Справа № 450/3480/20 Провадження № 2/450/1691/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"04" січня 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук І. І.

при секретарі Покидько Л. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтовування позову вказує на те, що позивач з сім`єю проживає в квартирі квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 58 кв.м., яка належить позивачу на праві приватної власності. Згідно з записом Будинкової книги для прописки громадян, крім позивача за вказаною адресою зареєстровані: дружина - ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована з 21.09.1995 року; син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований з 06.07.2009 року; брат - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований з ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, відповідач не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, про що складено акт про обстеження житлових умов та проживаючих осіб у вказаному житловому приміщенні від 10.08.2020 року. Відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має, взагалі квартирою він не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинять. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном. Він позбавлений можливості оформити субсидію. Відповідач в 2001 році виїхав в Росію, де і залишився на постійне місце проживання. Відповідач не заперечує проти визнання його таким, що втратив право на користування житлом і зняття його з реєстрації в квартирі за вказаною адресою, про що надав йому нотаріально завірене доручення.

Ухвалою від 23.10.2020 року відкрито провадження у справі.

23.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач в судові засідання повторно не з`явився, відзив не подав, про причини неявки повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку позивача висловлену у письмовій заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 282 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З копії Свідоцтва про право на спадщину за законом індексний номер ВМО№ 458817, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1682 22.10.2009 року, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав на нерухоме майно 19.11.2009 року та копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.11.2009 року індексний номер ССГ 215758, вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

З копії рішення № 1487 Пустомитівської міської ради від 26.02.2019 року вбачається, що з 01.05.2019 року вулицю Даші Дяченко у м. Пустомити перейменовано на вулицю Вознесіння.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а ч.4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч. 1 ст. 321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 405 ЦК України визначені права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування цим приміщенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Згідно з записами Будинкової книги для прописки громадян, крім ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , зареєстровані: дружина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована з 21.09.1995 року; син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 06.07.2009 року; брат - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З акту обстеження житлово-побутових умов від 10.08.2020 року, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , брат позивача за адресою реєстрації АДРЕСА_2 , не проживає.

Окрім того із наявної в матеріалах справи довіреності виданої ОСОБА_2 такий надав своєму брату повноваження щодо зняття його з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що позивач є власником жилого приміщення. Протягом більше одного року, відповідач який, був зареєстрований як член сім`ї власника, вказаним житловим приміщенням не користується. Місце проживання відповідача не відоме, оскільки він покинув місце реєстрації більше не появляється, не проживає у ньому, своїх речей не зберігає, поштової кореспонденції не отримує, не здійснює оплату комунальних послуг, не несе обов`язку по утриманню житла в належному технічному стані.

З`ясовуючи причини відсутності відповідача понад встановлені строки у спірному житловому будинку, суд не встановив, що такі є поважними.

За положеннями частини першої статті 71, статті 72 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дослідженими в судовому засіданні доказами повністю доведено, що відповідач, який правомірно набув право користування вказаним житловим приміщенням та був у ньому зареєстрований, протягом тривалого часу не проживає у спірному будинку, добровільно забрав особисті речі, не несе витрат, пов`язаних з утриманням житла, виїхав в невідоме місце проживання, будь-яких договорів щодо користування будинком не існує, як і не встановлено прояви відповідачем інтересу до вказаного житла понад 1 рік, а тому реєстрація відповідача порушує права позивача та створює останньому незручності та додаткові витрати на утримання житла. Отже, вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 321, 391, 405 ЦК України, статті 71, статті 72 ЖК Української РСР, керуючись ст.ст. 10, 12, 76, 89, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 280, 282, 284, 288 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку визначеному ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04.01.2021 року.

СуддяІ. І. Мельничук