РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Масло С.П.,

за участю секретаря судових засідань Чміль Т.А.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, Центр надання соціальних послуг Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батька та стягнення аліментів на малолітню дитину,-

в с т а н о в и в:

Представник органу опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області звернувся до Близнюківського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, Центр надання соціальних послуг Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, в якій просить:

1) Відібрати малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення батьківських прав;

2) Передати малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органу опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області для подальшого її влаштування;

3) Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини;

В обґрунтування позову зазначено, що на обліку служби у справах дітей Близнюківської селищної ради перебуває дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що опинилася в складних життєвих обставинах.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого Близнюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 20.06.2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 .

Мати дитини, ОСОБА_4 , відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданого Близнюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 27.08.2021 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Малолітня дитина ОСОБА_3 проживала разом із батьком, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Сім`я перебуває під соціальним супроводом Центру надання соціальних послуг Близнюківської селищної ради (далі-центр) з 14.09.2021 року, але послуги центру за соціальною карткою сім`ї надаються з 14.06.2021 року.

Відповідно до листа Центру від 27.09.2021 року № 01-21/175 батьку надавалися послуги відповідно до Державного стандарту соціальних послуг (представництво інтересів, консультування, відвідування за місцем проживання), але ОСОБА_2 рекомендації фахівців центру не виконував, агресивно та зухвало реагував на відвідування родини, постійно перебував в стані алкогольного сп`яніння.

До служби у справах дітей Близнюківської селищної ради надійшов лист від Центру надання соціальних послуг Близнюківської селищної ради від 23.09.2021 року №01-21/166, де зазначено, що малолітня дитина ОСОБА_3 перебуває в умовах, які негативно впливають на її життя, стан та розвиток, є загроза для життя та здоров`я дитини.

Вищезазначена сім`я перебуває під постійним контролем служби у справах дітей Близнюківської селищної ради, періодично здійснювалися обстеження умов проживання, про що свідчать акти обстеження умов проживання. Умови проживання були задовільні, родина була забезпечена продуктами харчування, діти мали сезонний одяг, але батько та мати зловживали алкогольними напоями, декілька раз під час обстеження батьки перебували в стані алкогольного сп`яніння. Працівниками служби періодично здійснювалася профілактична робота з батьками щодо недопущення зловживання алкогольними напоями, забезпечення повноцінного харчування дітей, належного виконання батьківських обов`язків, було роз`яснено про ризики вилучення дітей із родини. Малолітня дитина ОСОБА_3 була постійно під наглядом своєї неповнолітньої сестри ОСОБА_5 .

ОСОБА_2 ніде не працює, отримує пенсію по інвалідності З групи (професійне захворювання).

Після смерті дружини, почав злісно зловживати алкогольними напоями. Під час перевірки умов проживання малолітньої дитини 13.09.2021 року, за висновком проведення оцінки рівня безпеки дитини, було вирішено ОСОБА_3 направити до закладу охорони здоров`я для обстеження стану її здоров`я, надання необхідної медичної допомоги. У зв`язку із безладом у будинку: всі речі були розкидані, брудно, на підлозі лежали рештки їжі, пляшка горілки. ОСОБА_2 спав п`яний на підлозі, дівчинка спала на дивані без постільної білизни. Дитина мала занедбаний вигляд, одягнена в брудний одяг, не розчесана, поряд з дитиною відчувався неприємний запах. Наступного дня, з батьком була проведена профілактична робота працівниками служби у справах дітей та центру надання соціальних послуг щодо відповідального батьківства, після чого в будинку він навів лад, присутні були продукти харчування. Працівникам центру та служби повідомив, що зараз він розгублений після смерті дружини та йому тяжко, пообіцяв пройти курс лікування від алкогольної залежності, але свої обіцянки не виконав.

Спеціалістом служби у справах дітей з метою підтримки сім`ї та подолання складних життєвих обставин було запропоновано влаштування до центру підтримки сім`ї у м. Харків, де батько разом із донькою мали змогу перебувати терміном до року та отримувати необхідну допомогу, на пропозицію відповідач відмовився.

Малолітня дитина ОСОБА_3 знаходиться у сімейного лікаря на обліку з діагнозом вроджена вада серця, дефект між шлункової перетинки, має косоокість та відставання у фізичному розвитку. При медичному огляді батьку видано направлення на медичне обстеження дитини у обласній дитячій лікарні у спеціалістів відповідно до діагнозу, але він повідомив, що зараз не має змоги поїхати на медичне обстеження.

Відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 27.09.2021 ОСОБА_3 має діагноз Н50.0, Q 21.0.

За інформацією Близнюківського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №2 «Сонечко» Близнюківської селищної ради дитина заклад не відвідує з 28.05.2021 року, батьки мають заборгованість зі сплати за харчування 328,46 грн.

Відповідно до психолого-педагогічної характеристики закладу дошкільної освіти ОСОБА_3 інколи приводили батьки або сестра в неохайному вигляді, були випадки коли дитину батьки забирали на підпитку.

Крім того, від прийомних батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , сім`я де виховується неповнолітня сестра, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 в телефонному режимі працівнику служби у справах дітей Близнюківської селищної ради неодноразово надходили дзвінки, де ОСОБА_6 повідомляла про те, що до неї надходять анонімні телефонні дзвінки від жителів АДРЕСА_1 про бездоглядність дитини ОСОБА_3 , про зловживання батьком алкогольних напоїв, про те як сусіди чують як на подвір`ї батько голосно спілкувався (кричав) на дитину. ОСОБА_2 декілька раз телефонував ОСОБА_5 та говорив про свої наміри закінчити життя самогубством, писав телефонне повідомлення.

Під час останніх декількох відвідувань спеціалістами центру, вищезазначеної сім`ї, батько мав ознаки вживання алкогольних напоїв, дитина не забезпечена повноцінним харчуванням (в холодильнику були цукерки, печиво, масло). Із приготовленої їжі дитина два дня харчувалася макаронами, на рекомендації щодо приготування гарячої їжі для дитини не реагував (відвідування відображенні у соціальні картці надання послуг).

23 вересня 2021 року черговий раз дану родину було відвідано працівником служби у справах дітей та центру надання соціальних послуг, батько знову перебував в стані алкогольного сп`яніння, агресивно спілкувався, погрожував спеціалістам. Сестрі ОСОБА_8 та працівнику служби у справах дітей, ОСОБА_10 в телефонному режимі повідомив, що він дитину відправить до дитячого садочка, а забирати її не буде, постійно говорить про самогубство. Діючи, виключно в інтересах дитини та відповідно до акту оцінки рівня безпеки дитини від 23 вересня 2021 року дитину доставлено до КП «Близнюківська ЦРЛ» для медичного огляду.

Вищезазначені факти, свідчать про неналежний догляд за дитиною та не виконання батьківських прав батьком, в результаті чого, відповідно до рішення виконавчого комітету Близнюківської селипщої ради від 24.09.2021 року №304 було прийнято рішення про негайне відібрання дитини від батька.

ІНФОРМАЦІЯ_4 малолітню дитину ОСОБА_3 було тимчасово влаштовано до КЗ «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей».

За результатами засідання комісії з питань захисту прав дитини Близнюківської селищної ради від 27.09.2021 протокол №12 року прийнято рішення про доцільність відібрання малолітньої дитини ОСОБА_3 від батька у зв`язку із неналежним виконанням батьківських обов`язків.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району від 28.09.2021 року №02-23/4099 доцільним є відібрання ОСОБА_3 від батька ОСОБА_2 у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини.

Службою у справах дітей Близнюківської селищної ради та центром надання соціальних послуг Близнюківської селищної ради вживалися заходи для подолання складних життєвих обставин сім`ї ОСОБА_10 , виправлення асоціальної поведінки, однак це позитивних результатів не дало.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, наявну інформацію, яка характеризує особистість батька як особу, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення Відповідачем від виховання дитини та свідомого нехтування своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків.

Представник органу опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник служби у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник Центру надання соціальних послуг Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Відповідачем по справі було подано відзив на позовну заяву, згідно якої ОСОБА_2 вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що він ніколи не ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, завжди піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, забезпечував її необхідним харчування, медичним доглядом( копії виписок із медичних карток додаються до відзиву), лікуванням, створював належні умови для проживання доньки, кошти сім`ї витрачаються виключно в інтересах доньки ОСОБА_11 та на її потреби. Його донька забезпечена усіма необхідними речами, одягом відповідно до погодних умов та пори року та продуктами харчування.

Відповідно до копії актів обстеження умов проживання від 29.04.2021 року 14.06.2021 року, 11.08.2021 року, складеними головним спеціалістом служби у справах дітей Близнюківської селищної ради А. Бухвостовою «...у будинку прибрано, діти забезпечені сезонним одягом та продуктами харчування».

