Справа № 450/1611/21 Провадження № 2/450/1256/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 травня 2021 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б. розглянувши в м. Пустомити матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку на час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в :

на адресу Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява

ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання неправомірним та скасування наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 02.04.2021 року № 443-к про звільнення позивача; поновлення позивача на посаді старшого державного інспектора відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки із визначенням робочого місця у Львівській області; стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по день поновлення на роботі.

Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідно до його Посадової інструкції, його посада старшого державного інспектора не є посадою державної служби та статусу державного службовця на цій посаді він не набував. Зазначене вказує, що він не проходив публічну службу, присяги не приймав, відповідно категорії посад не займав та виплат за ранг не отримував.

В даному випадку позивач звернувся до суду із відповідними позовними вимогами в порядку цивільного судочинства.

За ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 1, 2, ч. 1 ст. 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, у тому числі на виконання делегованих повноважень, і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною цих функцій.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

З вищезазначених норм вбачається, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на трудові спори, які пов`язані з прийняттям громадян на публічну службу, її проходженням, звільненням з неї. При наданні спору статусу публічно-правового з приводу прийняття громадян на публічну службу, проходження, звільнення з публічної служби, необхідно встановити наявність таких підстав: 1) чи проходила особа конкурс на заняття вакантної посади; 2) чи складала така особа присягу посадової особи; 3) чи присвоювався їй ранг у межах відповідної категорії посад.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону "Про державну службу" N 889-УІІІ державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Позивачем при подачі позовної заяви не надано суду належних та допустимих доказів, що посада на які він просить його поновити, не відноситься до публічної служби.

А тому, суддя позбавлений можливості перевірити, до юрисдикції яких судів поширюється вказаний трудові спір.

Крім того, відповідно до п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

В порушення вищевказаної норми ЦПК України, позовна заява ОСОБА_1 не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Також, згідно ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Однак, до позовної заяви позивачем не надано оскаржуваного наказу про звільнення з роботи.

А подане позивачем клопотання про витребування доказів не відповідає вимогам ст. 84 ЦПК України, оскільки ним не надано належних доказів на підтвердження складнощів у самостійному отриманні оскаржуваного наказу та ряду документів, які вказані в клопотанні про витребування доказів.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З врахуванням викладеного, позовну заяву слід залишити без руху та зобов`язати позивача усунути недоліки, зазначені в ухвалі суду протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

У випадку не усунення недоліків заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку на час вимушеного прогулу,- залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк, який обчислюється з дня отримання даної ухвали, для усунення недоліків, вказаних в ухвалі.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку на час вимушеного прогулу, - вважати неподаною та повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

СуддяН. Б. Добош