Провадження № 2/750/2850/21
У Х В А Л А

25 листопада 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Карапута Л.В., розглянув матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Лізинг Україна» про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в :

23.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Лізинг Україна» про стягнення грошових коштів, зокрема просить стягнути кошти в розмірі 1251566 грн. 07 коп., з яких: 322140 грн. 80 коп. - відшкодування вартості предмету лізингу, 525491 грн. 42 коп. - інфляційні втрати, 70535 грн. 60 коп. - 3 відсотки річних та 333398 грн. 25 коп. - упущену вигоду.

Відповідно до частини 2 статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 5 статті 28 ЦПК України визначено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

При цьому, у розумінні пункту 22 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що у договорі про споживчий кредит зазначаються, зокрема, тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту.

Статтею 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з приписами статті 2 Закону України "Про фінансовий лізинг" відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відносини, що виникають у разі набуття права господарського відання на предмет договору лізингу, регулюються за правилами, встановленими для регулювання відносин, що виникають у разі набуття права власності на предмет договору лізингу, крім права розпорядження предметом лізингу.

Відповідно до статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Згідно з частинами першою-другою статті 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється у порядку, встановленому договором.

Лізингові платежі можуть включати суму, яка відшкодовує вартість предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом, інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

При подачі позову до Деснянського районного суду м. Чернігова позивач керувався Законом України «Про захист прав споживачів» і обрав підсудність справи відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача.

Проте, укладений між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа-Лізинг Україна» договір фінансового лізингу не є договором споживчого кредиту, а підставою заявленого позову є стягнення коштів на підставі ст. 693 ЦК України, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та упущеної вигоди

За таких обставин, до спірних правовідносин мають застосовуватися правила, закріплені у частині 2 статті 27 ЦПК України.

Як вбачається з позовної заяви, місцезнаходження відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Лізинг Україна» - прос. Степана Бандери, 9, м. Київ, 04073, що відноситься до території Оболонського району м. Києва.

За таких обставин, дана справа не належить до територіальної підсудності Оболонського районного суду м. Києва.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 27, 31, 258-261, 353, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

Передати справу № 750/13332/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Лізинг Україна» про стягнення грошових коштів на розгляд Оболонському районному суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.В. Карапута