Справа№592/8963/18
Провадження №2/592/594/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді Костенко В.Г., за участю секретаря судового засідання Танасюк А.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна

за участю представника позивача ОСОБА_3 , представник відповідача ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

Позивачка просить виділити їй частину житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , по першому варіанту Висновку будівельно-технічної та земельної-технічної експертизи № 1159/44 від 26.10.2018 (показано синім кольором в додатку №1) наступні приміщення і надвірні будівлі садиби: приміщення житлового будинку літ. «А-І»: житлова кімната «1-5», площею 12,4 кв.м., житлова кімната «1-6», площею 6,5 кв.м., приміщення прибудови літ. «а»: кухня «1-3» площею 7,8 кв.м.., господарські споруди: 1 / 2 огорожі № 1-3, що складає 43/100 ідеальних часток, припинивши право спільної часткової власності, та визнавши як самостійний об`єкт при розподілі, виділити у натурі по першому варіанту Висновку будівельно- технічної та земельної-технічної експертизи № 1159/44 від 26.10.2018, частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яка відображена синім кольором земельна ділянка площею 291 кв.м. з урахуванням площі під будівлями (показано синім кольором в додатку № 3 арк. 1).

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що їй належить 1 / 2 частина будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки площею 0,0583 га за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачці належить інша частина. Позивачка бажає виділити свою половину та припинити право спільної власності.

Відповідачка подала відзив і просила відмовити у задоволенні позову. Заперечення мотивувала тим, що поділити будинок відповідно до будівельних норм неможливо. Окрім того позивачкою не обґрунтовано і не доведено можливість перебудування будинку, влаштування окремих систем електропостачання, газопостачання, водопостачання і водовідведення, розмір витрат на проведення реконструкції будинку.

В судовому засіданні представник позивачки вимоги підтримав.

Представник відповідачки підтримав заперечення.

Суд, заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд встановив, що за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер №:05:007:0147 площею 0,0583 га розташований житловий будинок літ. « А-І», який складається з наступних приміщень: кухня - їдальня «1-4», площею 7,3 кв.м.; житлова кімната «1-5», площею 12,4 кв.м.; житлова кімната «1-6», площею 6,5 кв.м.; житлова кімната «1-7»; площею 8,6 кв.м.; прибудова літ. «а» складається з наступних приміщень: коридор «1-1», площею 4,4 кв.м.; кладова «1-2», площею 4,4 кв.м.; кухня «1-3», площею 7,8 кв.м.., усього по житловому будинкові із прибудовою: 51,4 кв.м..

Позивачці та відповідачці належить по 1 / 2 частині зазначених будинку і земельної ділянки, що підтверджується до свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.09.2020, актом на право власності на земельну ділянку, технічним паспортом на житловий будинок, копії яких додані до матеріалів справи.

Позивачкою у обґрунтування заявлених вимог наданий Висновок будівельно-технічної та земельної-технічної експертизи № 1159/44 від 26.10.2018, яким встановлено, що є технічна можливість поділити будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку.

Згідно першому варіанту по якому просить позивачка поділити будинок експерт пропонує виділити:

1-му співвласнику виділяються (показано рожевим кольором в додатку №2) наступні приміщення і надвірні будівлі садиби:

Приміщення житлового будинку літ. «А-І», загальною площею 15,9 кв.м., інвентарною вартістю: 6755 грн. (21 836/51,4 х 15,9): кухня - їдальня «1-4», площею 7,3 кв.м.; житлова кімната «1-7», площею 8,6 кв.м.; всього по житловому будинкові: 15,9 кв.м.; приміщення прибудови літ. «а», загальною площею 8,8 кв.м., інвентарною вартістю 3738 грн. (21 836 /51,4х 8,8): коридор «1-1», площею 4,4 кв.м., кладова «1-2» площею 4,4 кв.м.. Господарські споруди: погріб літ. «В», вартістю 2214 грн., сарай літ. «Б», вартістю 2540 грн., вбиральня літ. «Г», вартістю 369 грн., сарай літ. «Е», вартістю 962 грн., навіс літ. «Ж», вартістю 111 грн., 1 / 2 огорожі №1-3, вартістю 4271 грн., - всього: 20 960 грн., що складає 57/100 ідеальних часток.

