ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1458/21
Провадження №2/477/808/21
25 листопада 2021 року Жовтневий районний суд Миколаївської області
у складі: головуючого у справі судді - Глубоченка С.М.,
за участі секретаря судового засідання - Заїченко О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання договору дійсним,
26 липня 2021 року позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку (домоволодіння) АДРЕСА_1 від 08 липня 1997 року №6892, укладений на Південній товарній біржі між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який зареєстрований у КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 31 липня 1997 року.
В обґрунтування позову вказав, що 08 липня 1997 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що діяла на підставі довіреності від імені ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №6892, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 . Договір виконаний в повному обсязі, виплачена грошова сума, нерухоме майно прийнято в користування. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, спадкоємцями його майна є дружина ОСОБА_6 та син ОСОБА_1 , які на момент його смерті були зареєстровані разом з ним, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , яка прийняла 1/2 частину спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 . Таким чином, єдиним спадкоємцем майна, що залишилось після смерті батьків є їх син ОСОБА_1 . Оскільки спірний договір не посвідчений нотаріально, а відповідач ухиляється від такого посвідчення, позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.
05 жовтня 2021 року від представника позивача - адвоката Чебана В.О. надійшла позовна заява, в якій він виключив відповідача ОСОБА_5 , позовні вимоги залишивши незмінними.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання 25 листопада 2021 року не з`явився, від його представника - адвоката Чебана В.О. надійшла заява, в якій він просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 25 листопада 2021 року не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомила, відзив не подала.
Ухвалою суду від 25 листопада 2021 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд установив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район.
Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» утвореноМиколаївський район (з адміністративним центром у місті Миколаїв) у складі територій Березанської селищної, Веснянської сільської, Воскресенської селищної, Галицинівської сільської, Коблівської сільської, Костянтинівської сільської, Куцурубської сільської, Миколаївської міської, Мішково-Погорілівської сільської, Нечаянської сільської, Новоодеської міської, Ольшанської селищної, Очаківської міської, Первомайської селищної, Радсадівської сільської, Степівської сільської, Сухоєланецької сільської, Чорноморської сільської, Шевченківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.
08 липня 1997 року між ОСОБА_5 , яка діяла від імені ОСОБА_2 на підставі довіреності серії ААВ №082737, посвідченої Березнегуватською державною нотаріальною конторою 16 квітня 1997 року за реєстровим №420, та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №6892 - ціле домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.4).
Вказаний договір зареєстрований у відповідності до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (діючої на момент реєстрації договору) на Південній товарній біржі.
Зі змісту спірного договору вбачається, що відчужуване майно належало попередньому власнику ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого Мішково-Погорілівською сільською радою народних депутатів 16 листопада 1992 року за реєстровим №74, зареєстрованого бюро технічної інвентаризації 25 листопада 1992 року за реєстровим №488.
Згідно пункту 4 спірного договору продавець засвідчував, що відчужуване домоволодіння нікому не продано, не закладено, не подаровано, не здано в оренду, в суперечці та під арештом (забороною) не перебуває.
Домоволодіння продано за 1000,00 грн, яку отримано продавцем до посвідчення даного договору, та належить новому власнику ОСОБА_4 (пункт 5 спірного договору).
Згідно свідоцтва про смерть від 19 березня 2015 року серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).
Позивач ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про народження від 28 листопада 1985 року серії НОМЕР_2 є рідним сином померлого ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с.12).
Згідно частини першої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно довідки виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївської області від 03 червня 2015 року №514 на день відкриття спадщини разом з померлим ОСОБА_4 були зареєстровані син ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_6 , сестра дружини ОСОБА_7 , племінник дружини ОСОБА_8 , племінниця дружини ОСОБА_9 (а.с.15).
Таким чином, позивач та його мати ОСОБА_6 є спадкоємцями першої черги за законом та вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 .
Мати позивача ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 15 грудня 2020 року серії НОМЕР_3 (а.с.8).
Згідно довідки виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївської області від 12 липня 2021 року №886 на день відкриття спадщини разом з померлою ОСОБА_6 були зареєстровані син ОСОБА_1 , сестра ОСОБА_7 , племінник ОСОБА_8 , племінниця ОСОБА_9 (а.с.14).
Отже, позивач є єдиним спадкоємцем майна, що залишилось після смерті його батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а саме домоволодіння АДРЕСА_1 .
Зі змісту статті 227 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - ЦК УРСР) вбачається, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином.
Згідно приписів частини першої статті 47 ЦК УРСР недотримання вимог, передбачених статтею 227 ЦК УРСР тягне за собою недійсність договору.
Відповідно до частини другої статті 47 ЦК УРСР суд може визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього.
В судовому засіданні встановлено, що по спірному договору досягнуто всіх істотних умов, ОСОБА_4 , в силу статті 145 ЦК УРСР був добросовісним набувачем.
Будь-яких належних та допустимих доказів, що спростовують зазначений вище висновок суду матеріали справи не містять.
Таким чином, суд уважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись статями 258, 259, 263, 265, 293, 294 ЦПК України,
Позов задовольнити повністю.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - домоволодіння АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_5 , яка діяла від імені ОСОБА_2 на підставі довіреності серії ААВ №082737, посвідченої Березнегуватською державною нотаріальною конторою 16 квітня 1997 року за реєстровим №420, та ОСОБА_4 , зареєстрований 08 липня 1997 року на Південній товарній біржі за №6892.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ;

представник позивач - адвокат Чебан Володимир Олександрович, АДРЕСА_3 ;

відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 .

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО