Справа № 214/526/20
2-др/214/9/21
У Х В А Л А

Іменем України

29 жовтня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Прасолова В.М.

при секретарі Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансових платежів, суд, -

ВСТАНОВИВ :

02 квітня 2021 року представник відповідача ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просить: прийняти докази понесення відповідачем додаткових фактичних витрат на професійну правничу допомогу в сумі 17 500,00 грн. та винести судове рішення про стягнення цих додаткових витрат з позивача на користь відповідача.

В обґрунтування заяви навів наступне. 29.03.2021 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області розглянуто цивільну справу №214/526/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансових платежів у розмірі 1 315 101,00 грн. та винесено ухвалу про закриття провадження у справі та стягнення з позивача фактично понесені відповідачем у зв`язку з розглядом даної справи судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 35 814,65 грн. Пунктами 2, 11, 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України встановлено, що основними засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема є: повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Згідно вимог ч. 1 ст. 134 та п. 8 ст. 178 ЦПК України відзив повинен містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Поданий відповідачем із першою заявою по суті попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, становив 14 169,00 грн. Згідно положень ч. 3 ст. 134 ЦПК України цей розрахунок не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідач, протягом розгляду даної справи, неодноразово звертався до суду із заявами про надання доказів фактично понесених ним витрат на професійну правничу допомогу станом на 15.04.2020 р. (т.1 а.с. 80-91), 03.07.2020 р. (т.1 а.с. 193-197) та 30.07.2020 р. (т.2 а.с. 15-21) у яких також обґрунтовувалося збільшення розміру витрат, заявленого відповідачем у першій заяві по суті. Одночасно з відзивом від 17.03.2020 р та з вказаними заявами від 15.04.2020 р., 03.07.2020 р. та 30.07.2020 р. Відповідач, на підтвердження оплати ним фактично отриманих по даній справі послуг з професійної правничої допомоги на загальну суму 35 814,65 грн., надав суду завірені належним чином копії: договору про надання правової допомоги №04/20 від 16.03.2020 р.; додаткової угоди №1 від 16.03.2020 р.; акту №1 приймання передачі деталізованої правничої допомоги від 13.04.2020 р.; рахунку №13/04 від 13.04.2020 р. на оплату гонорару; квитанції 26261663 від 14.04.2020 р. про сплату гонорару; виписки по банківському рахунку адвоката за 14.04.2020 р.; акту №2 приймання-передачі правничої допомоги від 25.05.2020 р.; рахунку №31/05 від 31.05.2020 р. на оплату гонорару; квитанції 27289628 від 02.07.2020 р. про сплату гонорару; виписки по банківському рахунку адвоката за 02.07.2020 р.; акту №3 приймання-передачі правничої допомоги від 29.07.2020 р.; рахунку №29/07 від 29.07.2020 р. на оплату гонорару; квитанції MP_AB040690NTG_14901294 від 30.07.2020 р. на суму 4900,00; квитанції MP_AB040690NTG_14901469 від 30.07.2020 р. на суму 3365,40. У заявах від 15.04.2020 р., 03.07.2020 р. та 30.07.2020 р. відповідач повідомляв суд, що зазначена у них сума понесених витрат не є остаточною і може збільшуватися у залежності від необхідності в отриманні відповідачем у даній справі додаткової правничої допомоги, залежно від подальшої процесуальної поведінки позивача і третьої особи. У подальшому відповідач, користуючись правом, наданим положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України, звернувся до суду із заявою від 25.09.2020 р. про те, що інші, ненадані докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. Цією ж заявою від 25.09.2020 р. Відповідач додатково повідомив суд, що фактична понесена ним сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 35 814,65 грн. не є остаточною, а її збільшення залежатиме від подальшої процесуальної поведінки позивача, строків розгляду справи судом і тривалості майбутніх засідань, а також необхідної кількості процесуальних документів відповідача на спростування нових, прийнятих судом доводів позивача про необхідність задоволення його позовних вимог. 29.03.2021 р. суд оголосив вступну та резолютивну частини ухвали, якою задовольнив клопотання відповідача про закриття провадження у справі та стягнув з позивача доведену суму фактично понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомоги в розмірі 35 814,65 грн. Тому, користуючись правом наданим положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України, звертається до суду з даною заявою, у якій просить суд прийняти, врахувати та стягнути з позивача залишок судових витрат понесених відповідачем в даній справі на професійну правничу допомогу. У зв`язку з розглядом даної справи, додатково до раніше понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 35 814,65 грн., на виконання умов договору про надання правової допомоги №04/20 від 16.03.2020 р. та додаткової угоди №1 від 16.03.2020 р. до цього договору відповідачем 30.03.2020 р. сплачено адвокату згідно Акту №4 приймання-передачі правничої допомоги від 26.03.2021 р. та рахунку № 26/03 від 26.03.2021 р. грошові кошти на суму 17500,00 грн. у якості залишку фактично отриманих по даній справі послуг з професійної правничої допомоги. На підтвердження цієї оплати відповідачем, одночасно з даною заявою, надаються суду завірені належним чином копії акту №4 приймання передачі деталізованої правничої допомоги від 26.03.2021 р., рахунку № 26/03 від 26.03.2021 р., банківської квитанції №31593204 від 30.03.2021 р. та виписки з банківського рахунку адвоката за 30.03.2020 р., згідно яких вказані кошти були нараховані, перераховані та отримані. При вирішенні питання про стягнення цих витрат з позивача на користь відповідача, просить врахувати дотримання відповідачем вимог п.п. 1, 2 ч. 2 і ч. 3 ст. 137 ЦПК України. Також просить врахувати наявність в даній справі таких визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України факторів, як: складність справи та великий обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); значний час, витрачений адвокатом на виконання цих робіт (надання послуг); ціну позову (1 315101,00 грн.) та важливе значення справи для відповідача, пов`язане в тому числі з впливом результатів вирішення справи на його репутацію. Крім того, вирішуючи питання про стягнення витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу просить також врахувати: необґрунтованість та неприйнятність заявленого позивачем клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу; всі заявлені до відшкодування витрати пов`язані з розглядом даної справи (п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України); розмір заявлених до відшкодування витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову (п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України); поведінку позивача та його представника під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, непослідовні заяви представника позивача з приводу необхідності допиту свідків сторони позивача, зухвалі і безпідставні суперечки представника позивача із головуючим, багаторазове і безпідставне звернення позивача із клопотаннями про вчинення процесуальних дій, які не мають значення для справи, багаторазове звернення позивача із клопотаннями про відкладення судових засідань, в тому числі у зв`язку з умисним неотриманням ним же самим направлених поштою заяв та клопотань відповідача, систематичне і безпідставне твердження сторони позивача про визнання відповідачем факту отримання грошових коштів від ОСОБА_1 згідно записів у блокноті, намагання представника позивача ввести суд в оману стосовно відсутності дописів в обліковому блокноті та інше безпідставне твердження або заперечення певних обставин, які мають значення для справи. На його переконання вказані доводи у сукупності є достатньою законною підставою для застосування судом положень ч. 4 ст. 141 ЦПК України, згідно яких, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Вказує, що зважаючи на незадовільну процесуальну поведінку позивача і його представника в даній справі, відповідач не міг передбачити значну частину фактично понесених ним витрат на час подання із відзивом попереднього (орієнтовного) розрахунку. Згідно положень ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника відповідача надійшла заява, згідно якої останній просить заяву розглянути за його відсутності та відсутності відповідача, на задоволенні заяви наполягає.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

По даній цивільній справі 29.03.2021 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено ухвалу про закриття провадження у справі та стягнення з позивача фактично понесених відповідачем у зв`язку з розглядом даної справи судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 35 814,65 грн.

Судом встановлено, що у зв`язку з розглядом даної справи, додатково, до раніше понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 35 814,65 грн., на виконання умов договору про надання правової допомоги №04/20 від 16.03.2020 р. та додаткової угоди №1 від 16.03.2020 р. до цього договору, відповідачем 30.03.2021 р. сплачено адвокату згідно акту №4 приймання-передачі правничої допомоги від 26.03.2021 р. та рахунку № 26/03 від 26.03.2021 р. грошові кошти на суму 17 500,00 грн. у якості залишку фактично отриманих по даній справі послуг з професійної правничої допомоги.

Як передбачено ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до акту №4 приймання передачі правничої допомоги відповідно до умов договору №04/20 про надання правової допомоги від 16.03.2021 року та додаткової угоди №1 від 16.03.2021 року, укладеного 26.03.2021 року між ОСОБА_2 та адвокатом Балюрою А.С. ( Т.2 а.с.216), розрахунку виконаних робіт від 26.03.2021 року ( Т.2 а.с.217) та квитанції від 30.03.2021 року (Т.2 а.с.218) ОСОБА_2 здійснив оплату послуг адвоката Балюри А.С. в розмірі 17 500,00 грн.

Відповідно до ст.142 ч. 5 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача з відповідача.

Суд вважає, що позивач необґрунтовано звернувся до суду, а тому на користь відповідача ОСОБА_2 належить стягнути понесені ним додаткові витрати на правову допомогу у сумі 17 500,00 грн., які підтверджені документально.

Керуючись ст. ст. 133, 142, 255, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву про стягнення судових витрат задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , витрати по сплаті професійної правничої допомоги в сумі 17 500 грн. 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя : В.М. Прасолов