Справа № 450/3739/19 Провадження № 2/450/356/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Нестерак Д.В.

з участю представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ будинку та земельних ділянок і зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про реальний поділ житлового будинку та земельних ділянок, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив здійснити реальний поділ земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий № 462368400:01:005:2109, виділити йому у власність частину вказаної земельної ділянки площею 852,45 кв.м. з геометричними розмірами по периметру від точки Б в м: 16,83, 5,47, 3,64, 39,29, 13,59, 37,50, 0,95, 3,00, 18,89, 13,45, встановити сервітут на частину земельної ділянки площею 41,8 кв.м., яка йому виділяється, з такими геометричними розмірами в м: 3,00, 9,48 по дузі; 5,47, 13,05 для заїзду власнику ОСОБА_4 , виділити відповідачу зі згаданої земельної ділянки дві земельні ділянки: першу - з геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки від точки Б у м: 3,50, 22,40, 3,64, 22,30 площею 79,50 кв.м., другу - з геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки від точки В в м: 37,21, 0,95, 37,50, 2,70 площею 68,05 кв.м., здійснити реальний поділ земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий № 462368400:01:005:2110, виділити йому у власність частину вказаної земельної ділянки площею 147,55 кв.м. з геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки від точки А в м: 11,28, 18,89, 3,001,05, 3,00, 6,50, 8,96, 7,83, 4,50, встановити сервітут на частину земельної ділянки площею 3,40 кв.м., яка виділяється відповідачу, з такими геометричними розмірами в м: 1,05, 3,00, 1,22, 3,00 для заїзду власнику ОСОБА_4 , виділити відповідачу частину згаданої земельної ділянки площею 852,45 кв.м з геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки від точки А у м: 4,50, 7,83, 8,96, 1,00, 8,50, 1,05, 37,21, 17,29, 34,14, 22,71, 6,00, встановити сервітут на частину земельної ділянки площею 3,93 кв.м, яка виділяється відповідачу з земельної ділянки кадастровий № 462368400:01:005:2110 з такими геометричними розмірами в м: 1,00, 3,93, 1,00, 3,93 для можливості обслуговування і ремонту стіни житлового будинку літ. А-1 власника ОСОБА_3 , виділити у його власність господарські споруди, розташовані за адресою АДРЕСА_1 , а саме сарай Б, сарай В, вбиральню Г, виділити у власність відповідача підвал у цокольному поверсі житлової прибудови А'-1 літ І площею 13,1 кв.м у житловому будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_1 , стягнути з нього на користь відповідача грошову компенсацію за зменшення частки у розмірі 3460 грн. Мотивував свої вимоги тим, що він є власником 2/5 часток в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 . Відповідач є власником 3/5 часток вказаного житлового будинку. Зазначає, що сторонам у рівних частках належать також земельні ділянки кадастрові №№ 462368400:01:005:2109, 462368400:01:005:2110 площею по 0,1 га. Зауважує, що вони не можуть спільно користуватися згаданим майном у зв`язку з неприязними стосунками, виникненням конфліктів та взаємних образ. Відповідач створює перешкоди у доступі до частини житлового будинку, самовільно проводить будівельні та ремонтні роботи тощо. Повідомляє, що для з`ясування можливих варіантів поділу земельних ділянок він замовив будівельно-технічне дослідження, за результатами якого складено висновок № 029/19 від 19 серпня 2019 року. Експертом запропоновано чотири варіанти, серед яких ним обрано четвертий варіант, який викладений у прохальній частині позову. З огляду на вказане, просить позовні вимоги задовольнити. Повідомив, що сума судових витрат, які він поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи становить 33481 грн. 80 коп.

Ухвалою судді від 04 листопада 2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строку з дня отримання ухвали для усунення недоліків, описаних у такій.

22 листопада 2019 року позивачем подано заяву, якою він усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді від 12 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

25 лютого 2020 року ОСОБА_4 подано до суду зустрічну позову заяву, у якій він просив провести реальний поділ будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 , а саме житлового будинку з господарськими спорудами, припинивши право спільної часткової власності, виділивши у йому у приватну власність в натурі наступні приміщення та споруди: коридор літ 1-8 площею 5,5 кв.м, кухню літ 1-9 площею 7,7 кв.м, житлову кімнати літ 1-7 площею 25,2 кв.м, житлову кімнату літ 1-6 площею 21,9 кв.м, півпідвал літ І площею 13,1 кв.м, півпідвал літ ІІ площею 13,2 кв.м, сарай Б , сарай В, вбиральню Г та огорожу, залишити у власності ОСОБА_3 приміщення коридору літ 1-1 площею 7,9 кв.м, кладової літ 1-2 площею 4,4 кв.м, житлову кімнату літ 1-3 площею 17 кв.м, житлову кімнату літ 1-4 площею 15 кв.м, кухню літ. 1-5 площею 8,3 кв.м, веранду літ І площею 4,7 кв.м, погріб ПГ, огорожу, ворота. При відхиленні від розміру часток просить стягнути відповідно грошову компенсацію у розмірі, визначеному експертом у додатковому висновку. Провести розподіл земельних ділянок площею 0,1 га, кадастровий № :01:005:2109 та площею 0,1 га, кадастровий № :01:005:2110 відповідно до схеми поділу ділянок, визначеної додатковим висновком експерта, виділивши сторонам у приватну власність земельні ділянки, сформовані за результатами поділу по відповідній схемі. Мотивував позовні вимоги тим, що ОСОБА_3 не визнає та порушує його права і інтереси на належні йому господарські споруди, а саме сарай Б, сарай В, вбиральню Г, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , 1/2 частки земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий № :01:005:2109 та 1/2 частки площею 0,1 га, кадастровий № :01:005:2110. Зазначає, що він не в повній мірі погоджується з висновком № 029/19 будівельно-технічного дослідження та запропонованими варіантами поділу будинковолодіння, вважає їх неоптимальними та обтяжливими для сторін. Враховуючи наведене, просить зустрічні позовні вимоги задовольнити. Зазначив, що попередня орієнтовна суми судових витрат які він поніс та очікує понести, становить 35000 грн.

Протокольною ухвалою від 19 травня 2020 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Протокольною ухвалою від 09 вересня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_1 надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяву, позовні вимоги підтримали, просили такі задовольнити, проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечили, просили відмовити у їх задоволенні.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_2 надали пояснення, аналогічні викладеним у зустрічній позовні заяві, зустрічні позовні вимоги підтримали та просити такі задовольнити, проти задоволення первісних позовних вимог заперечили, просили відмовити у задоволенні таких. Крім того, вказали, що у поданому позивачем висновку експерта № 029/19 будівельно-технічної експертизи від 19 серпня 2019 року не враховано наявності самочинного будівництва на території спірного будинковолодіння .

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належать право власності на 2/5 частки, а ОСОБА_5 належить право власності на 3/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості № 159156509 від 12 березня 2019 року.

Крім того, сторонами у рівних частках належать земельні ділянки площею по 0,1 га, кадастрові №№ :01:005:2109, :01:005:2110, розташовані в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області.

У судовому засіданні учасники судового розгляду визнали, що на території спірного будинковолодіння здійснене самочинне будівництво, а саме самовільно залитий фундамент, щодо якого в провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває на розгляді цивільна справа № 450/1876/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва.

За ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Пунктом 2.3 глави 2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, передбачено, що не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону

Зазначені положення узгоджуються з нормами ст.ст. 316, 317, ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2019 року по справі № 344/8200/14-ц зазначила, що рішення суду у справі про поділ майна, у якому не враховані обставини щодо самочинного будівництва, здійсненого на об`єкті поділу, не може вважатися законним та обґрунтованим.

З поданого до суду висновку № 029/19 від 19 серпня 2019 року, на підставі якого позивач просить здійснити поділ спірних земельних ділянок вбачається, що у такому не відображене самочинне будівництво, що свідчить про неповноту здійснення експертного дослідження та не врахування істотних обставин, які мають значення для об`єктивного розгляду справи.

Слід зазначити, що експерт при здійсненні дослідження, за наслідками якого складено вищевказаний висновок, вийшов за межі предмету дослідження, а саме надав варіанти розподілу господарських споруд, всупереч запитанням, які стосувалися лише земельних ділянок.

У зв`язку із зазначеним, суд не бере до уваги вказаний висновок експерта, а з огляду на визнання сторонами самочинно збудованого об`єкту у вигляді фундаменту на території спірного будинковолодіння, то не має законних підстав здійснювати поділ спірних земельних ділянок кадастрові №№ :01:005:2109, :01:005:2110.

Отже, у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_3 , а також зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 щодо поділу вказаних земельних ділянок та господарських споруд, які на них розташовані, слід відмовити.

Крім того, не підлягають задоволенню позовні вимоги про встановлення сервітутного користування частинами вказаних земельних ділянок, оскільки без проведення реального поділу таких у застосуванні цього способу захисту відсутня потреба.

Що стосується зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 про поділ житлового будинку АДРЕСА_1 слід зазначити наступне.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 покликається на висновок № 002/20 будівельно-технічної експертизи від 26 лютого 2020 року, у якому визначено додатковий варіант поділу вищезгаданого житлового будинку.

