Провадження № 2/522/9310/21
УХВАЛА

02 грудня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Разом з позовною заявою позивачем, в інтересах якого діє представник адвокат Савін С. О., подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якому він просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 39,6 кв. м., за реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна 100; накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 39,4 кв. м. за реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна 100; накладення арешту на машиномісце № НОМЕР_1 в підземно-надземній стоянці № 36А за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 17,4 кв. м. за реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна 101; накладення арешту на машиномісце № НОМЕР_2 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 13,8 кв. м. за реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна 100; накладення арешту на транспортний засіб марки Hyndai, модель Elantra, 2017 року випуску, VIN код НОМЕР_3 , р/н НОМЕР_4 , 2017 року випуску.

Заява обґрунтована тим, що указане майно придбано сторонами у період шлюбу та є їх спільним сумісним майном. Квартира АДРЕСА_5 , машиномісце № НОМЕР_1 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_3 та транспортний засіб марки Hyndai, модель Elantra, 2017 року випуску зареєстровані на ім`я ОСОБА_2 . Указував, що остання може у будь-який момент до вирішення справи у суді вчинити дії, пов`язані з відчуженням майна на користь третіх осіб, чим утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду про поділ майна та у разі його відчуження позивач не зможе захистити свої права у межах одного судового провадження без нових звернень до суду. На виконання вимог п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України вважає недоцільним застосування зустрічного забезпечення позову.

Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Необхідність застосування забезпечення позову повинна випливати з фактичних обставин справи, які б свідчили про наявність підстав вважати, що незастосування цих заходів призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Як слідує з матеріалів заяви про забезпечення позову, заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 39,6 кв. м., за реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна 100;

- квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 39,4 кв. м. за реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна 100;

- машиномісце № НОМЕР_1 в підземно-надземній стоянці № 36А за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 17,4 кв. м. за реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна 101;

- машиномісце № А691, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 13,8 кв. м. за реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна 100;

- транспортний засіб марки Hyndai, модель Elantra, 2017 року випуску, VIN код НОМЕР_3 , р/н НОМЕР_4 , 2017 року випуску.

Проте, як слідує з матеріалів позовної заяви, предметом спору у даній справі є квартира АДРЕСА_1 , машиномісце № НОМЕР_1 , розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та машиномісце № НОМЕР_2 , розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , визнати право особистої приватної власності на які за ним просить позивач, у той же час позивач у заяві про вжиття заходів забезпечення позову просить суд також накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 та транспортний засіб марки Hyndai, модель Elantra, 2017 року випуску, VIN код НОМЕР_3 , р/н НОМЕР_4 , які не є предметом спору у даній справі, тому вжиття заходів забезпечення позову щодо вищевказаного майна не пов`язане з предметом позову, не є співмірним та не узгоджується з метою забезпечення позову.

Такі заходи не спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Крім того, як слідує з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 , на яку просить накласти арешт позивач, належить йому на праві власності.

Вжиття заявленого заходу забезпечення позову в даному випадку не узгоджується з завданням інституту забезпечення позову, оскільки забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника), тоді як позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, належне йому на праві власності.

Заявником також не зазначено та не надано доказів, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову на підставі поданої заяви про забезпечення позову відсутні, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т. Ю. Федчишена