ІІ-му співвласнику виділяються (показано синім кольором в додатку №1) наступні приміщення і надвірні будівлі садиби:

Приміщення житлового будинку літ. «А-І», загальною площею 18,9 кв.м., інвентарною вартістю: 8029 грн. (21 836/51,4 х 18,9): житлова кімната «1-5», площею 12,4 кв.м., житлова кімната «1-6», площею 6,5 кв.м., приміщення прибудови літ. «а», загальною площею 7,8 кв.м., інвентарною вартістю 3314 грн.: кухня «1-3», площею 7,8 кв.м.; господарські споруди: 1 / 2 огорожі №1-3, вартістю 4272 грн., всього: 15615 грн., що складає 43/100 ідеальних часток.

Земельну ділянку запропоновано поділити по першому варіанту, як просить позивачка, наступним чином:

І співвласнику - виділяється земельна ділянка площею 292 кв.м., яка відображена жовтим кольором з урахуванням площі під будівлями.

II співвласнику - виділяється земельна ділянка площею 291 кв.м., яка відображена блакитним кольором з урахуванням площі під будівлями.

Зазначений висновок ґрунтувався на ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення.». При цьому експерт приходив то висновку, що зазначений розподіл можливий відповідно до зазначених будівельних норм.

Поряд з цим експерт зазначив, що переобладнання необхідно проводити відповідно до вимог ДБН А. 3.1-5-96 «Організація будівельного виробництва» і Наказу Держкомбуду №453 від 9.08.2012 «Положення про порядок видачі дозволу (повідомлення) на виробництво будівельних робіт» за наявності будівельного паспорту, виданого відділом архітектури місцевої Ради народних депутатів.

Разом з цим з висновку вбачається, що ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення.» визначені наступні норми:

2.22 У квартирах повинні бути передбачені такі приміщення: житлові кімнати й підсобні приміщення - кухня, прихожа, санвузли, внутрішнеквартирні коридори, вбудовані комори, антресоль, літні приміщення й ін.

Мінімальна площа однокімнатної квартирні V категорії повинна бути не менш 22,0 кв.м. (у випадку, якщо житловий будинок, що підлягає розділу, не має санвузла), житлова кімната - 15,0 кв.м. і кухня - 7,0 кв.м..

п. 2.24 Площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не меншою 15,0 кв.м., в інших квартирах - не менше 17,0 кв.м.. Мінімальна площа спальні на одну особу - 10,0 кв.м., на дві - 14,0 кв.м.. Мінімальна площа кухні в однокімнатній квартирі - 7,0 кв.м., у двох- та більше кімнатних - 8,0 кв.м.. Мінімальна площа робочої кімнати або кабінету -10,0 кв.м..

п.2.25 Житлові кімнати в квартирах II категорії не можуть бути прохідними, за винятком чотирьох -, п`ятикімнатних, у яких через загальну кімнату може передбачатись вхід до однієї зі спалень або робочої кімнати (кабінету).

п.2.26 В однокімнатних квартирах замість кухонь допускається передбачати кухні-ніші за умови їх обладнання електроплитами та влаштування в них примусової вентиляції.

Втім експерт не пропонує спосіб переобладнання приміщень виділених І власнику таким чином щоб улаштувати приміщення кухні. Тобто вбачається, що висновки експерта є сумнівними та не відповідають будівельним нормам які він використав для складання висновку. Експертом не було обраховано вартість будівельних робіт для здійснення вказаних перепланувань.

Відповідачем у обґрунтування заперечень наданий Висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 869 від 13.06.2019.

Експерт при проведенні дослідження дійшов наступних висновків.

Проведеним дослідженням встановлено, що житлова площа в будинку АДРЕСА_1 , що по факту припадає на 1-го співвласника, становить 13,75 кв.м, що на 1,25 кв.м менше, ніж обумовлюється вимогами діючих будівельних норм. Планувальні характеристики будинку є такими, що не забезпечують однакові умови для кожного із співвласників з часткою в розмірі 1 / 2 в частині зручного користування та безпечної експлуатації будинку та його частин (в разі відокремлення). На підставі наведеного з технічної точки зору проведення поділу житлового будинку АДРЕСА_1 згідно часток співвласників в розмірі 1 / 2, не видається за можливе через невідповідність планувальних характеристик житлового будинку вимогам діючих будівельних норм. Відповідно, надання варіантів поділу будинку не видається за можливе.

Висновок мотивований зокрема тим, що у довідці-характеристиці № 01209 від 16.04.2019 значиться розмір житлової площі будинку АДРЕСА_1 , що становить 27,5 кв.м.

Згідно п. 2.24 діючих ДБН В.2.2-15-2005 площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не менше 15 кв.м, мінімальна площа кухні в однокімнатній квартирі - 7 кв.м, тобто, для виділення відокремленої квартири кожному співвласнику має припадати не менше 22 кв.м площі в житловому будинку (без врахування допоміжних та підсобних приміщень, як-то: санвузлів, коридорів тощо).

Житлова площа в будинку АДРЕСА_1 , що по факту припадає на 1-го співвласника, становить 13,75 кв.м, що на 1,25 кв.м менше, ніж обумовлюється вимогами діючих будівельних норм. Планувальні характеристики будинку є такими, що не забезпечують однакові умови для кожного із співвласників з часткою в розмірі 1 / 2 в частині зручного користування та безпечної експлуатації будинку та його частин (в разі відокремлення).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Частиною 1 ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання(ч. 2 ст. 364 ЦК України ).

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183 , 358 , 364 , 379 , 380 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин виділ може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є саме розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи виділ частки, повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Вказана правова позиція висловлена Верховним судом України у постанові від 3 квітня 2013р. у справі № 6-12цс13.

Вимоги до облаштування ізольованих квартир визначені у Державних будівельних нормах України «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» ДБН В.2.2-15-2005, затверджених наказом Державного комітету України з будівництва та архітектури від 18.05.2005 № 80. Відповідно до пункту 2.22 цих будівельних норм у квартирах повинні бути передбачені такі приміщення: житлові кімнати і підсобні приміщення кухня, передпокій, санвузли, внутрішньоквартирні коридори, вбудовані комори, антресолі, літні приміщення.

Згідно з Висновком будівельно-технічної та земельної-технічної експертизи № 1159/44 від 26.10.2018 поділ домоволодіння, технічно можливий та надано два варіанти поділу житлового будинку і надвірних господарських будівель та земельної ділянки. Експерт прийшов до висновку, що розподіл домоволодіння можливий із відхиленням від ідеальних часток.

Разом з тим, запропонувавши варіанти поділу житлового будинку, відповідно до якого кухня відійшла до одного співвласника, експерт не розглянув питання щодо можливості облаштування кухні у частині житлового будинку, що виділяється іншому співвласнику, а також не було обраховано вартість будівельних робіт для здійснення вказаних перепланувань.

Більше того другий висновок експерта № 869 від 13.06.2019 вказує на те, що переобладнання будинку в ізольовані квартири неможливо.

За клопотанням позивачки судом було призначено додаткову експертизу на вирішення якої ставилося питання можливості провести демонтаж перегородки між житловою кімнатою «1-7», площею 8,6 кв.м. та кухнею - їдальнею «1-4», площею 3,5 кв.м..

Експертом наданий Висновок за результатами проведення додаткової будівельно-технічної експертизи №1423 від 15.10.2020. Втім цей висновок не впливає на можливість поділу будинку на дві окремі квартири.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам роз`яснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК України).

Такий дозвіл повинен бути отриманий до ухвалення судом рішення по справі, що є обов`язковою умовою згідно з вимогами ст. 152 ЖК України.

Залежно від обставин справи підлягають поданню висновки й інших служб, зокрема погодження для встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання.

Такі висновки викладені в ухвалах ВССУ від 06.11.2013 року у справі за № 6-35479св13 та від 30.10.2013 року у справі за № 6-28013св13.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З встановлених обставин та наведених положень законів вбачається, що позивачка не довела можливості поділу зазначеного будинку на окремі частини.

Таким чином заявлений позов не підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 5, 12, 42, 77-80, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до ОСОБА_5 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) про поділ спільного майна.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 01 лютого 2021 року.

Суддя В.Г. Костенко