Провадження № 2/127/4197/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

25 листопада 2021 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Поляруш І.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про виселення, відповідно до якого просив виселити ОСОБА_3 з житлового будинку АДРЕСА_1 на проживання у житлову квартиру АДРЕСА_2 . Мотивував тим, що у його власності перебуває 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1 , в ній зареєстрований відповідач, який відмовляється в добровільному порядку висилятися, та вчиняє протиправні дії відносно позивача, що стало підставою для звернення в поліцію. Також відповідач має квартиру, яка йому належить на праві спільної сумісної власності, проте там проживати відмовляється.

Ухвалою суду від 24.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували.

Відповідач у судове засідання не з`явився про дату, час та місце повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача, який не повідомив про причини свої неявки та від якого відзиву не надходило, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомила, що знає ОСОБА_1 та ОСОБА_3 тривалий час, зазначила, що відносини у сторін негативні.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомив, що знає позивача та відповідача тривалий час, відносини у сторін негативні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності налетить житловий буд. АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі - продажу від 11.09.2001.

17.05.2017 ОСОБА_6 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб.

Після смерті ОСОБА_6 16.11.2018 утворилася спадщина відповідно до якої ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перейшло право власності по 1/2 частині квартири АДРЕСА_2 (а.с. 12).

Довідкою про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_3 з 30.11.2001 і по теперішній час зареєстрований по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 16.06.2021 на адресу відповідача надіслав пропозицію знятись з реєстрації житлового будинку в добровільному порядку.

16.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до начальника Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області з проханням зупинення зі сторони ОСОБА_3 протиправної поведінки, погроз фізичною розправою.

30.06.2021 органом поліції надано відповідь про те, що з ОСОБА_3 проведено роз`яснювальну бесіду норм адміністративного та кримінального законодавства за вчинення домашнього насильства.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У спірних правовідносинах права позивача, як власника житлового будинку, захищені і статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду(частини перша, друга цієї статті).

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про виселення.

Вислухавши свідків, та оцінюючи докази суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки права позивача порушуються, а дії відповідача негативно впливають на психологічний та фізичний стан ОСОБА_1 , та беручи до уваги те, що відповідач має у розпорядженні квартиру, якою по суті він також користується і яка належить йому на законних підставах.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь позивача 908 грн в рахунок відшкодування судових витрат.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 288, 289 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_3 з житлового будинку АДРЕСА_1 на проживання у житлову квартиру АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складено 25.11.2021

Суддя