Справа № 0907/2-3764/2011
Провадження № 22-ц/4808/1735/21
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П.
Суддя-доповідач Горейко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Мельник О.В.

з участю представника апелянта ОСОБА_2, представника заявника Тістика Р.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі №0907/2-3764/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником ОСОБА_2 , на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 05 жовтня 2021 року, постановлену у складі судді Ковалюк І.П. в м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (далі - ТОВ «ФК «Форінт») звернулося до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі №0907/2-3764/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 03 серпня 2011 року у цивільній справі № 0907/2-3764/2011 задоволено позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 908 783,15 грн за кредитним договором № 014/14-20/580 від 14 червня 2006 року та кредитним договором № 014/14-20/633 від 14 липня 2006 року. Дане рішення набрало законної сили 29 вересня 2011 року. На виконання вказаного рішення суду 19 грудня 2011 року був виданий виконавчий лист № 2-3764/2011. 13 січня 2012 року старшим державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Гращенковим В.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 30647343 з примусового виконання вказаного виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_1

08 грудня 2016 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Вектор Банк» укладено договір факторингу (портфельного відступлення прав вимоги), відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило АТ «Вектор Банк» права вимоги за кредитними договорами № 014/14-20/580 від 14 червня 2006 року та № 014/14-20/633 від 14 липня 2006 року, в обсязі та на умовах, що існували на дату відступлення, в тому числі вимоги, задоволені рішенням Івано-Франківського міського суду від 03 серпня 2011 року у справі №0907/2-3764/2011. Цього ж дня, 08 грудня 2016 року, між АТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Форінт» укладено договір факторингу (портфельного відступлення прав вимоги), відповідно до якого права вимоги за вищевказаними кредитними договорами набуло ТОВ «ФК «Форінт». Таким чином, ТОВ «ФК «Форінт» є новим кредитором за вищевказаними кредитними договорами.

27 червня 2017 року головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Раковецьким М.С. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення. Відповідно до вказаної постанови, копію постанови та оригінал виконавчого листа скеровано на адресу АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 13 квітня 2021 року замінено стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «ФК «Форінт». 11 червня 2021 року ТОВ «ФК «Форінт» звернулося із відповідним запитом до АТ «Райффайзен Банк Аваль» та просило скерувати на адресу ТОВ «ФК «Форінт» оригінал виконавчого листа № 2-3764/2011. Згідно відповіді АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 30 червня 2021 року, постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 27 червня 2017 року із оригіналом виконавчого листа № 2-3764/2011 до АТ «Райффайзен Банк Аваль» не надходили. Отже, при пересилці виконавчого листа з органу ДВС до АТ «Райффайзен Банк Аваль» відбулася його втрата.

У зв`язку з наведеним, заявник просив поновити строк пред`явлення виконавчого листа № 2-3764/2011, виданого 19 грудня 2011 року Івано-Франківським міським судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в розмірі 908 783,15 грн до виконання у зв`язку з його пропуском з поважних причин та видати дублікат вказаного виконавчого листа.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 05 жовтня 2021 року заяву ТОВ «ФК «Форінт» задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа у справі № 0907/2-3764/2011 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Поновлено ТОВ «ФК «Форінт» строк для пред`явлення виконавчого листа у справі № 0907/2-3764/2011 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами до виконання.

Ухвала мотивована тим, що ТОВ «ФК «Форінт» не отримало оригіналу виконавчого документа щодо боржника ОСОБА_1 після повернення його стягувачу, місцезнаходження оригіналу вказаного виконавчого документа невідоме та у заявника відсутня можливість його встановити, що є підставою для видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Не погодившись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Зокрема вказує, що при вирішенні заяви ТОВ «ФК «Форінт» суд не дослідив питання поважності причин пропуску заявником строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Так, як вбачається з матеріалів справи, із заявою про заміну сторони виконавчого провадження ТОВ «ФК «Форінт» звернулося до суду в березні 2021 року. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 13 квітня 2021 року у виконавчому провадженні замінено первісного стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «ФК «Форінт». Разом з тим, договори факторингу, за якими відбулося відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Форінт», були укладені ще 08 грудня 2016 року. З того часу ТОВ «ФК «Форінт» не вчиняло жодних дій, спрямованих на реалізацію своїх прав як нового кредитора (стягувача) та навіть не цікавилось станом виконавчого провадження. Оскільки на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу державному виконавцю не було і могло бути відомо про відступлення права вимоги, то він закономірно повернув виконавчий документ АТ «Райффайзен Банк Аваль». При цьому, обов`язок пред`явити виконавчий лист до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження», покладено саме на стягувача. Водночас ТОВ «ФК «Форінт» не надало жодних доказів та не навело обставин, які б свідчили про існування поважних причин, що унеможливлювали звернення до суду за вирішенням питання про заміну стягувача та до державного виконавця для реалізації своїх прав як стягувача. Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення всіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення. Строк пред`явлення виконавчих листів до виконання пропущено саме через бездіяльність стягувача, об`єктивні та поважні причини пропуску зазначеного строку відсутні.

Також представник апелянта зазначає, що в матеріалах справи наявні докази, які спростовують заяву ТОВ «ФК «Форінт» про втрату виконавчого листа. Так, до заяв про заміну сторони виконавчого провадження та про видачу дубліката виконавчого листа заявником було додано витяги з актів прийому-передачі документів, з яких вбачається, що 08 грудня 2016 року ТОВ «ФК «Форінт» отримало засвідчену копію виконавчого листа. Засвідчення копії документа передбачає проставлення на ньому відміток про відповідність оригіналу, підпису, дати, імені особи, що засвідчила копію. Тобто, ця копія мала б бути засвідчена не тільки до 08 грудня 2016 року (дата передачі цієї засвідченої копії), але й до 13 січня 2012 року (дата відкриття виконавчого провадження), оскільки з 13 січня 2012 року по 27 червня 2017 року оригінал виконавчого листа знаходився у матеріалах виконавчого провадження. Крім згаданого акту прийому-передачі від 08 грудня 2016 року, заявником до заяви про заміну сторони виконавчого провадження була додана копія виконавчого листа, засвідчена 26 березня 2021 року представником заявника адвокатом Тістиком Р.Б., а до заяви про видачу дублікату виконавчого листа - копія виконавчого листа, засвідчена 09 серпня 2021 року. Оскільки змістом засвідчення копії є засвідчення (підтвердження) відповідності копії оригіналу, то представник заявника щонайменше двічі повинен був тримати в руках оригінал виконавчого листа, з якого була знята копія. Наведене підтверджується і відсутністю на копіях виконавчих листів будь-яких відміток про засвідчення цих копій раніше.

Крім того, представник апелянта зауважує, що суд безпідставно вважав належним доказом втрати оригіналу виконавчого документа, лист АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 30 червня 2021 року, оскільки, по-перше, він підписаний не керівником АТ «Райффайзен Банк Аваль», а лише керівником структурного підрозділу Департаменту проблемних активів, тобто неуповноваженою особою, а по-друге спростовується листом ВДВС, згідно якого виконавчий лист був надісланий стягувачу - АТ «Райффайзен Банк Аваль».

З цих підстав, представник апелянта просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Форінт» відмовити.

Представник ТОВ «ФК «Форінт» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи скарги заперечив, вважаючи її безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав з наведених у ній мотивів.

Представник заявника доводи скарги заперечив з мотивів, наведених у відзиві на апеляційну скаргу, просив у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 03 серпня 2011 року у цивільній справі № 0907/2-3764/2011 позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість у розмірі 908 783,15 грн за кредитним договором № 014/14-20/580 від 14 червня 2006 року та кредитним договором № 014/14-20/633 від 14 липня 2006 року. Розірвано вказані кредитні договори, укладені між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 120 грн витрат на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи та 1 700 грн витрат по оплаті судового збору (а.с. 88-90).

Рішення суду набрало законної сили і 19 грудня 2011 року на його виконання видано виконавчі листи (а.с. 100, 147).

13 січня 2012 року старшим державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Гращенковим В.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 30647343 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3764/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 908 783,15 грн заборгованості (а.с. 101, 148).

08 грудня 2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» укладено договір факторингу (портфельного відступлення прав вимоги), згідно умов якого ПАТ «Вектор Банк» передало (сплатило) ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» загальну вартість прав вимоги, а ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило ПАТ «Вектор Банк» права вимоги за кредитним договором № 014/14-20/580 від 14 червня 2006 року та договором № 014/14-20/633 від 14 липня 2006 року, в обсязі та на умовах, що існували на дату відступлення прав вимоги (а.с. 102-110).

08 грудня 2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Форінт» укладено договір факторингу (портфельного відступлення прав вимоги), відповідно до якого ТОВ «ФК «Форінт» передало (сплатило) ПАТ «Вектор Банк» загальну вартість прав вимоги, а ПАТ «Вектор Банк» відступило ТОВ «ФК «Форінт» права вимоги за кредитним договором № 014/14-20/580 від 14 червня 2006 року та кредитним договором № 014/14-20/633 від 14 липня 2006 року, в обсязі та на умовах, що існували на дату відступлення прав вимоги, в т.ч. вимоги, задоволені рішенням Івано-Франківського міського суду від 03 серпня 2011 року у справі № 0907/2-3764/2011 року (а.с. 111-118).

27 червня 2017 року головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Раковецьким М.С. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення. Відповідно до п. 1, 3 вказаної постанови копія постанови та оригінал виконавчого листа скеровані на адресу АТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с. 150).

26 березня 2021 року ТОВ «ФК «Форінт» звернулося до Івано-Франківського міського суду із заявою про залучення до справи ТОВ «ФК «Форінт» та здійснення процесуального правонаступництва відносно позивача АТ «Райффайзен Банк Аваль»; заміну стягувача за виконавчим листом № 2-3764/2011, виданим 14 грудня 2011 року Івано-Франківським міським судом на виконання рішення від 03 серпня 2011 року у справі № 0907/2-3764/2011, а саме АТ «Райффайзен Банк Аваль» його правонаступником ТОВ «ФК «Форінт» (а.с. 96-97).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 13 квітня 2021 року заяву ТОВ «ФК «Форінт» задоволено частково. Замінено стягувача за виконавчим листом № 2-3764/2011, виданим 19 грудня 2011 року Івано-Франківським міським судом на виконання рішення суду від 03 серпня 2011 року відносно боржника ОСОБА_1 у справі № 0907/2-3764/2011, а саме з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Форінт» (а.с. 130-134).

11 червня 2021 року ТОВ «ФК «Форінт» звернулося до АТ «Райффайзен Банк Аваль» із запитом щодо скерування на адресу ТОВ «ФК «Форінт» оригіналу виконавчого листа № 2-3764/2011, виданого 19 грудня 2011 року Івано-Франківським міським судом на виконання рішення цього суду від 03 серпня 2011 року у справі №0907/2-3764/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у розмірі 908 783,15 грн за кредитним договором № 014/14-20/580 від 14 червня 2006 року та кредитним договором № 014/14-20/633 від 14 липня 2006 року.

Згідно відповіді АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 30 червня 2021 року за вих. № 188/2/362, в АТ «Райффайзен Банк Аваль» не надходила постанова Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області № 30647343 про повернення виконавчого документа стягувачу від 27 червня 2017 року із оригіналом виконавчого листа № 2-3764/2011 (а.с. 154).

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, ТОВ «ФК «Форінт» посилалося на те, що оригінал виконавчого листа у первісного стягувача відсутній, відтак його втрата відбулася при пересилці від органів ДВС до АТ «Райффайзен Банк Аваль», у зв`язку з чим, було пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У ч. 1, 3 ст. 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Відповідно до положень пп. 17.4 п. 17 розділу ХІІІ ЦПК України «Перехідні положення» у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З аналізу пп. 17.4 п. 17 розділу ХІІІ ЦПК України «Перехідні положення» слідує, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) сформульовано правовий висновок щодо можливості відмови у видачі дубліката виконавчого листа з огляду на відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Так, в п. 31 вказаної постанови Велика Палата Верховного Суду зазначила, що приписи підпункту 19.4 пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIІІ «Перехідні положення» ЦПК України не суперечать приписам частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», частини першої статті 433 ЦПК України, частини першої статті 329 ГПК України. Зазначені приписи перехідних положень вказаних кодексів не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання заяву стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа може бути задоволено у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, від 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12.

Виходячи з вищевикладеного, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.

Згідно з ч. 5 зазначеної статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

За змістом ч. 1, 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Враховуючи наведені положення Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист № 2-3764/2011, виданий Івано-Франківським міським судом 19 грудня 2011 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у розмірі 908 783,15 грн за кредитним договором № 014/14-20/580 від 14 червня 2006 року та кредитним договором № 014/14-20/633 від 14 липня 2006 року, підлягав повторному пред`явленню стягувачем до виконання до 27 червня 2020 року, тобто протягом трьох років з дня винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 27 червня 2017 року.

Із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа ТОВ «ФК «Форінт» звернулося до суду лише у серпні 2021 року, тобто з пропуском встановленого законом трьохрічного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Колегія суддів вважає слушними доводи апелянта про те, що договори факторингу, за якими відбулося відступлення прав вимоги до ТОВ «ФК «Форінт», були укладені ще 08 грудня 2016 року і з того часу до 26 березня 2021 року (дата подання заяви про здійснення процесуального правонаступництва та заміну стягувача) ТОВ «ФК «Форінт» не вчиняло жодних дій, спрямованих на реалізацію своїх прав як нового кредитора (стягувача) та не цікавилося станом виконавчого провадження.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем ТОВ «ФК «Форінт» своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення всіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, а також доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа № 2-3764/2011, виданого 19 грудня 2011 року Івано-Франківським міським судом, до виконання, тому висновки суду першої інстанції про наявність підстав для поновлення цього строку та видачі дубліката вказаного виконавчого листа є необґрунтованими.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене та з урахуванням наведених положень ст. 376 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Форінт» відмовити.

Керуючись ст. 374, 376, 381 - 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 05 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі №0907/2-3764/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча М.Д. Горейко

Судді: Л.В. Василишин

І.О. Максюта

Повний текст постанови складено 06 грудня 2021 року