Справа № 146/1318/20
Провадження № 22-ц/801/1206/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Скаковська І. В.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,

суддів Міхасішина І. В., Матківської М. В.,

з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н. Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» на ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 06 квітня 2021 року, постановлену під головуванням судді Скаковської І. В. у підготовчому судовому засіданні в смт. Томашпіль Вінницької області, повний текст судової ухвали складено 09 квітня 2021 року,

у цивільній справі № 146/1318/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис),

встановив:

У грудні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Продовольча компанія «Поділля» (далі ПАТ «Продовольча компанія «Поділля») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» (далі ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина») про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 06 квітня 2021 року прийнято відмову позивача від позову, зобов`язано Управління Державної казначейської служби України у Томашпільському районі повернути ПАТ «Продовольча компанія «Поділля» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову 3 153 грн, провадження у справі закрито.

Не погодившись із постановленою ухвалою в частині повернення судового збору, ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина», посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати в цій частині.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вирішуючи питання про повернення судового збору, місцевий суд не звернув уваги на положення частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», якою передбачено, що у разі відмови позивача від позову судовий збір не повертається, а відтак дійшов до необґрунтованого висновку про повернення сплаченого позивачем судового збору.

ПАТ «Продовольча компанія «Поділля» скористалось свої правом на подання відзиву, в якому зазначає, що оскаржувану відповідачем ухвалу вважає законною та обґрунтованою, тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Крім того, позивач просив апеляційну скаргу залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Апеляційний суд звертає увагу, що згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 22 постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10 у разі оскарження рішення суду лише в частині відшкодування чи розподілу судових витрат, що не пов`язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, сторона не повинна оплачувати за таку скаргу судовий збір.

Крім того, у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 373/34/18-ц та 27 січня 2021 року у справі № 761/27177/14-ц зазначено, що у разі оскарження рішення суду лише в частині відшкодування чи розподілу судових витрат, що не пов`язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, сторона не повинна оплачувати за таку скаргу судовий збір.

Отже вимоги позивача про залишення апеляційної скарги без руху з підстав несплати судового збору за її подачу є безпідставними.

Доводи відзиву про те, що вимогами цивільного процесуального закону не передбачено можливості оскарження ухвали про закриття провадження в частині повернення судового збору, апеляційний суд також вважає безпідставними, оскільки за приписами пункту 13 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

За змістом статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 18 січня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання (а. с. 34).

24 березня 2021 року, до початку розгляду справи по суті, ПАТ «Продовольча компанія «Поділля» подало до суду першої інстанції заяву про відмову від позову (а. с. 109).

Частиною третьою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За змістом частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року «Про судовий збір» з наступними змінами та доповненнями.

Положеннями пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до платіжних доручень № Р01221004, № Р01221006, № Р01221005 від 22 грудня 2020 року ПАТ «Продовольча компанія «Поділля» сплатило 6 306,00 грн судового збору за звернення до суду з позовом у цій справі (а. с. 9-11).

За таких обставин, оскільки у справі закрито провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України, суд першої інстанції, керуючись частиною першою статті 142 ЦПК України, дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення на користь позивача ПАТ «Продовольча компанія «Поділля» з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви, а саме 3 153, 00 грн.

Такі висновки апеляційного суду узгоджуються з висновками Верховного Суду у постанові від 05 лютого 2020 року у справі № 131/511/18.

Доводи апеляційної скарги колегією суддів відхиляються, оскільки вони зводяться до помилково тлумачення пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», зокрема вказаною нормою передбачено право повернення усієї суми судового збору в разі закриття (припинення) провадження у справі, водночас вона містить виняток щодо здійснення такого повернення в разі закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову, яке має відбуватись в порядку, передбаченому частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого суду, а тому підстав для скасування ухвали немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» залишити без задоволення.

Ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 06 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 03 червня 2021 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. В. Міхасішин

М. В. Матківська