При цьому у вказаному висновку зазначено, що при запропонованому додатковому варіанті розподілу ОСОБА_4 необхідно перенести (облаштувати) входи в сарай Б, сарай В і вбиральню Г зі сторони своєї земельної ділянки, перенести газовий лічильник на свою частину житлового будинку, а також облаштувати вихід на горище, що знаходиться над його частиною будинку.

У висновку стверджується, що запропонований варіант розподілу не відповідає вимогами санітарних і протипожежних норм щодо відстаней господарських споруд власника 3/5 часток ОСОБА_4 до житлового будинку власника ОСОБА_3 .

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі - Інструкція).

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Згідно роз`яснень, наданих судам у пп. 6, 7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок», виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

При поділі житлового будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також які підсобні будівлі передаються власнику.

Відповідно до вимог ст. 152 ЖК Української РСР обов`язковою умовою проведення переобладнання і перепланування жилих будинків (квартир), що перебувають у приватній власності, є отримання дозволу на це виконавчого комітету відповідної місцевої ради депутатів, якщо таке переобладнання передбачає втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, та потребують отримання документів, що дають право на їх виконання.

Переобладнання та перепланування будинку повинно відповідати проектній документації, будівельним нормам і правилам. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, тощо.

Водночас, при поділі житлового будинку в натурі у разі необхідності його переобладнання та перепланування до ухвалення рішення в матеріалах справи повинні бути надані відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно - епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилам пожежної безпеки; висновки органів державного архітектурно-будівельного контролю, пожежної і санітарної інспекцій та інших відповідних органів про можливість встановлювати у кожному виділеному житловому приміщенні окремих лічильників, вентиляційних каналів, пов`язаних із цим переобладнанням і переплануванням; висновки інших служб, зокрема, погодження для встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання.

До такого висновку також прийшов Верховний Суд у постанові від 05 вересня 2018 року (провадження 61-10614св18).

Вирішуючи такі спори, суд з урахуванням вимог ст. 12 ЦПК України з метою всебічного і повного з`ясування обставин справи та забезпечення здійснення прав сторін на судовий захист повинен відповідно до заявлених вимог запропонувати сторонам подати або за їх клопотанням витребувати, зокрема, висновки технічної експертизи щодо можливих варіантів поділу будинку в натурі, а у необхідних випадках: висновки органів державного архітектурно-будівельного контролю, пожежної і санітарної інспекцій тощо, про допустимість пов`язаних із цим поділом переобладнань і перепланувань; дані про дозвіл виконавчого комітету місцевої ради на переобладнання і перепланування жилого будинку; дані про характер робіт і їх вартість, які необхідно здійснити для відокремлення виділеної частки будинку або поділу будинку.

При цьому сторонами не надано суду доказів на підтвердження того, чи відповідають будівельним, архітектурним, санітарним, протипожежним та іншим нормам житлові приміщення, які фактично залишаться в користуванні сторін після поділу, а також чи погоджені такі роботи з місцевими органами, в тому числі рішень (дозволів) органу місцевого самоврядування на здійснення відповідних робіт.

Більше того, як попередньо зазначалося, у поданому ОСОБА_4 висновку № 002/20 від 26 лютого 2020 року визначено, що запропонований додатковий варіант поділу не відповідає вимогами санітарних і протипожежних норм.

Враховуючи наведене, у суду відсутні правові підстави для здійснення поділу житлового будинку АДРЕСА_1 .

Суд звертає увагу, що сторони не скористалися своїм процесуальним правом на призначення відповідної судової експертизи для встановлення обставин справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що аргументи, які позивач ОСОБА_3 поклав в обґрунтування своїх позовних вимог, не підтвердилися під час розгляду справи наявними доказами, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Крім того, аргументи, якими мотивовані зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 , також не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити.

Позивач ОСОБА_3 у заяві зазначав, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які він поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи, становить 33481 грн. 80 коп., які складаються з 1536 грн. 80 коп. сплаченого судового збору, 9000 грн. витрат на проведення експертизи, 22945 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, позивачем у зв`язку з усуненням недоліків позовної заяви доплачений судовий збір у розмірі 2894 грн. 85 коп.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 у своїй заяві зазначив, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які він поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи дорівнює 35000 грн., який складається з 2120 грн. 91 коп. судового збору, 6000 грн. витрат на проведення експертизи, приблизно 27000 грн. витрат на правову допомогу.

З цього приводу суд зазначає, що за ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи те, що у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено, судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, покладаються на позивача за первісним позовом і на позивача за зустрічним позовом відповідно в межах понесених витрат, а розподіл таких не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 265, 280-284, 289 ЦПК України, ст.ст. 319,321, 322, 365 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01 лютого 2021 року.

Суддя Мусієвський В.Є.