Справа № 740/494/21
Провадження № 6/740/16/21
У Х В А Л А

29 січня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Карпусь І.М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Яковенко Т.М. про примусове проникнення до житла,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Ніжинського міськрайонного ВДВС Яковенко Т.М. звернулася до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 з посиланням на те, що на виконанні у Ніжинському міськрайонному ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження АСВП № 51406323 з примусового виконання виконавчого листа №758/15042/14-ц, виданого 03.02.2015 Подільським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але на менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.12.2014 та до повноліття ОСОБА_3 , а в подальшому по 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття ОСОБА_4 .

З метою виявлення майнового стану боржника державним виконавцем були зроблені запити до відповідних державних органів, з відповідей яких вбачається, що інформація про відкриті рахунки та отримані доходи боржником відсутні, транспортні засоби за ним не зареєстровані, за боржником на праві власності зареєстрований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . На все нерухоме майно боржника накладено арешт.

В ходi примусового виконання рішення виконавцем неодноразово здійснювалися виходи за адресою боржника, вказаною у виконавчому документi ( АДРЕСА_1 ). 26.01.2018 проведено опис майна боржника, а саме житлового будинку, що знаходиться за вищевказаною адресою. Про проведення виконавчих дій ОСОБА_5 був повідомлений державним виконавцем завчасно, але під час опису за адресою проживання був відсутній, про що складено відповідний акт від 26.01.2018.

3 метою повторного складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до ст.183-1 КУпАП за ухилення вiд сплати аліментів 08.09.2020 державним виконавцем направлено подання про примусовий привід боржника ОСОБА_6 до відділу ДВС, проте станом на 26.01.2021 його не здійснено.

Державним виконавцем проводилися всі необхiдні заходи щодо розшуку боржника або його майна, але до відділу ДВС боржник не з`являвся i за адресою, вказаною у виконавчому документi, боржника не виявлено, отже провести перевірку майнового положения за адресою проживання боржника неможливо.

Судом встановлено, що на виконанні у Ніжинському міськрайонному ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) знаходиться виконавче провадження АСВП № 51406323 з примусового виконання виконавчого листа №758/15042/14-ц, виданого 03.02.2015 Подільським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але на менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.12.2014 та до повноліття ОСОБА_3 , а в подальшому по 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття ОСОБА_4 .

13.06.2016 головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа.

З метою перевірки майнового стану боржника за місцем проживання боржника адресою: АДРЕСА_1 , державним виконавцем неодноразово здійснювалися виходи, але перевірити майновий стан не вдалося у зв`язку з відсутністю боржника вдома, про що складено відповідні акти державного виконавця.

Виконавець в судове засідання не з`явився, у поданні просить розгляд справи проводити за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до житла слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до пункту 4 частина 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Відповідно до статті 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

Аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи ініціюються. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання виконавця, суд має перевірити вчинення державним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з`ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

При цьому, необхідно враховувати, що недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до пункту 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайнім засобом для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи.

В матеріалах справи відсутні докази того, що боржник перешкоджав вільному доступу виконавця до свого житла.

Самі по собі акти від 30.06.2018, 18.10.2018, 20.11.2020, 23.12.2020, складені за результатми виходу виконавця за адресою: АДРЕСА_1 , свідчить лишще про відсутність боржника за вказаною адресою на час виходу виконавця.

Акти державного виконавця від 16.01.2020, 26.02.2020, чи їх копії, на які міститься посилання у поданні, до подання не долучені.

Також відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 здійснених державним виконавцем викликів, а відтак твердження виконавця про те, що боржник навмисно ухиляється від виконання рішення суду, суд вважає необґрунтованим.

Окрім того, в матеріалах подання відсутні відомості про те, що боржнику було направлено повідомлення про дату проведення виконавчих дій, та його обов`язок допустити приватного виконавця для проведення виконавчих дій.

До подання не додано документів, які б підтверджували, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить боржнику, про що стверджується у поданні виконавця.

Таким чином, виконавець не навів обґрунтованих фактів на підтвердження необхідності проведення виконавчих дій із проникненням до житлового приміщення та виконання усіх інших можливих спроб виконати рішення суду, у відповідності до норм діючого законодавства, без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи, не довів наявність обставин, на які посилається у поданні.

Керуючись ст. 18, 19, 22 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 439 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні подання головного державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Яковенко Т.М. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Відповідно до п.15 п.п.15.5 перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду подається учасниками справи через суд першої інстанції Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущенного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.М. Карпусь