Постанова

Іменем України

02 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 520/6519/15-ц

провадження № 61-1830св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року в складі колегії суддів: Ващенко Л. Г., Вадовської Л. М., Сєвєрової Є. С.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту, який ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 17 липня 2018 року залишено без розгляду.

У серпні 2016 року року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та просило стягнути з них у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 26 685, 63 доларів США та пеню в сумі 68 900, 33 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 квітня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого банк надав йому кредит у розмірі 50 000 доларів США, який він зобов`язався повернути не пізніше 16 квітня 2018 року та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 13, 5 % річних.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 197590 від 15 квітня 2008 року, згідно з яким вона зобов`язалася у повному обсязі відповідати за невиконання ОСОБА_3 кредитних зобов`язань.

ПАТ «УкрСиббанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, проте ОСОБА_3 належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, своєчасно не здійснює платежі на погашення кредиту.

22 червня 2016 року банк надіслав відповідачам вимоги про погашення заборгованості, однак такі залишені без задоволення.

Станом на 22 червня 2016 року заборгованість за кредитним договором складає 26 685, 63 доларів США та 68 900, 33 грн, з яких: кредитна заборгованість у сумі 22 290, 59 доларів США, прострочена заборгованість по процентам у розмірі 4 395, 04 доларів США та пеня у сумі 69 900, 33 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 17 липня 2018 року в задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з позичальника ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що банк не довів суму заборгованості за кредитним договором, а відмовляючи в задоволенні позовних вимог до поручителя ОСОБА_4 , суд вважав, що порука є припиненою.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Одеського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року рішення Київського районного суду міста Одеси від 17 липня 2018 року скасовано і позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту станом на 22 червня 2016 року в розмірі 26 685, 63 доларів США та пеню в сумі 68 900, 33 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позивач довів належними та допустимими доказами факт видачі кредиту та наявність заборгованості за кредитним договором, а тому вимоги банку про стягнення цієї заборгованості з позичальника та поручителя є обґрунтованими.

При цьому підстав для висновку про припинення поруки апеляційний суд не вбачав, оскільки факту збільшення обсягу відповідальності поручителя без її згоди не встановлено.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У січні 2020 року ОСОБА_3 через представника ОСОБА_5 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року й залишити в силі рішення Київського районного суду міста Одеси від 17 липня 2018 року.

Касаційна скарга мотивована, зокрема тим, що апеляційний суд неповно дослідив обставини справи, не врахував, що банк не довів належними та допустимими доказами суму заборгованості за кредитним договором, не надав бухгалтерські документи, внаслідок чого безпідставно задовольнив позов.

Разом з тим, ураховуючи, що поручитель ОСОБА_2 з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року до суду касаційної інстанції не зверталася, постанова апеляційного суду в частині задоволених позовних вимог до неї в касаційному порядку не переглядається.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2020 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

25 лютого 2020 року справа № 520/6519/15-ц надійшла до Верховного Суду.

Від представника ПАТ «УкрСиббанк» Рогожіної І. Б. надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому вона просить залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду без змін.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За вказаних обставин тут і надалі положення ЦПК України застосовуються у редакції, яка діяла до 08 лютого 2020 року.

Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судами

Установлено, що15 квітня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір № 0 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого банк надав ОСОБА_3 кредит (грошові кошти) в розмірі 50 000 доларів США, а він зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 16 квітня 2008 року та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,5% річних.

15 квітня 2008 року ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 уклали додаткову угоду № 0 до договору про надання споживчого кредиту, якою, зокрема, погодили графік рафік платежів, визначення сукупної вартості кредиту та тарифи банку, а також випадки застосування подвійної процентної ставки.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 197590 від 15 квітня 2008 року, згідно з умовами якого ОСОБА_6 зобов`язалася відповідати в повному обсязі за невиконання ОСОБА_3 усіх його зобов`язань, що виникли з кредитного договору.

15 квітня 2008 року, з поточного рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_1 , позичальник отримав 50 000 доларів США.

ОСОБА_3 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Згідно з розрахунком ПАТ «УкрСиббанк» станом на 22 червня 2016 року заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором становить 26 685, 63 доларів США та 68 900, 33 грн, з яких: 22 290, 59 доларів США -заборгованість за кредитом, 4 395, 04 доларів США - заборгованість по процентам, 46 639, 75 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом і 23 260, 58 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам.

23 червня 2016 року позивач надіслав відповідачам письмові вимоги про погашення заборгованості, які залишені без задоволення.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 10 травня 2017 року в справі було призначено судово-економічну експертизу.

Згідно з висновком судово-економічної експертизи № 17-2556/2557 від 20 жовтня 2017 року, проведеним дослідженням, за наданими документами, встановити відповідність розрахунку заборгованості ОСОБА_3 (по сплаті відсотків за користування кредитом, пені, штрафів та заборгованості за кредитом) умовами укладених кредитних договорів про надання споживчого кредиту № 0 від 15 квітня 2008 року, розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту, підтвердити чи спростувати метод нарахування банком відсотків за кредитним договором, а також обґрунтувати заборгованість відповідно до бухгалтерського обліку банку за кредитним договором про надання споживчого кредиту № 0 від 15.04.2008 року станом на 01 серпня 2016 року, не вдалось за можливе в зв`язку із ненаданням для дослідження облікових регістрів банку по обліку повернення кредитних коштів, нарахування та зарахування коштів по сплаті відсотків за користування кредитом та віднесення на прострочку несвоєчасно здійснених платежів, Положення про кредитування банку.

При цьому, згідно з висновком експерта № 17-2556/2557 від 20 жовтня 2017 року, проведеним дослідженням наданих документів виявлено, що банк у розрахунку суми сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 40 889, 33 доларів США від суми кредиту 50 000 доларів США, застосував ставку в розмірі 7, 2%, а не 13, 5%, як визначено умовами кредитного договору.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 610, 611 ЦК України).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення -невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Установивши, що між сторонами був укладений договір про надання споживчого кредиту, умови якого позичальник ОСОБА_1 належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заявлена банком заборгованість, розмір якої підтверджується відповідним розрахунком та не спростований відповідачем ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції, надавши належну оцінку всім доказам у справі, дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення в цій частині, оскільки зводяться до незгоди заявника з висновками апеляційного суду стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки апеляційним судом, який їх обґрунтовано спростував. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Постанова суду апеляційної інстанції в оскаржуваній частині відповідає вимогам закону й підстав для її скасування немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного суду від 15 грудня 2019 року в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_3 без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року в частині задоволених позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко