РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/5296/21

провадження у справі № 2/0285/1233/21

29 листопада 2021 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі : головуючої судді Михайловської А.В.,

за участю секретаря судового засідання Ковальової З.С.,

сторони у справі : позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив:

07.10.2021 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила стягувати на її користь щомісячно з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 3000 грн., починаючи стягнення з дня подачі даного позову, але не менше встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із послідуючою індексацією і до досягнення повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць просила допустити до негайного виконання.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що під час шлюбу з відповідачем у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги не надає. Вказує, що не взмозі самостійно належно забезпечувати потреби дитини, оскільки має третю групу інвалідності та хронічну хворобу, тому працювати не може. Натомість дочка також має хворобу, потребує постійного лікування та консультації у лікаря, що потребує значних коштів. Відповідач офіційно працює в ТОВ "Ековудс", тому може сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі 3000 грн., але не менше встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки добровільної згоди з приводу надання матеріального утримання на дитину між ними не досягнуто, змушена звернутися до суду з даним позовом.

11.10.2021 року ухвалою суду було прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження, розгляд справи по суті вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони в судове засідання не прибули, надали заяви про розгляд справи без їх участі; позивач у заяві підтримала позовні вимоги, які просила задовольнити у повному обсязі; відповідач у заяві визнав позовні вимоги частково, вказавши, що взмозі сплачувати аліменти в розмірі 2500 грн. щомісячно.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Як встановлено, батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони у справі /а.с.5/.

Дочка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, проти чого відповідач не заперечив /а.с.7/.

Як убачається з наданої виписки із медичної картки неповнолітня ОСОБА_3 має хворобу, у зв`язку з чим лікується та потребує на це коштів.

Отже, позивач посилається у позові на те, що дитина потребує належного та достатнього матеріального утримання в рівних частинах як від матері так і від батька, однак утримується лише матір`ю, оскільки батько дитини самоусунувся від надання матеріальної допомоги.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення закріплене в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, суду надано не було. Отже будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїй дитині судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить достатнє її утримання.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини, зокрема, є здоровим, працездатним, інших утриманців немає, та не достатньо приймає участь в утриманні своєї дочки, на спростування чого останнім не було подано доказів. Крім цього, відповідачем визнано позов частково, останній не заперечує проти надання матеріального утримання своїй дочці в розмірі 2500 грн. щомісячно

Тому суд, враховуючи, також, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, передбачений Закон України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», беручи до уваги часткове визнання відповідачем позову, приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі 2500 грн. щомісячно, що буде відповідати як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів.

Крім цього, задовольняючи позов частково в сумі 2500 грн., суд керується тим, що позивачем відповідно до вимог ст.ст. 12,81,89 ЦПК України не доведено та не надано достатніх доказів того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти саме в розмірі 3000 грн. щомісячно.

Як встановлено частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Так, суд не встановив достатніх підстав для встановлення мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки позивачем не надано та матеріали справи не містять доказів достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Також, суд приходить до висновку про необгрунтованість вимог позивача щодо послідуючої індексації призначених аліментів, як таких що не відповідають положенням чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 79, ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання (пред`явлення) позовної заяви.

У відповідності до вимог п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин, суд визначає аліменти у розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову до суду, з 07.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судовий збір згідно вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягнення з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 352, 354, 355, п.п.15.5 п. 5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 ( дві тисячі п`ятсот) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову до суду, з 07.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 ( дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

В решті позовних вимог- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування сторін:

- позивач - ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації - АДРЕСА_1 , );

- відповідач - ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання - АДРЕСА_2 ).

Дата складення повного судового рішення - 29.11.2021 року.

Суддя А.В.Михайловська