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.ч.1,2 ЦПК України).

Колегія суддів задовольняє скаргу і скасовує ухвалу суду з направленням справи до суду першої інстанції, тому судові витрати підлягають відшкодуванню за результатами розгляду заяви в суді першої інстанції.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.6, 379 ч.ч.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2019 року про залишення без розгляду заяви щодо заміни сторони виконавчого провадження скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення заяви щодо заміни сторони виконавчого провадження.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови суду.

Повний текст постанови суду складено 30.04.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова