КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

справа № 357/2538/21

провадження № 22-ц/824/9748/2021

02 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Кирилюк Г. М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м. Київ), третя особа: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції у Київській області про скасування арешту нерухомого майна та виключення запису про обтяження, за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м. Київ) на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2021 року у складі судді Ярмоли О. Я.,

встановив:

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2021 року вказаний позов задоволено. Зобов`язано Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) зняти арешт з нерухомого майна, а саме: 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 . Виключено з Єдиного державного реєстру заборону на відчуження об`єктів нерухомого майна запис, вчинений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА № 300248, 17.09.2010, підрозділ примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у Київській області, ВП №18172851, реєстраційний номер обтяження: №10267653, який було зареєстровано реєстратором Київської обласної філії державного підприємства «Інформаційний центр» 20.09.2010 року про арешт майна 1/5 частини вказаної квартири.

13.05.2021 на вказане судове рішення, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м. Київ) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга містить клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтовано тим, що Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є бюджетною установою та фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, розрахункове - касове обслуговування якої відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань. Оскільки процедура сплати судового збору за подання апеляційної скарги займає деякий час в частині необхідності погодження та проведення виплати через органи казначейства, а законодавством передбачені досить стислі строки подачі апеляційної скарги на судове рішення, просить суд відстрочити сплату судового збору на розумний строк або до ухвалення рішення у справі.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року передбачено, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, тобто подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У своєму клопотанні про відстрочення сплати судового збору заявник вказує, що є бюджетною установою, відділ не має змоги самостійно сплатити судовий збір і тому підготував подання про проведення виплати через органи казначейської служби щодо сплати судового збору.

При цьому, доказів на підтвердження його скрутного матеріального становища чи наявності інших обставин, що унеможливлюють сплату судового збору, заявник суду не надав.

Суд також звертає увагу, що апелянт не звільнений від сплати судового збору в силу закону, а також на те, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною для відстрочення сплати судового збору.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху для надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до п.п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн).

Згідно з пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже, за подання апеляційної скарги на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2021 року судовий збір становить 1 362 грн (908 грн х 150%).

У зв`язку з цим апеляційна скарга підлягає залишенню без руху для усунення недоліків - оплати судового збору у розмірі 1 362 грн на реквізити Київського апеляційного суду: отримувач - ГУК у м. Києві/Соломян. р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО банку - 899998, рахунок отримувача - UA0026010, код класифікації доходів бюджету - 22030101. Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Київський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Оригінал документу на підтвердження сплати судового збору направити на адресу Київського апеляційного суду.

Крім того, відповідно до п. 3, 8 ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Подана апеляційна скарга не містить зазначення всіх учасників справи, зокрема третьої особи: Київської обласної філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції у Київській області, а також її місцезнаходження.

Крім того, всупереч вимогам п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги не додано її копій та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Згідно ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк для усунення виявлених судом недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України

ухвалив:

У задоволенні клопотання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м. Київ) про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м. Київ) на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2021 року залишити без руху.

Роз`яснити заявнику право в десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали усунути виявлені недоліки.

Попередити, що у разі, якщо недоліки апеляційної скарги не будуть усунені в строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута особі, що її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк