БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1619/2020
Провадження № 2/497/126/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.21 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Бекметова Х.В.,

розглянувши за відсутністю сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно відділу надання адміністративних послуг Болградської районної державної адміністрації, - про визнання права власності на частину нерухомого майна, третя особа - Болградська міська рада Одеської області,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2020 року позивач звернувся до суду з уточненим вищевказаним позовом, яким просить визнати за ним право власності на 34 / 100 частини домоволодіння, загальною площею 733,2кв.м. і житловою - 79,3кв.м., - що складається з наступних об`єктів: торгове приміщення - літ.«А» площею 525,4кв.м., житловий будинок - літ.«Б» площею 207,8кв.м., склад літ.«Г» площею 46,2кв.м., сарай - літ.«Ж» площею 21,4кв.м., - які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу від 12.07.1995 року, що посвідчений державним нотаріусом Ізмаїльської нотаріальної контори Єфімовою Т.І., та зареєстрований в реєстрі за №2161.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що він, на підставі договору купівлі - продажу від 12.07.1995р., посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської нотаріальної контори Єфімовою Т. І. та зареєстрованого в реєстрі за №2161, - є власником 1 / 10 частини вищевказаного спірного домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , - на земельній ділянці площею 1325кв.м. Право власності за договором було зареєстроване Болградським МБТІ 09.08.1995р. Крім того, 16.01.2001р. він, позивач, на підставі договору купівлі-продажу від 19.012001р., посвідченого державним нотаріусом Болградської нотаріальної контори Кухаревою В.Б., - став власником ще 24 / 100 частини житлового будинку загальною площею 98,6кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 1325кв.м. за тією ж адресою - АДРЕСА_1 , - які були придбані у товариства з обмеженою відповідальністю «Харчування». За наслідками цих двох правочинів, таким чином, він, позивач, став власником 34 / 100 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, 10.04.2020р., звернувшись до державного реєстратора прав на нерухоме майно Болградської державної районної адміністрації з заявою про державну реєстрацію права власності, 16.04.2020р. отримав відмову у державній реєстрації на підставі того, що технічні характеристики, що зазначені в договорах купівлі-продажу не співпадають з технічними характеристиками ДРРП; тобто, під час укладання договору купівлі-продажу від 16.01.2001р. до житлового будинку відносився не лише сам будинок, а й інші будівлі та споруди, що розташовані на окремій земельній ділянці. такий стан речей виник у зв`язку з тим, що визначення «домоволодіння» та «житловий будинок» у різні часи мали одне й теж значення. На даний час йому необхідно визнати право власності на 34 / 100 частини цього домоволодіння для оформлення кадастрового номера земельної ділянки, у зв`язку з чим він змушений звернутись до суду з даним позовом для захисту його права власності і реєстрації його відповідно до вимог чинного законодавства.

Позивач у судове засідання не з`явився, у своїй заяві просив задовольнити його позовні вимоги та розглянути справу за його відсутністю. Відповідач - Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно відділу надання адміністративних послуг Болградської районної державної адміністрації та представник третьої особи - Болградської міської ради Одеської області, - надіслали суду заяви про те, що вони копії позовної заяви отримали, вимоги позивача визнають, просять розглянути справу за їхньою відсутністю.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ст.ст.12,13,81,84 ЦПК України регламентовано, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільні справи не інакше, ніж за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд, таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги; кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи; письмові докази, як правило, подаються в оригіналі, але якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу; сторони зобов`язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Судом були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- згідно договору купівлі-продажу від 12.07.1995р., що був посвідчений державним нотаріусом Ізмаїльської нотаріальної конто Єфімовою Т. І., реєстр.№2161, - позивач є власником 1 / 10 частини домоволодіння, розташованого на земельній ділянці площею 1325кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , договір зареєстрований Болградським МБТІ ( а.с.12-13);

- а відповідно договору купівлі-продажу від 16.01.2001р., посвідченого державним нотаріусом Болградської нотаріальної контори Кухаревою В.Б., - позивач є власником 24 / 100 частин житлового будинку загальною площею 98,6кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 1325кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.14);

- згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно за №233636378 від 23.11.2020р., за адресою: АДРЕСА_1 , - зареєстровано домоволодіння загальною площею 733,2кв.м., житловою - 79,3кв.м., - який є спільною частковою власністю; співвласниками є: ОСОБА_2 (є власником 3 / 100 частин), ОСОБА_3 (2 / 100 частин), ОСОБА_4 (2 / 100 частин), ОСОБА_5 (3 / 100 частин), ОСОБА_6 (2 / 100 частин), ОСОБА_7 (3 / 100 частин), ОСОБА_8 (2 / 100 частин), та ОСОБА_9 (1 / 10 частини і 39 / 10 частин), ( а.с. 20-22);

- рішенням Болградського районного суду Одеської області від 24.03.2017р. було визнано право власності на частини вищевказаного будинку: за ОСОБА_2 - на 3 / 100 частини, ОСОБА_3 - 2 / 100 частини, ОСОБА_4 - 2 / 100 частини, ОСОБА_5 - на 3 / 100 частини), ОСОБА_6 - 2 / 100 частини, ОСОБА_7 - 3 / 100 частини, та за ОСОБА_8 - на 2 / 100 частини (а.с.38-40);

- рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 16.04.2020р. за №52000234, позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на 34 / 100 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , - через неможливості встановити об`єкт права власності та невідповідність його технічній характеристиці (а.с.23);

- відповідно до заяв представників відповідача та третьої особи - Болградської міської ради, - вони вимоги позивача визнають повністю, не заперечують проти їх задоволення.

Положеннями ст.41 Конституції України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч.1ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Ст.318 ЦК України встановлено, що усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Частинами 1,2 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України регламентовано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Відповідно до ст.16 ЦК України, - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу.

А, відповідно до п.1ч.2ст.16 ЦК України, - одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Ст.392 ЦК України регламентовано, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності.

Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивача підтверджується вищевказаними доказами, дослідженими судом, що узгоджуються між собою, а також іншими матеріалами справи.

Відповідач позов визнав, тому обставини, визнані ним, не підлягають доказуванню у відповідності до ст.82ч.1 ЦПК України.

Судом не встановлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси третіх осіб.

Тому, керуючись ст.41,55 Конституції України, ст.ст.16,317-319,321,328,392 ЦК України, ст.ст.12,13,81,84,95,247п.2,258,259,263-265,273,352,354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно відділу надання адміністративних послуг Болградської районної державної адміністрації, - про визнання права власності на 34/100 часток нерухомого майна, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача - Болградська міська рада Одеської області- задовольнити в повному обсязі.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 34/100 частини домоволодіння, загальною площею 733,2 кв.м., з житловою площею 79,3 кв.м., торгове приміщення за літ. «А» площею 525,4 кв.м., житловий будинок за літ «Б», площею 207,8 кв.м., склад за літ «Г» площею 46,2 кв.м., сарай за літ. «Ж» площею 21,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , підставі виникнення прав власності - договір купівлі-продажу від 12.07.1995 року посвідчений державним нотаріусом Ізмаїльської нотаріальної контори Єфімовою Т.І. та зареєстрований в реєстрі за №2161 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення виготовлено 29.01.2021 року.

Суддя А.В. Кравцова