Номер провадження: 22-ц/813/4191/21
Номер справи місцевого суду: 497/1276/19
Головуючий у першій інстанції Кравцова А. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2021 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно ЦНАП Болградської РДА,

третя особа Болградська міська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2020 року у складі судді Кравцової А.В.,

в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно ЦНАП Болградської РДА про зобов`язання вчинити певні дії.

24.12.2019 позивач звернулась до суду з уточненнями до позовної заяви до ОСОБА_2 та Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно ЦНАП Болградської РДА, за участю третьої особи-Болградської міської ради про зобов`язання Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно ЦНАП Болградської РДА вчинити реєстраційні дії, скасувати запис про державну реєстрацію від 17.04.2014, поновити право власності на об`єкт нерухомого майна, нежитлову будівлю магазин за літ. "А", загальною площею 92 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 шляхом внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідного запису

Позовні вимоги мотивовано тим, що 25.04.2014 державний реєстратор Сарсаков С.О. в порушення діючого законодавства за заявою ОСОБА_2 зареєстрував за останнім, на підставі іпотечного договору від 24.12.2012, право власності на спірне нерухоме майно, нежитлову будівлю магазину за літ. А, загальною площею 92 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 . Проте, вказане нерухоме майно насправді належить позивачу, що підтверджується свідоцтвом про право власності на вказане нерухоме майно від 10.12.2013. Позивач зазначила, що на звернення до відповідача з заявою про відновлення її права власності шляхом відновлення реєстрації за нею, остання отримала безпідставну відмову. У зв`язку з викладеним позивач просила зобов`язати Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно ЦНАП Болградської РДА вчинити реєстраційні дії та скасувати запис про державну реєстрацію від 17.04.2014, поновити право власності на об`єкт нерухомого майна, нежитлову будівлю магазин за літ. "А", загальною площею 92 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 шляхом внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідного запису.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове за змістом позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що подання ОСОБА_2 заяви про залишення позову без розгляду і скасування постановою ВС КАС від 02.10.2018 постанов Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2014 та Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2014, безпідставність державної реєстрації позивачем ОСОБА_2 права власності на нежитлову будівлю магазин за літ.А, загальною площею 92,0 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 , є підставою для внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідного запису оскільки, означає, що ОСОБА_2 не звертався до суду з позовом взагалі. Проте, з урахуванням попередніх рішень суду, які було скасовано але, які мали наслідком реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_2 , підстави для поновлення права на зазначений об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_1 шляхом внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідного запису є обґрунтованими. Також зазначалось, про недотримання територіальності під час державної реєстрації та реєстрації речових прав. 17.04.2014 реєстратором Сарсаковим С.О. на підставі неіснуючого рішення про реєстрацію речових прав реєстратора ОСОБА_3 від 25.04.2014. Тобто, ОСОБА_4 провів реєстраційні дії при існуванні рішення іншого реєстратора за №10367472 від 28.01.2014 про відмову у вчиненні реєстраційних дій, яке і оскаржив в подальшому ОСОБА_2 в апеляційному порядку та згодом подав заяву про залишення позовної заяви без розгляду. З урахуванням правових наслідків скасування Верховним Судом постанов Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2014 та Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2014, а так саме подання ОСОБА_2 під час перегляду його первісного позову, заяви про залишення його позову без розгляду, виходить, що не існує й рішення будь- якого суду, яким рішення реєстратора про відмову в проведенні реєстраційних дій - скасовано. Проте, зазначені факти, підтверджені документально, також залишились поза увагою суду. Суд не надав правової оцінки доводам позивача, а саме, з приводу відповіді та підстав для відмови державного реєстратора, що стало підставою для звернення з позовом. Суд як і державний реєстратор помилково вважають обґрунтованою відмову у вчиненні реєстраційних дій з відсутністю рішення суду про скасування рішення державного реєстратора з одночасним скасуванням цим рішенням заяви власника про заборону вчинення реєстраційних дій чи відповідного судового рішення, зареєстрованих у базі даних заяв адже, зміст позовних вимог полягав у вимогі щодо зобов`язання Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно ЦНАП Болградської РДА здійснити реєстраційні дії та поновити право на об`єкт спірного нерухомого майна за ОСОБА_1 шляхом внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідного запису.Зі змісту рішення не уявляється за можливе чітко визначити статус та склад учасників справи оскільки, жодним процесуальним документом, зокрема, даними ЄДРСР, не вирішувалось питання про зміну статусу та/або складу учасників справи. Позивачем лише надавались заперечення щодо клопотання ОСОБА_2 про залучення співвідповідача на стадії розгляду справи по суті. Так, у поясненнях з цього приводу було зокрема зазначено, що порядок, підстави та умови залучення до справи співвідповідача, визначено статтею 51 ЦПК України, яка не наділяє відповідача ОСОБА_2 такою процесуальною ініціативою. Також, поза увагою суду залишився той факт, що всі звернення ОСОБА_2 до реєстраторів, відбувались під час чинної заборони відчуження спірного майна, вчинену приватним нотаріусом під час посвідчення іпотечного договору.

19.02.2021 ОСОБА_2 надав суду відзив на апеляційну скаргу та просив суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Представники Болградської міської ради та Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно ЦНАП Болградської РДА в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не заявили, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та відповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Матеріали справи свідчать, що 24.12.2012 між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір позики у вигляді розписки за умовами якого ОСОБА_2 позичив ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 1 000 000 (один мільйон) гривень. Згідно умов договору позики ОСОБА_1 зобов`язалася повернути грошові кошти до 24 грудня 2013 року.

24.12.2012, з метою забезпечення виконання зобов`язання, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області, зареєстрований в реєстрі за N10515.

Пунктом 1 іпотечного договору передбачено, що ОСОБА_1 (далі - Іпотекодавець) передає в іпотеку ОСОБА_2 (далі - Іпотекодержатель) магазин за літ. А, загальною площею 92 кв. м, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Болградською міською радою Одеської області 29.09.2010 за N332.

Відповідно до пункту 2 іпотечного договору, предмет іпотеки складається в цілому з одного магазину площею 92 кв. м, розташованого на території Болградської міської ради, розміром 107 кв. м.

Пунктом 3 іпотечного договору визначено, що вказаний магазин наданий в іпотеку для забезпечення своєчасного виконання розписки, укладеної в простій письмовій формі від 24 грудня 2012 року, згідно якої Іпотекодержатель надав Іпотекодавцю гроші у сумі 1 000 000 (один мільйон) гривень строком до 24 грудня 2013 року.

Згідно з пунктом 4 іпотечного договору заставлене майно оцінено сторонами в 1 000 000 гривень.

Пунктами 8-10 іпотечного договору сторони домовились, що зобов`язання, забезпечені іпотечним договором, вважаються здійсненими, коли заборгованість цілком сплачено. При невиконанні ОСОБА_1 своїх зобов`язань щодо цього договору, право власності на предмет іпотеки переходить Іпотекодержателю у встановленому законодавством порядку. Сторони також домовились, що заставна не видається, відповідно до діючого законодавства України цей договір підлягає державній реєстрації.

24.12.2012 приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області, у зв`язку з посвідченням іпотечного договору, була накладена заборона відчуження зазначеного в іпотечному договорі майна - магазину, який знаходиться в АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 до припинення іпотечного договору, зареєстрована в реєстрі за N 10516.

28.12.2012 сторони змінили строки повернення боргу з боку ОСОБА_1 і встановили граничний строк повернення боргу 24.02.2013. Укладено договір про внесення змін до договору іпотеку, яким сторони змінили пункт 3 іпотечного договору і домовились, що ОСОБА_1 поверне борг до 24.02.2013. Договір про внесення змін посвідчений приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області, зареєстрований в реєстрі за N10669.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі заяви ОСОБА_2 від 17.04.2014, державним реєстратором реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області Сарсаковим С.О. за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на спірне іпотечне майно.

ОСОБА_1 22.05.2019 звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг відділу надання адміністративних послуг Болградської районної Державної адміністрації з заявою про вчинення певних реєстраційних послуг про скасування державної реєстрації права власності відповідача ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю магазин загальною площею 92кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , проте державним реєстратором відмовлено через ненадання достатньо обґрунтованих для цього документів.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач основними аргументами зазначає те, що:

- наявне рішення іншого реєстратора N10367472 від 28.01.2014 про відмову ОСОБА_2 у вчиненні реєстраційних дій щодо спірного нерухомого майна, за наявності якого, в порушення норм ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державним реєстратором Сарсаковим С.О. проведено реєстраційні дії щодо вказаного нерухомого майна;

- дії реєстратора щодо вказаної відмови ОСОБА_2 у вчиненні реєстраційних дій останній оскаржив, звернувшись до суду з позовом до державного реєстратора та Державної реєстраційної служби про визнання протиправним та скасування вказаного рішення від 28.01.2014 та зобов`язання Реєстраційну службу зареєструвати за ОСОБА_2 право власності на спірну будівлю, вказаний позов було залишено без розгляду, тому, на думку позивача, не існує будь-якого рішення суду, яким рішення реєстратора про відмову в проведенні реєстраційних дій скасовано.

Апеляційний суд вважає, що зазначені доводи позивача не можуть бути підставою для задоволення позову про зобов`язання Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно ЦНАП Болградської РДА вчинити реєстраційні дії, скасувати запис про державну реєстрацію від 17.04.2014, поновити право власності на об`єкт нерухомого майна, нежитлову будівлю магазин за літ. "А", загальною площею 92 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 шляхом внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідного запису з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено підстави для відмови в державній реєстрації прав (Абзац перший частини першої статті 24 в редакції Закону № 340-IX від 05.12.2019): 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса; Пункт 9 частини першої статті 24 в редакції Закону № 159-IX від 03.10.201910) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

Відповідно до частини 4 ст. 24 Закону відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі: 1) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно; Пункт 1 частини четвертої статті 24 із змінами, внесеними згідно із Законом № 340-IX від 05.12.20192) державної реєстрації права власності на нерухоме майно з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав за особою, щодо якої або щодо майна якої наявні обтяження у спеціальному розділі Державного реєстру прав, чи в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав; Пункт 2 частини четвертої статті 24 із змінами, внесеними згідно із Законами № 1666-VIII від 06.10.2016, № 340-IX від 05.12.20193) державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону; 4) державної реєстрації інших обтяжень речових прав на нерухоме майно (крім іпотеки); Частину четверту статті 24 доповнено пунктом 4 згідно із Законом № 1666-VIII від 06.10.2016; із змінами, внесеними згідно із Законом № 340-IX від 05.12.20195) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за наявності згоди іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна - разі якщо обтяженням є заборона відчуження нерухомого майна, що виникла на підставі договору, або податкова застава; Частину четверту статті 24 доповнено пунктом 5 згідно із Законом № 1666-VIII від 06.10.2016 6) державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину; Частину четверту статті 24 доповнено пунктом 6 згідно із Законом № 1666-VIII від 06.10.2016 7) державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України "Про іпотеку". Наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем; Частину четверту статті 24 доповнено пунктом 7 згідно із Законом №2478-VIII від 03.07.2018 8) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі нотаріально посвідченого договору - у разі якщо обтяженням є вимога нотаріального посвідчення договору, встановлена власником майна. Частину четверту статті 24 доповнено пунктом 8 згідно із Законом № 340-IX від 05.12.2019.

Згідно з ч. 5 ст. 24 Закону відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена.

З викладеного слідує, що ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачена відмова в державній реєстрації прав з підстав наявності відмови іншого реєстратора.

Отже, наявність рішення реєстратора від 28.01.2014 про відмову у вчиненні реєстраційних дій щодо спірного майна не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем іншим реєстратором.

За таких обставин факт звернення ОСОБА_2 до суду з позовом про скасування рішення реєстратора від 28.01.2014 про відмову у вчиненні реєстраційних дій, який судом залишено без розгляду, не впливає на правомірність запису про проведену державну реєстрацію права власності від 17.04.2014, яким зареєстровано за ОСОБА_2 право на спірний об`єкт нерухомості.

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 20959720 видно, що право власності зареєстроване на підставі заяви ОСОБА_2 від 17.04.2014, зазначений витяг є офіційним підтвердженням реєстрації права, здійснений реєстратором Сарсаковим С.О. 25.04.2014, підпис іншого реєстратора зазначений в рішенні про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_3 відсутній, водночас на ньому проставлений підпис реєстратора Сарсакова С.О., відтак доводи про існування рішення про реєстрацію одного реєстратора при реєстрації іншим на матеріалах справи не ґрунтуються та не спростовують факт реєстрації права власності реєстратором Сарсаковим С.О.

Доводи апелянта про те, що суд в процесі розгляду справи не вирішив питання про зміну статусу учасників справи на вірність висновку суду по суті спору не впливають з огляду на те, що зміст рішення свідчить про те, що уточнення, які надані позивачем в процесі розгляду справи, були прийняті судом та залучені до справи й саме з урахуванням викладеної в них позиції, суд надав вказаним доводам оцінку та розглянув справу по суті. Зазначення в рішенні суду Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно ЦНАП Болградської РДА в якості третьої особи, тоді як позивачем в уточненнях визначено його в якості відповідача, з урахування доводів позовних вимог, на вірність висновку про відсутність підстав для задоволення позову не впливає.

Відповідно до ч.2ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи відсутність таких порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України залишає скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 07.06.2021.

Головуючий:

Судді: