Справа № 947/352/21
Провадження № 2/947/1370/21
20.05.2021 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Васильків Олени Василівни,
секретаря судового засідання - Белінської Ганни Сергіївни,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 (РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 (РНОКПП невідомий, місце реєстрації: в Одесі та Одеській області не значиться, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради / адреса: м.Одеса, вул. Ак.Корольова, 9/, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
05.01.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою суду від 18.01.2021 року провадження по справі відкрито.
Ухвалою суду від 07.04.2021 року закрито підготовче засідання за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Матеріали справи містять заяву представника позивача ОСОБА_6 про розгляд справи за його відсутності, а також заяву представника Київської районної адміністрації як органу опіки та піклування про розгляд справи без участі представника органу опіки.
Відповідачі до судового засідання повторно не з`явились, повідомлялись належним чином, правом на подання відзиву на позов або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи не скористались.
Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В позовних вимогах позивач посилається на те, що позивачу на праві власності належить домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . З витягу з домової книги вбачається, що на теперішній час у вказаному домоволодінні також зареєстровані відповідачі по справі, які жодного дня не проживали за місцем реєстрації в даному будинку, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в будинку немає і взагалі будинком вони не користуються, що порушує права позивача, в зв`язку з чим ОСОБА_1 змушена звернутись до суду.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Як встановлено судом, 17.08.2004 року ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_1 купила домоволодіння під номером «десять», що знаходиться по АДРЕСА_2 та складається в цілому з одного житлового будинку з черепашника під літерою «А», житловою площею 29,9 кв.м. та надвірних споруд під літерами: «Б» - гараж, «В» - сарай, «Г» - вбиральня, №1-3 - огорожі, І - мостіння, ІІ - шахта, розташованих на земельній ділянці, площею 599 кв.м., що вбачається з Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шевиріною А.О. /а.с.6/.
З Витягу з домової книги №477 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого головою ОСОН «Чубаївка» 23.12.2020 року, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 , з 16.11.2009 року зареєстровані: ОСОБА_2 , 1972 року народження, ОСОБА_3 , 2005 року народження, ОСОБА_4 , 1972 року народження, ОСОБА_8 , 2008 року народження, а також з 25.02.2016 року - ОСОБА_9 , 1985 року народження /а.с.10/.
З Акту про не мешкання від 23.12.2020 року, складеного ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , підписи яких засвідчені головою ОСОН «Чубаївка» Гальцовою М.Г., вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 , не проживають та раніше ніколи не проживали: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 /а.с.9/.
IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ
Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України.
Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Положеннями ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ
В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в якій на теперішній час зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які є лише зареєстрованими за вказаною адресою та в даному домоволодінні не проживають.
Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.
Оскільки, факт реєстрації відповідачів призводить до порушення прав позивача як власника майна, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до правомірного звернення позивача до суду за захистом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 280-289, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 (РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 (РНОКПП невідомий, місце реєстрації: в Одесі та Одеській області не значиться, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) такими, що втратили право користування квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Вказане рішення є підставою для зняття ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 (РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 (РНОКПП невідомий, місце реєстрації: в Одесі та Одеській області не значиться, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повний текст заочного рішення суду складено 31.05.2021 року.
Суддя Васильків О.В.