Справа № 237/1811/21
Провадження № 2/237/974/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2021 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді - Приходько В.А.

за участю секретаря судового засідання - Лахно Т.Г.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Курахове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Новогродівської міської ради, про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовна заява обґрунтована, тим що, відповідачка ОСОБА_2 є рідною сестрою позивачки. В 2008 році її сестра ОСОБА_2 народила сина ОСОБА_3 , відомості про батька якого були записані в порядку ч. 1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері.

Відповідачка вже була позбавлена батьківських прав відносно своєї першої дитини ОСОБА_5 .

Поки ОСОБА_3 був маленьким, сестра ОСОБА_2 проживала разом з ним та з їхньою спільною матір`ю в с. Галицинівка Донецької області. А коли дитині виповнилося три роки, то покинула його, почала вести антисоціальний спосіб життя. З 2014 року відповідачка поїхала на тимчасово окуповану територію в м. Донецьк. З травня 2015 року зв`язок із нею було втрачено.

З моменту зникнення відповідачки, вона сама займається, виховує та забезпечує життя племінника ОСОБА_3 . Сестра ОСОБА_2 повністю усунулася від утримання своєї дитини та його виховання.

Тому вона вирішила звернутися до суду з заявою про позбавлення батьківських прав.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю. Пояснила, що вона проживає разом зі своєю рідною дитиною та з племінником ОСОБА_3 , повністю утримує його, виховує, спілкується, відпочиває, тобто ставиться до нього, як до своєї рідної дитини і нічим їх не розділяє. ОСОБА_3 називає її мамою. Він знає, що вона йому не рідна мати і що в нього є рідна мати ОСОБА_2 , вона від нього це не приховує, але ж він виростає під її опікою та турботою, та з огляду на їх добрі стосунки між собою, він почав називати її мамою. Вона ж, зі свого боку, дуже любить ОСОБА_3 , турбується про нього, допомагає в навчанні, привчає до праці, хлопець все допомагає їй по господарству, росте добрим та чуйним. В теперішній час виникає дуже багато життєвих питань, які вона не спроможна вирішити на користь ОСОБА_3 , оскільки не є його опікуном, як то: місце його реєстрації, отримання паспорту, питання в школі та багато інших. Все це впливає на здійснення та реалізацію прав дитини - неповнолітнього ОСОБА_3 .

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про судове засідання повідомлялася належним чином.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Новогродівської міської ради у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, надав висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав.

Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до наданої копії свідоцтва про його народження. (а.с. 10) Відомості про батька записано відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до довідки Галицинівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів від 09.11.2020 р. ОСОБА_3 до школи приводить і забирає тітка ОСОБА_1 (а.с. 11).

Відповідно до довідки Галицинівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів від 21.08.2020 р. ОСОБА_3 навчається в Галицинівському ЗЗСО І-ІІІ ст. з 1 вересня 2014 року по теперішній час (а.с. 12).

Відповідно до довідки виконкому Галицинівської сільської ради від 04.09.2020 р. ОСОБА_3 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 (а.с. 13).

Відповідно до акту соціального інспектування № 31 в приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , мешкають 4 особи, один із яких ОСОБА_3 . ОСОБА_1 здійснює догляд за племінником, забезпечує всім необхідним. ОСОБА_2 не мешкає на території с. Галицинівка, не цікавиться сином.

Відповідно до висновку виконкому Новогродівської міської ради від 22.09.2021 р. № 197 вирішено про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтвердили, що рідна мати ОСОБА_3 вже давно не з`являється в с. Галіцинівка, що з дитиною вона була лише до 3-х років, поки отримувала на нього гроші, а потім залишила дитину на свою матір та сестру. В теперішній час ОСОБА_3 повністю опікується ОСОБА_1 , вона ставиться до нього дуже добре, з турботою, а він називає її мамою. В родині дуже добрі взаємовідносини.

Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину, а відповідно до частини 4 статті 155 цього Кодексу ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтями 164, 165 СК України, передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

У будь-якому разі, не може бути сумнівів, що врахування основних інтересів дитини є вирішальним чинником у кожній справі такого типу.

Таким чином, суд вважає, що відповідачка свідомо нехтує та ухиляється від своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дитини тривалий час, а тому її необхідно позбавити батьківських прав.

Крім того, суд бере до уваги вимоги Конвенції з прав дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позивачка ОСОБА_1 навела причини такого звернення до суду, а саме: захист прав неповнолітнього ОСОБА_3 , оскільки відсутність матері або законного опікуна унеможливлює реалізацію його прав та обов`язків, як то, навіть отримати документи та здійснити право на реєстрацію місця проживання.

Тому, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позбавлення відповідачки батьківських прав буде відповідати в першу чергу інтересам самої дитини.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Але в даному випадку позивачка не просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , тому суд не може вийти за межі заявлених позовних вимог і стягнути аліменти. Позивачка збільшувати обсяг позовних вимог не забажала і судом роз`яснено, що вона не позбавлена права звернутися до суду з такими вимогами окремо.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що є всі підстави для задоволення позову і позбавлення батьківський прав ОСОБА_2 у відношенні неповнолітнього ОСОБА_3 .

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 150, 155, 164, 165, 180-182, 184 СК України, ст.ст. 2, 19, 85, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Новогродівської міської ради, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.А. Приходько