Справа № 357/681/21
Провадження 2-др/357/160/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючий суддя - Цукуров В. П. ,
секретар судового засідання - Чайка О.В., ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Біла Церква Київської області заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Дідич П.В. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЛІІТ» про захист прав споживача та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЛІІТ» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -
21.10.2021 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області задоволено позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЛІІТ» про захист прав споживача.
Як убачається із відмітки поштового відділення на конверті та на описів вкладення, 22.10.2021 року, тобто у встановлений законом процесуальний строк, представник позивача подала суду заяву про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі (а.с.80-81). Посилаючись на приписи ст.ст.133, 134, 137, 141 ЦПК України представник позивача просить суд стягнути з ТОВ «СПЛІІТ» на її користь 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с.80-81-162).
Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
23.11.2021 в судове засідання сторони до суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки суду не повідомили, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Таким чином, неприбуття у судове засідання 23.11.2021 року учасників даної справи не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
Розглядаючи дану заяву суд враховує також наступні приписи законодавства України.
Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
За змістом ч.1 п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч.ч.1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України, 06.10.2021 року під час судових дебатів представник позивача заявила про те, що в зв`язку з розглядом даної справи позивач поніс витрати на правничу допомогу та повідомила, що докази понесених судових витрат будуть подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
22.10.2021 року засобами поштового зв`язку представником позивача було подано суду заяву про ухвалення додаткового рішення, яку було зареєстровано канцелярією суду за надходженням 27.10.2021 року (а.с.80-81). До заяви надано копію угоди №193 про надання правничої допомоги від 08.04.2021 року, копію акту про виконання умов договору №193 від 08.04.2021 року про надання правничої допомоги від 21.10.2021 року, копію розрахунку витрат на правову (правничу) допомогу на підставі угоди №193 від 08.04.2021 року, копію квитанції серії ААЗ №321559 від 08.04.2021 року (а.с.82, 83, 84, 85).
Між Позивачем та адвокатом Дідич П.В. укладена угода про надання правничої допомоги від 08.04.2021 року.
Відповідно до п.3 угоди про надання правничої допомоги від 08.04.2021 року, за виконану роботу замовник сплачує виконавцю винагороду в загальному розмірі 5 000,00 грн.
Відповідно до акту про виконання умов договору №193 від 08.04.2021 року про надання правничої допомоги від 21.10.2021 року, сторони стверджують, що послуги надані в обумовленому сторонами обсязі на загальну суму 5 000,00 грн., оплата послуг адвоката позивачем підтверджується копією квитанції серії ААЗ №321559 від 08.04.2021 року.
Відповідно до ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує обставини, визначені ст.137 ЦПК України, зокрема й те, що зменшення розміру витрат на правничу допомогу відбувається за клопотанням сторони. Втім, незважаючи на належне повідомлення про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, відповідне клопотання відповідач на адресу суду не направив.
Враховуючи вищевикладене та встановлений ст.12 ЦПК України принцип змагальності сторін, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким вирішити питання про судові витрати на професійну правничу допомогу та стягнути з ТОВ «СПЛІІТ» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 133,137, 142, 270 ЦПК України, суд -
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЛІІТ» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок).
Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано до Київського апеляційного суду учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ).
Повне додаткове судове рішення складено 23.11.2021 року.
СуддяВ. П. Цукуров