ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/162/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2021 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.

з секретарем судового засідання - Долею М.А.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідачів - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користування майном шляхом визнання осіб такими, що втратили права користування квартирою та зняття з реєстраційного обліку

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в якому просив суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою та зняття їх з реєстрації в цій квартирі та виселення із квартири ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Позовна заява обґрунтована тим, що за результатами проведених ДП «СЕТАМ» електронних торгів по реалізації іпотеки, він став власником квартири АДРЕСА_1 . Попереднього власника квартири ОСОБА_2 було знято з реєстрації обліку за місцем проживання у вказаній квартирі. Він звертався до відповідачів, з письмового вимогою звільнити квартиру, знятися з реєстраційного обліку та передати вказану квартиру та віддати ключі від неї, проте дана вимога останніми проігнорована. Будь-яких усних чи письмових домовленостей між відповідачами та позивачем стосовно їх проживання у квартирі АДРЕСА_1 не існує та жоден із вказаних відповідачів не є членом сім`ї чи родичем позивача. А тому ОСОБА_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , без належних правових підстав продовжують проживати у квартирі та чинять перешкоди у здійсненні ним права власності, тому їх дії порушують його права, як власника вказаної квартири, та його порушене право підлягає захисту.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 30.09.2019 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

08.01.2020 до суду надійшов відзив ОСОБА_2 , в якому він вказав про те, що спірна квартира на підставі договору купівлі-продажу від 2005 належала на праві сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . На електронних торгах без згоди на це іпотекодержателя реалізовано предмет іпотеки. Зазначена вище квартира була придбана не за рахунок кредиту банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідно до жилого приміщення. В даному випадку суду необхідно захистити права колишнього власника квартири, застосувавши положення ст. 109 ЖК УРСР, яка передбачає можливість виселення попереднього власника лише з наданням іншого житлового приміщення. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є пенсіонерами, для яких спірна квартира є єдиним житловим приміщенням для проживання. Просив суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своїм правом на подання відзиву на позов не скористались.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.01.2020 зупинено провадження по справі до набрання законної сили рішенням суду у справі № 753/15089/19 за позовом ОСОБА_2 до ДП «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мілоцького О.Л., треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , про визнання електронних торгів нерухомого майна недійсними та скасування протоколу № 420238 про проведення торгів.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15.05.2020 поновлено провадження у справі, продовжено судовий розгляд та викликано учасників судового процесу у судове засідання.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.06.2020 повернуто ОСОБА_2 подану зустрічну позовну заяву, оскільки вона подана з порушенням вимог ч. 1, 2 ст. 193 ЦПК України.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30.06.2020 повернуто заяву ОСОБА_2 про забезпечення зустрічного позову шляхом накладення арешту на квартиру.

03.06.2020 ОСОБА_3 подав до суду заяву про відмову від частини позовних вимог, а саме просив суд закрити провадження у справі в частині позовних вимог про виселення із квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки він як власник квартири отримав до неї доступ, відповідачі у вказаній квартирі не проживають, в квартирі відсутні меблі, техніка, засоби гігієни, продукти харчування. Просив продовжити розгляд справи в частині позовних вимог про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою та зняття їх з реєстрації в цій квартирі.

22.06.2020 ОСОБА_2 подав до суду відзив на заяву ОСОБА_3 про відмову від частини позовних вимог.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.08.2020 закрито провадження в частині позовних вимог про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення із квартири ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Виключено із числа відповідачів ОСОБА_2 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07.09.2020 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення ухвали суду від 19.08.2020.

07.09.2020 до суду надійшла заява ОСОБА_5 , в якій просила відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою та виселення. Рішення про виселення прийняти тільки при умові надання іншого житлового приміщення.

Аналогічного змісту заява 07.09.2020 надійшла до суду від ОСОБА_4 .

Суддею Київського апеляційного суду від 12.11.2020 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19.08.2020.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги щодо усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою та зняття їх з реєстрації в цій квартирі підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Також вказав про те, що розрахунок понесених судових витрат буде наданий суду у встановлені строки.

