Справа № 643/8383/21
Провадження № 2/643/3956/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Кононенко Т.О.

за участю секретаря Сліденко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою керівника Салтівської окружної прокуратури м.Харкова, в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати,

встановив:

Керівник Салтівської окружної прокуратури міста Харкова, в інтересах держави в особі позивача Харківської міської ради звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в загальному розмірі 259451.36 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що за результатом комплексного вивчення наявних документальних матеріалів та інформації виконавчих органів міської ради, а також проведеного обстеження земельної ділянки встановлено, що право власності на нежитлову будівлю літ. «А-1», що знаходиться на земельній ділянці площею 0,1434 га з кадастровим номером :11:002:0085 ( АДРЕСА_1 ) зареєстровано наступним чином, відповідачу по справі на праві власності належить 90/100 нежитлових приміщень 1-го поверху місця спільного користування № ІІ, ІІІ, ІV, 22-:-25 в нежитловій будівлі літ. «А-1» загальною площею 74 кв.м. на підставі договору № 594 від 10/05/2019 року; право власності на не житлове приміщення 1- го поверху № 8-20 в нежитловій будівлі літ. «А-1» загальною площею 108.0 кв.м на підставі договору № 594 від 10/05/2019 року,

Відповідач не має права власності та право землекористувача щодо земельної ділянки площею 520.32 кв. м (частина земельної ділянки з кадастровим номером :09:004:0031 загальною площею 0,1434 га) за адресою: АДРЕСА_1 та вона є суб`єктами плати за землю у формі земельного податку. Враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у власності територіальної громади міста Харкова. Відповідач використовує вказану земельну ділянку для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі, що їй належить, проте орендна плата за її використання відповідачем не сплачується. Посилаючись на вищевказані обставини позивач просив стягнути безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у розмірі 259451.36 грн за період з 01.01.2020 по 31.03.2021 року .

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив відмовити в задоволенні позову, зазначаючи про відсутність доказів щодо використання земельної ділянки у визначеному розмірі позивачем, крім того, зауважив щодо неналежності доказу у вигляді акту обстеження земельної ділянки, складеного Департаментом територіального контролю Харківської міської ради, оскільки встановлення меж використання земельної ділянки та її фактичного розміру належить до компетенції відповідної комісії.

Сторони в призначене судове засідання не з`явилися, кожен окремо надали заяви про проведення судового засідання без їхньої участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов наступного висновку.

Пунктом 10 ч. 1ст. 252 ЦПК України, визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судовим розглядом, у дійсній цивільній справі № 643/8383/2021 спірна земельна ділянка площею 0,1434 га не має визначених меж.

Ухвалою Верховного Суду від 06 червня 2021 року справу № 646/4738/19 передано на розгляд Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з підстав неоднакового застосуваннястатті 79-1 Земельного кодексу України та Закону України «Про державний земельний кадастр» до правовідносин, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням земельної ділянки, зокрема, при розгляді позову про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді недоотриманої орендної плати. У вказаній ухвалі, колегія суддів зауважила, що спірна земельна ділянка у період з липня 2016 року по 30 червня 2019 року не була сформована як об`єкт права оренди, оскільки не мала ані визначених меж, ані кадастрового номера, інформація про неї не занесена до Державного земельного кадастру.

При цьому в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 645/1040/19 (провадження № 61-19442св20), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня2021 року у справі № 646/4546/19 (провадження № 61-7171св20) міститься правовий висновок про те, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 липня 2020 року у справі № 463/12532/18 (провадження № 61-21651св19) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року у справі № 638/13423/18 (провадження № 13423св19) суд касаційної інстанції, установивши, що фактичний розмір земельної ділянки визначено актом обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки, складеним Департаментом територіального контролю Харківської міської ради, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку.

Зазначене свідчить про застосування судом касаційної інстанції у різних складах принципово різного підходу для вирішення справ, що випливають з одних і тих правовідносин, у яких один і той же предмет спору, і які врегульовані одними і тими ж нормами права, що викликало необхідність усунення виявлених розбіжностей у практиці їх розгляду Верховним Судом, так як, застосовуючи положення статті 79-1 ЗК України до правовідносин, що виникають у зв`язку із безпідставним отримання чи збереженням земельної ділянки, помилковим буде врахування лише положень щодо сформованості земельної ділянки.

Предметом дійсної цивільної справи № 643/8383/21, що розглядається судом, є стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів. При цьому площа земельної ділянки, за користування якою ХМР бажає стягнути плату, визначена на підставі складеного ХМР акту обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки.

Отже, для однакового застосування статті 79-1 Земельного кодексу України при вирішенні спору, що випливає з одних і тих правовідносин, у яких один і той же предмет спору, і які врегульовані одними і тими ж нормами права провадження в даній справі слід зупинити.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки правовідносини у дійсній справі є подібними до правовідносин у справі № 646/4738/19, яка передана на розгляд Об`єднаної Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 643/8383/21 до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною Палатою Верховного Суду цивільної справи № 646/4738/19.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті252, пунктом 14 частини першої статті253, статтею260 ЦПК України, суд-

постановив:

Зупинити провадження по цивільній справі № 643/8383/21 за позовом Салтівської окружної прокуратури м.Харкова, в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати до розгляду Об`єднаною Палатою Верховного Суду цивільної справи № 646/4738/19 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складений 24.11.2021 року.

Суддя Т.О.Кононенко