Справа № 289/2327/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Лівочки Л. І. , при секретарі - Дубчак Н.В., за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів Житомирської області заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 березня 2018 року у цивільній справі № 289/2327/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист, честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2018 року ОСОБА_2 звернулась до Радомишльського районного суду Житомирської області із заявою про перегляд заочного рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 березня 2018 року по цивільній справі № 289/2327/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист, честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування вимог заяви зазначила, що заочним рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області віл 22 березня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутапії та відшкодування моральної школи задоволено частково, визнано недостовірною інформацію поширену ОСОБА_2 в скарзі від 07.09.2017 року на ім`я керуючого Житомирським обласним відділом освіти та прокурора Житомирської області наступного змісту: "Благодійні внески батьки здають не на рахунок дитячого садочка, а в кишеню завідуючої...", стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000,00 гривень завданої моральної шкоди та 586,67 гривень судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Заявниця вважає вказане рішення суду незаконним, необгрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Висновки суду такими, що не відповідають обставинам справи та наданим суду доказам, ці докази не перевірені, не досліджені і даремно прийняті, як підставу для прийняття незаконних рішень. Вважає, що судом проігноровано елементарні норми права, Конституції України, ЦК України, ЦПК України, ППВСУ, що і призвело до невірного вирішення справи, що протирічить діючому законодавству України.

В рішенні Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 березня 2018 року зазначено, що підставою для стягнення з відповідачки ОСОБА_2 моральної шкоди стало те, що із змісту скарги вбачається, що окрім оскарження дій завідуючої ОСОБА_1 щодо порущення трудових прав ОСОБА_2 , остання звинувачує позивача також в привласненні благолійних внесків: "Благодійні внески батьки здають не на рахунок дитячого садочку, а в кишеню завідуючої...".

Заявниця вваєжає, посилаючись на роз"яснення , що надані в п. 19 Постанови ПВСУ №1 від 27.02.2009 р. "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", що це її висловлювання є оціночним судженням, яке не підлягає спростуванню та доведенню його правдивості.

Фактично в даному випадку дане висловлювання є прямо оціночним судженням, не містить інформацію про посаду, прізвища імені та по батькові посадової особи, назви закладу, осіб які вчинили дії. Так наприклад, якщо взяти до уваги слова "кишеня завідуючої" не містить у собі будь-якого уточнення вчинення правопорушення або образ, вчинення будь-яких дій за Кримінальним кодексом України.

В рішенні Радомишльського районного суду Житомирської області віл 22 березня 2018 року суд помилково зазначене трактує іншими словами, проаналізувавши зміст скарги відповідача, а також характер використаних при її викладенні мовних засобів, суд вважає, що звернення відповідача викладене в "формі оціночних суджень та деяких тверджень (фактів, в тому числі, щодо привласнення завідуючою благодійних внесків) з огляду на використані нею мовні обороти.

Тобто, суд фактично дає словам відповідача форму оціночних суджень, які згідно пункту18 Постанови ПВСУ №1 від 27.02.2009 р. "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Заявниця вказує, що позивачка її постійно вганяла в стрес, сама зверталася до лікаря, як і позивачка, а також з огляду на зазначене відбувся просто конфлікт інтересів, на її думку. Вона тривалий час працює у зазначеній сфері, має грамоти, а позивачка налаштувала трудовий колектив проти неї. Тобто відбувся конфлікт інтересів, який повинен вирішуватися в іншому порядку.

ОСОБА_2 просила скасувати рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 22.03.2018 року та постановити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову..

11 грудня 2019 року на підставі розпорядження в.о. голови Радомишльського районного суду Житомирської області від 28 листопада 2019року до Брусилівського районного суду Житомирської області надійшла для розгляду цивільна справа № 289/2327/17.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2019 року ОСОБА_2 поновлено строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 березня 2018 року, заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 березня2018 року прийнято до розгляду та призначено розгляд справи.

19 лютого 2020 року від позивачки ОСОБА_1 до суду поступив відзив на заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 22 березня 2018 року.

У відзиві ОСОБА_1 зазначила, що заочне рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 березня 2018 року є законним, так як прийняте за повним та всебічним з`ясуванням обставин справи, із дотриманням вимог цивільного та процесуального законодавства.

Разом з тим, судом було дотримано усіх умов щодо проведення заочного розгляду справи, що регламентовано ст.280 ЦПК України, відповідно до якої суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без відомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на матеріали справи судом належним чином було встановлено адресу реєстрації та проживання відповідачки ОСОБА_2 , суд належним чином повідомляв на встановлену адресу відповідачку про дату, час та місце розгляду цивільної справи і викликав її в судове засідання у якості відповідача, 15 березня 2018 року вона особисто ознайомлювалась із матеріалами справи, що підтверджується заявою останньої, відповідачка вчасно не подала відзив, також позивач не заперечувала проти такого вирішення справи.

Натомість, відповідачка ігноруючи виклики до суду, не сприяла своєчасному розгляду справи. Деякі її твердження є сумнівними і спростовуються матеріалами справи. Відповідач зазначила, що не отримувала повістки про судове засіданні 22 березня 2018 року, тобто в день винесення судом заочного рішення. Але 14 березня 2018 року працівник суду телефонограмою повідомив її про дату, час та місце розгляду справи, а остання, вивчаючи 15 березня 2018 року матеріали справи за власного заявою, ознайомилась із текстом цієї телефонограми, як і з іншими документами, що є беззаперечним доказом її обізнаності про проведення судового засідання 22 березня 2018 року.

ОСОБА_1 вважала, що в заяві відповідачки про перегляд заочного рішень Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 березня 2018 року та доданих до неї матеріалах, не міститься доказів поважності причин невиконання нею вимог процесуального законодавства, які б слугували підставою для скасування заочного рішення. Наведенні нею твердження є надуманими та спростовуються матеріалами справи.

ОСОБА_1 вказала, що відносини, які склалися між нею та відповідачкою на роботі, відповідачка називає конфліктом інтересів. Але ніякого конфлікту інтересів не було. Натомість мало місце неодноразове не виконання трудових обов`язків працівником (відповідачкою), порушення нею вимог посадової інструкції, внутрішнього трудового розпорядку, колективного договору, статуту організації, та вчинення аморального вчинку, що послугувало підставою для керівника (позивача) за рішенням трудового колективу звільнити відповідача з роботи. Правомірність та законність такого звільнення підтверджена рішеннями місцевого і апеляційного судів, закріплена постановою Верховного Суду по справі №289/1605/18. Є очевидним, що відповідачка за поняттям "конфлікт інтересів" намагається приховати дійсність обставин, і тим самим хоче уникнути відповідальності за поширення завідомо неправдивих відомостей про позивача, якими поставлено під сумнів її ділову репутацію як керівника та завдано їй моральних страждань і понесених нею додаткових витрат по відновленню справедливості.

Просила відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 березня 2018 року.

ОСОБА_2 , будучи неодноразово повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з"явилась, направила заяву про перенесення судового засідання.

ОСОБА_1 в суді просила відмовити в задоволенні заяви про скасування заочного рішення, вважаючи її безпідставною.

Суд, дослідивши заяву, відзив позивача на ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення та матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що заява про скасування заочного рішення не підлягає задоволенню.

Встановлено, що заочним рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 березня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної школи задоволено частково. Визнано недостовірною інформацію поширену ОСОБА_2 в скарзі від 07.09.2017 року на ім`я керуючого Житомирським обласним відділом освіти та прокурора Житомирської області наступного змісту: "Благодійні внески батьки здають не на рахунок дитячого садочка, а в кишеню завідуючої...". Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000,00 гривень завданої моральної шкоди та 586,67 гривень судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (том 1, а.с.7-9)

Частиною першою статті 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналіз положень наведеної норми цивільного процесуального закону вказує на те, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом одночасно всіх наступних обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що доводи, на які посилається заявник, не мають істотного значення для правильного вирішення справи, відсутні посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Суд вважає, що заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 березня 2018 року у цивільній справі № 289/2327/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист, честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, слід залишити без задоволення, оскільки відповідач у ній не послався на докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Також матеріалами справи спростовується твердження відповідача про неодержання нею повісток про виклик на судові засідання по справі, що унеможливило подання відповідачем відзиву на позовну заяву та письмових пояснень.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.287 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 березня 2018 року у цивільній справі № 289/2327/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист, честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що заочне рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду безпосередньо або через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Л.І. Лівочка