Представник відповідачів просив у задоволенні заявлених позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення норм Житлового кодексу, Європейської конвенції, позицій Верховного суду, що виселення без надання іншого житлового приміщення неможливе.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до відомостей з державних реєстрів від 14.01.2019, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належала ОСОБА_2 на праві приватної власності в частці 1/1, та була придбана ним на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.2005 (а .с. 47).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києві від 04.10.2013 у справі № 753/9736/13, яке набрало законної сили, стягнуто зі ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 , заборгованість в розмірі 2059182 грн. 94 коп.; судові витрати в розмірі 3441 грн., а всього стягнути 2062623 грн. 94 коп.

Відповідно до акта про реалізацію предмета іпотеки ВП № 57401979 від 29.07.2019, приватним виконавцем Мілоцьким О.Л., виконавчий округ місто Київ, при примусовому виконанні виконавчого листа № 753/9736/13 виданого 18.12.2013 Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 2 059 182 грн. 94 коп., судові витрати 3 441 грн., а всього 2 062 623 грн. 94 коп., відповідно до ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 41 ЗУ «Про іпотеку» передано на реалізацію об`єкт житлової нерухомості, квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі власності, на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.2005, іпотекодержатель - ОСОБА_6 , іпотека на підставі договору іпотеки від 22.12.2009, боржник - ОСОБА_2 (а. с. 22).

Відповідно до протоколу № 420238 від 19.07.2019, 19.07.2019 відбулись торги щодо реалізації квартири АДРЕСА_1 , переможцем торгів став ОСОБА_3 за ціною продажу - 4 466 970 грн. 90 коп.

Відповідно до копії свідоцтва від 29.07.2019 ОСОБА_7 належить на праві власності квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке придбане ним за 4 466 970 грн. 90 коп., що раніше належало ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.2005 (а. с. 6).

Державна реєстрація права власності відбулась 29.07.2019, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартира що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності в розмірі частки 1 ОСОБА_3 (а. с. 7).

Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади міста Києві про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 станом на 12.02.2019 зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 10), а станом на 05.08.2019 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а. с. 11) - дата реєстрації 09.08.2007.

За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» від 27.09.2019 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а ОСОБА_2 вибув на підставі договору купівлі - продажу 01.08.2019 (а. с. 29).

02.08.2019 ОСОБА_3 звертався до відповідачів з письмовою вимогою звільнити квартиру, знятися з реєстраційного обліку та передати вказану квартиру та віддати ключі від неї (а.с. 12, 13).

Згідно із ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право користування полягає в тому, що власник має юридично закріплену можливість використовувати корисні якості речі (майна) для себе, здобувати з цього користь, вигоду. Право розпорядження означає юридично забезпечену можливість встановлювати, змінювати, припиняти юридичну долю речі (майна). Право розпорядження закріплює абсолютну владу власника над річчю (майном), яка може виражатися навіть у відчуженні або знищенні речі (майна).

Відповідно до частин першої, другої статті 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 156 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Системний аналіз статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 ЖК Української РСР у поєднанні зі статтею 64 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК Української РСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.

Наведене дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якої вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів її сім`ї.

Оскільки житлові права членів сім`ї власника житлового будинку (квартири) є похідними від прав власника цього житлового приміщення, то припинення права власності особи на житло припиняє право членів її сім`ї на користування цим будинком.

Однією з підстав припинення права власності відповідно до статті 346 ЦК України є відчуження свого майна власником.

Ураховуючи фактичні обставини справи, а саме припинення права власності ОСОБА_2 на спірну квартиру, а також похідний характер прав відповідачів на користування нею від прав колишнього власника, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо позовних вимог про зняття їх з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , то суд вважає у їх задоволенні відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, а отже окремого рішення суду про зняття з реєстрації не вимагається.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Стороною позивача під час розгляду справи було зроблено відповідні заяви про стягнення судових витрат з відповідачів, тому суд вважає за доцільне розгляд питання щодо відшкодування понесених позивачем витрат призначити у судове засідання, надавши йому строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат.

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 07.06.2021 на 09.00 год.

Встановити строк ОСОБА_3 для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до 26.05.2021.

Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації - АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації - АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації - АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст рішення виготовлений 28.05.2021