МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"01" лютого 2021 р. Справа № 370/244/21

Суддя Макарівського районного суду Київської області Тандир О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, особи, що можуть отримати статус учасника справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС», Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович,

в с т а н о в и в :

29.01.2021 року ОСОБА_1 , в особі адвоката Щелкова П.С., звернувся до Макарівського районного суду Київської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, в якому просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 01.03.2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., реєстраційний № 4515, у відповідності до якого запропоновано звернути стягнення на земельну ділянку загальною площею 5,45 га., цільове призначення: ведення особистого селянського господарства, кадастровий №:04:008:0017, що знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, територія Копилівської сільської ради, яку було передано в іпотеку на підставі іпотечного договору №04/1-228, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., 01.06.2006 року за реєстровим №1993д в забезпечення зобов`язань по Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №767 від 01 червня 2006 року, укладеного між Пат «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову ОСОБА_1 , вказує, що у порушення вимог законодавства, нотаріусом, під час видачі виконавчого напису, не було перевірено інформацію щодо права власності на предмет іпотеки, була відсутня вимога до ОСОБА_1 , про усунення порушення виконання зобов`язання, за кредитним договором стягувач інший, ніж у виконавчому написі.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 , подано заяву про забезпечення позову, в якій він вказує, що 28.08.2019 року приватним виконавцем Пишним А.В., було відкрито виконавче провадження №59919052 про звернення стягнення з ОСОБА_1 , на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса.

29.08.2019 року приватним виконавцем Пишним А.В., було винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 , основної винагороди приватного виконавця.

19.09.2019 року приватним виконавцем Пишним А.В., було повернуто виконавчий документ стягувачу, в результаті чого було закінчено виконавче провадження №59919052.

25.01.2021 року ОСОБА_1 , стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пилипчуком В.Г., було винесено 5 постанов у виконавчому провадженні №61720373 про опис та арешт майна (коштів) боржника. У відповідності до зазначених постанов приватний виконавець вчиняє виконавчі дії, а саме описує та арештовує земельні ділянки за кадастровими номерами :05:001:0001, :05:002:0003, :04:007:0033, :04:007:0032, :04:010:0024, що знаходяться в Макарівському районі Київської області. Виконавче провадження № 61720373 було відкрито на підставі постанови приватного виконавця Пишного А.В., від 29.08.2019 року у виконавчому провадженні №59919052 про стягнення з ОСОБА_1 , основної винагороди приватного виконавця.

Заявник вказує, що відповідно до приписів ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. В свою чергу, основна винагорода приватного виконавця Пишного А.В., яка стягується виконавцем Пилипчуком В.Г., в межах виконавчого провадження № 61720373 і є виконавчим збором в розумінні ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження».

Тому, у разі не застосування заходів забезпечення позову, в подальшому це може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову, що в результаті призведе до значних матеріальних збитків для позивача. Відсутність забезпечення тільки ускладнить ситуацію та не зворотно порушить права позивача, оскільки арештовані та описані земельні ділянки можуть бути відчужені третім особам і навіть не один раз.

Враховуючи викладене, заявник просить суд зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №61720373, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пилипчуком В.Г., на підставі постанови приватного виконавця Пишного А.В., від 29.08.2019 року у виконавчому провадженні №59919052 про стягнення з ОСОБА_1 , основної винагороди приватного виконавця.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову, суд керується наступним.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом вказаної норми, забезпечення позову може бути застосовано або до подання позовної заяви, або після відкриття провадження у справі, оскільки розгляд справи розпочинається саме зі стадії відкриття провадження.

Хоча дана заява подана разом із позовною заявою, що відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, її розгляд суд здійснює як заяву про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, оскільки ухвалою суду від 01.02.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 , залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків, відповідно провадження у даній справі ще не відкрито.

Що ж до вирішення даної заяви по суті, то слід зазначити наступне.

Як вже було вказано, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, позовною вимогою ОСОБА_1 , є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому навіть за ухвалення можливого позитивного рішення у справі для заявника не створить труднощів у його виконанні, оскільки таке рішення не носить зобов`язального характеру та не передбачає примусового виконання.

При цьому, захист прав боржника при здійсненні виконавцем стягнення у виконавчому провадженні №61720373, відкритому на підставі постанови приватного виконавця Пишного А.В., від 29.08.2019 року у виконавчому провадженні №59919052 про стягнення з ОСОБА_1 , основної винагороди приватного виконавця, має здійснюватися у порядку адміністративного судочинства шляхом пред`явлення відповідного позову. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31.03.2020 року у справі №733/889/17.

Наведене виключає можливість застосування заявлених заходів забезпечення позову у межах розгляду даної справи, оскільки виходить за межі необхідності забезпечення ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до даного суду.

Враховуючи викладене, заява визнається необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 149-154, 260 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд.

Суддя О.В. Тандир