Справа № 229/4367/20
Провадження №2/229/1412/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 р. м.Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря

судового засідання Гумірової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість станом на 28.07.2020 року у розмірі 26028,99 грн. за кредитним договором б/н від 16.06.2011 року, з яких: 21120,93 грн.- заборгованість за тілом кредита, 4908,06 грн.- заборгованість за простроченими відсотками, а також просить стягнути судові витрати 2102,00 грн.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що у зв`язку з порушеннями відповідачем зобов`язань за кредитним договором в останньої станом на 28.07.2020 року виникла вказана заборгованість.

Ухвалою суду від 22.10.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі. Визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання (а.с. 66-67).

В судове засідання позивач не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Із заперечень, наданих відповідачем, вбачається, що останній не погоджується з позовними вимогами.

Зазначає, що позивачем не надано жодного документу на доказ того, що відповідачем було отримано саме 21120,93 грн. Не обгрунтовуюється розмір заборгованості за простроченим тілом кредиту, що нараховано позивачем в сумі 21120,93 грн.

Згідно довідки про зміни умов кредитування кредитної картки на ОСОБА_1 на дату укладання договору б/н від 16.06.2011 року кредитний ліміт було встановлено на рівні 300,00 грн., який було отримано відповідачем. Щодо отримання відповідачем тіла кредиту за договором в розмірі 21120,93 грн. позивачем не надано жодного доказу на те, що відповідач отримував ці кошти. Вимоги щодо стягнення грошових коштів за договором б/н від 16.06.2011 року в розмірі 21120,93 грн. у вигляді заборгованості за простроченим тілом кредита,- є безпідставними та необгрунтованими, оскільки відповідач не отримував кредитного ліміту в розмірі 21120,93 грн.

В Анкеті- заяві про надання кредиту не зазначено з якими саме умовами і правилами надання банківських послуг було ознайомлено позичальника. Не зазначено, які саме Умови і правила надання банківських послуг, що визначають основні і суттєві умови Договору, розумів позичальник під час укладання Договору, враховуючи те, що під час укладання Договору, позичальнику не було надано копії Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та тарифів банку.

Натомість, в заяві позичальника від 16.06.2011 року, яка була підписана відповідачем ОСОБА_1 , зазначено, що він бажає оформити на своє ім`я картку «Універсальна». В цій заяві не передбачено взагалі умов щодо нарахування та сплати відсотків за користування коштами, не передбачено умов про нарахування пені, штрафів, та комісій за користуванням коштів, відсутня інформація про те, що відповідач отримав пам`ятку клієнта, яка містить в тому числі Тарифи та основні умови обслуговування та кредитування не встановленого бажаного кредитного ліміту за кредитною карткою « Універсальна».

Разом з тим, відповідачем було отримано кредитний ліміт в день підписання заяви позичальника, а саме 16.06.2011 року, в розмірі 300,00 грн.

Натомість, в заяві позичальника від 16.06.2011 року, взагалі не зазначено, що грошові кошти у вигляді кредитного ліміту мають повертатися на умовах сплати відсотків які нараховано позивачем до стягнення, тим більше не зазначено і не погоджено сторонами по договору, розміру відсоткової ставки за кредитом на пред`явлену до стягнення суму.

Підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами та штрафів за невиконання кредитного Зговору, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна типова) форма кредитного договору.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві позичальника домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами за якими нарахована заборгованість по відсоткам за користування кредитом, надані банком витяг з тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціни договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що позивачем надана до суду копія анкети-заяви на двох сторінках від 16.06.2011 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. З копії анкети- заяви чітко вбачається, що ОСОБА_1 висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна" та особистим підписом засвідчив, що " Я згоден (на) з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився (лась) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді".

До матеріалів позовної заяви долучено "Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", яка підписана особисто Відповідачем та з якої чітко вбачається, що Відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5% (30% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо.

Тарифи ,зазначені в Пам`ятці Клієнта, яка існує в єдиному примірнику та яку отримав Відповідач разом із кредитною картою у спеціальному конверті.

Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови.

До суду надано виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

З матеріалів справи не вбачається, а відповідачем не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, а тому вимоги позовної заяви підлягають задоволенню в повному обсязі.

Надана виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі.

Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались.

До позовної заяви долучено "Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", де зазначені основні умови кредитування, розмір процентної ставки та тип виданої картки, Відповідач власноручним підписом підтвердив, що з фінансовими умовами надання платіжной картки "Кредитка "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" та прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений.

Клієнт на сьогоднішній день не звертався до Банку з повідомленням про незгоду з внесеними змінами та не ініціював розірвання договору, більше того активно користувався картою, що говорить про прийняття Клієнтом діючих умов банківського обслуговування, а тому заперечення відповідача є необгрунтованими.

Протягом дії кредитного договору відповідач неодноразово користувався послугою «Миттєва розстрочка», що призвело до збільшення розміру тіла кредиту над розміром кредитного ліміту.

Отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач належним чином умови Договору не виконує, чим порушує свої договірні зобов`язання. Зазначене призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на сьогоднішній день не погашена.

Таким чином, твердження відповідача, що заборгованість за кредитною карткою була погашена в повному об`ємі є помилковими, адже заборгованість було переведено на сервіс "Миттєва розстрочка", внаслідок чого відбувалося щомісячне стягнення грошових коштів.

У своїх запереченнях відповідач зазначає, що вимоги щодо стягнення грошових коштів за договором б/н від 16.06.2011 року в розмірі 21120,93 грн., у вигляді заборгованості за простроченим тілом кредита є безпідставними та необгрунтованими, оскільки відповідач не отримував кредитного ліміту в розмірі 21120,93 грн.

Надані до суду умови та правила надання банківських послуг, та довідка про умови кредитування не містять підтверджень, що відповідач ознайомлений та погоджується на застосування сервісу «Миттєва розстрочка», зокрема й щодо сплати комісії у випадку списання регулярного платежу по сервісу «Миттєва розстрочка».

В заяві -анкеті б/н від 16.06.2011 року, взагалі не йдеться про послугу сервісу «Миттєва розстрочка», так як і про умови її застосування.

Позивачем зазначається, що сервіс «Миттєва розстрочка» було підключено відповідачеві, та що відповідач ним користувався. Натомість, банком не надано жодного підтвердження шо відповідач взагалі був ознайомлений із застосуванням сервісу «Миттєва розстрочка», та користувався ним.

Також просить застосувати строк позовної давності.

У своїх запереченнях позивач повторно зазначає, що позивачем надана до суду копія анкети-заяви на двох сторінках від 16.06.2011 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. З копії анкети- заяви чітко вбачається, що ОСОБА_1 висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна" та особистим підписом засвідчив, що " Я згоден (на) з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився (лась) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді".

До матеріалів позовної заяви долучено "Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", яка підписана особисто Відповідачем та з якої чітко вбачається, що Відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5% (30% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо.

Тарифи, зазначені в Пам`ятці Клієнта, яка існує в єдиному примірнику та яку отримав Відповідач разом із кредитною картою у спеціальному конверті.

На підтвердження використання кредитного карткового рахунку банком надана виписка.

Протягом дії кредитного договору відповідач неодноразово користувався послугою «Миттєва розстрочка», що призвело до збільшення розміру тіла кредиту над розміром кредитного ліміту.

Як вбачається із виписки по рахунках, відповідач скористався послугою «Миттєва розстрочка», після чого були оформлені переноси заборгованості з карти універсальної за допомогою вищевказаного сервісу.

Скориставшись даною послугою, відповідач "обнулив" свою заборгованість та використаний кредитний ліміт, а саме встановлений кредитний ліміт став доступний до використання відповідачем. Однак, скориставшись даною послугою, у відповідача виникло зобов`язання в рамках сервісу "Миттєва розстрочка", зі здійсненням регулярних платежів для погашення перенесеної заборгованості.

Послуги, які пов`язані з платіжною карткою надаються при умові володіння особистою інформацією клієнта. Саме тому банк постійно акцентує увагу про нерозголошення такої інформації.

З виписки по рахункам вбачається, що відповідач активно користувався послугами банку, здійснював погашення заборгованості, протягом тривалого часу, в тому числі після підключення до послуги "Миттєва розстрочка".

Оскільки послуга "Миттєва розстрочка" не є окремим кредитним договором, а є тільки додатковою послугою для власників кредитних карт, підписання окремого кредитного договору не вимагається.

Отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності. Відповідач належним чином умови договору не виконує, чим порушує свої договірні зобов`язання. Зазначене призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на сьогоднішній день не погашена.

Твердження відповідача, що заборгованість за кредитною карткою була погашена в повному об`ємі є помилковими, адже заборгованість було переведено на сервіс "Миттєва розстрочка", внаслідок чого відбувалося щомісячне стягнення грошових коштів.

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки відповідача.

З матеріалів справи не вбачається, а відповідачем не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, а тому вимоги позовної заяви підлягають задоволенню в повному обсязі.

Надана виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі.

Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались.

Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність сторін.

Дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що 16.06.2011 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та відповідачем укладено кредитний договір б/н, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 26).

Згідно з довідки АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 16.10.2011 року було видано кредитну картку за № НОМЕР_1 з терміном дії до 02/15 року. 25.02.2012 року видано кредитну карту № НОМЕР_2 з терміном дії до 10/15 року. 18.11.2016 року видано кредитну карту № НОМЕР_3 з терміном дії до 07/20 року (а. с. 25).

Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою про рух коштів станом на 30.07.2020 року, з якої вбачається, що позичальник користувався картками, знімав кошти, розраховувався при придбанні товарів та послуг, здійснював поповнення картки (а.с. 16-23).

Розрахунком заборгованості (а.с. 7-15) підтверджується наявність у ОСОБА_1 за тілом кредиту в сумі 21120,93 грн.

До анкети- заяви додано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем 16.06.2011 року.

Умов кредитування після отримання картки 18.11.2016 року № НОМЕР_3 , після спливу строку попередньої картки, до позовної заяви не додано.

Додані до анкети - заяви умови та правила відповідачем не підписані, а тому у суду відсутні підстави вважати, що саме з цими документами відповідач був ознайомлений.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства України.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Виходячи зі змісту цієї норми права, істотними умовами кредитного договору є предмет, сума, строк повернення та проценти за користування кредитним коштами.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За своєю правовою природою кредитний договір може бути публічним договором (стаття 633 ЦК України), договором приєднання (стаття 634 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Посилання відповідача на відсутінсть підтверджень, що він ознайомлений та погоджується на застосування сервісу «Миттєва розстрочка», зокрема й щодо сплати комісії у випадку списання регулярного платежу по сервісу «Миттєва розстрочка» суд не бере до уваги.

Із виписики по рахунку (а.с. 16-23) вбачається, що відповідач неодноразово користувався послугою «Миттєва розстрочка», застосування якої потребує від відповідача дій, на підтвердження її застосування.

Таким чином, оскільки відповідач здійснював дії направлення на оплату придбаного товару за допомогою сервісу «Миттєва розстрочка», то він знав про наявність такої послуги і приймав умови даного сервісу.

Що стосується застосування позовної давності, то суд вважає, що позовна заява подана в межах строку строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відовідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно довідки (а.с. 25) строк дії картки відповідача закінчується 07.2020 року. Сума заборгованості за кредитом нарахована позивачем станом на 28.07.2020 року. Із позовною заявою позивач звертається 28.09.2020 року, тобто в межах строку позовної давності.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, то зазначені обставини вказують на порушення прав банку, які підлягають захисту через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а саме суми непогашеного тіла кредиту у розмірі 21120,93 грн.

Що стосується вимоги позову про стягнення відсотків згідно ст. 625 ЦК України та пені, то в цій частині вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позивач здійснив нарахування відсотків в розмірі 3,6 % на місяць за період з 01.02.2020 року по 28.07.2020 року в сумі 4908,06 грн. (а.с.7-15). У даному випадку, за відсутності Умов та правил надання банківських послуг, які погоджені відповідачем після отримання нової картки 18.11.2012 року, неможливо стверджувати про договірні відсотки та розмір пені. Отже, вказаний розмір відсотків не може бути застосований.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Оскільки суд не бере до уваги Умови та правила надання банківських послуг, які не були підписані сторонами і на які посилається позивач, не можливо встановити строк повернення кредиту (строк виконання зобов`язання) та порядок погашення кредитної заборгованості, а відтак неможливо визначити дату, з якої можна нараховувати відсотки та пеню. Тому підстав стягувати відсотки в розмірі, передбаченому ч. 2 ст. 625 ЦК України та пені теж не має.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: позовні вимоги задоволено в сумі 21120,93 грн., що складає 81,14% від заявлених позивачем вимог, тому понесені витрати підлягають стягненню з відповідача у сумі 21120,93 грн.

Керуючись ст.ст. 2,4,5,10-13,76-81,89,263-265,268,273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , який проживає у АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", який знаходиться за адресою м.Київ, вул.Грушевського, буд.1д, , заборгованість за кредитним договором №б/н від 16.06.2011 року станом на 28.07.2020року в загальній сумі 21120 (двадцять одна тисяча сто двадцять )грн 93коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 21120,93 грн., а також стягнути судові витрати в сумі 1705 (одна тисяча сімсот п`ять) грн 56 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 21.01.2021 року.

Суддя: Т.Л.Панова

Повний текст рішення складено 01.02. 2021 року.

Суддя: Т.Л.Панова