Сім`я відповідача ( його мати та вітчим) мають позитивні характеристики с місця проживання. Акт обстеження матеріально - побутових умов сім`ї від 01.11.2021 року, підтверджує здоровий спосіб проживання сім`ї. Позивач має третю групу інвалідності, отримує близько 12000 грн., але по можливості продовжував працювати, що підтверджується записами у його трудовій книжці. Не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря нарколога, що підтверджується довідками, доданими до відзиву. Через загострений рівень коронавірусної хвороби (позивач був вакцинований 13.10.2021 року та 02.11.2021 року та отримав міжнародне свідоцтво про вакцинацію 05.11.2021 року) та карантинні обмеження, через які було рекомендовано за можливості не відвідувати дитину в КЗ «Харківський обласний ЦСПРД», але маючи відповідні документи, він зміг тільки 08.11 2021 року відвідати доньку ОСОБА_11 .

Позивачем по справі не було надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що залишення дитини з ним дійсно є небезпечним та несе реальну загрозу для її життя, здоров`я і морального виховання. В матеріалах справи відсутні беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, які б були підставою застосування відносно них такого заходу, як відібрання дитини.

Відповідач належним чином виховував та буде продовжувати виховувати свою доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і жодних підстав, для її відібрання немає, реальної загрози життю та здоров`ю дитині ним створено не було, він бере на себе всю відповідальність за здоров`я доньки і щиро прагне повернути її додому. На даний час всі вимоги соціальних служб ним виконані.

В судовому засіданні також було допитано свідка ОСОБА_6 , яка пояснила, що в її сім`ї з вересня 2021 року виховується ОСОБА_5 , яка є сестрою ОСОБА_3 . Свідок пояснила, що бачила відповідача по справі в смт. Близнюки в нетверезому стані. У розмові з ОСОБА_12 , вона з`ясувала, що такий спосіб життя ОСОБА_2 пригнічує ОСОБА_12 . Досить часто після телефонних розмов з відповідачем ОСОБА_12 ставала емоційною, що негативно впливало на її успішність в школі. Після того, як ОСОБА_11 виписали з лікарні, дитина ночувала у них. ОСОБА_11 була дуже в занедбаному стані, брудна, голодна, пів ночі не спала із за болю в ногах.

Суд, вислухавши думку представника позивача та третьої особи, відповідача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, дійшов до наступного.

Судом встановлено, що матір`ю та батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20.06.2017.

Відповідно до копії Довідки про реєстрацію місця проживання особи від 09.08.2017 №09-15/206, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 , ОСОБА_2 має пенсію по інвалідності 3 грп. професійне захворювання.

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 27.08.2021, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до листів КЗ Центр надання соціальних послуг Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області від 27.09.2021 №01-21/170 та №01-21/175, сім`я ОСОБА_2 перебуває на обліку, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, з 14.09.2021 взята фахівцями ЦНСП на соціальний супровід. Під час регулярних відвідувань даної сім`ї за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , батько весь час знаходився у стані алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно та зухвало, інколи не було в наявності приготовленої їжі. Дитина знаходилася не під постійним наглядом батька, харчування отримувала нерегулярно. Регулярно надходять усні повідомлення від сусідів про зловживання батьком алкогольними напоями, але даний факт не визнає. Дані факти підтверджуються Актами обстеження умов проживання від 29.04.2021, від 11.08.2021, 14.09.2021.

Відповідно до Висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини ОСОБА_3 від 14.09.2021, ОСОБА_3 має затримку мовного та фізичного розвитку, затримку психічного розвитку, на «Д» обліку не перебуває.

Відповідно до Психолого - педагогічної характеристики від 27.09.2021, ОСОБА_3 на даний час заклад не відвідує. Під час відвідування закладу дошкільної освіти Злата охоче йшла та спілкувалася з дітьми, але під час прогулянок вела себе уособлено. Грала в спільні ігри, ділилася іграшками та прибирала на місце після гри. До закладу дівчинку інколи в неохайному вигляді приводили батько та мати або сестра. Забирали дитину батьки вчасно, але батьки були напідпитку.

Відповідно до Довідки Близнюківського ЗДО (ЯСЛА-САДОК) №2 «СОНЕЧКО» Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області від 27.09.2021 №17, ОСОБА_3 не відвідує заклад з 28.05.2021, батьки мають заборгованість за харчування 328,46 грн.

Відповідно до Акту оцінки потреб сім`ї/особи ОСОБА_2 , Висновку оцінки потреб сім`ї ОСОБА_2 , Соціальної картки сім`ї/особи №02 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , сім`я потребує надання соціальних послуг: соціальний супровід, консультування, представництво інтересів, соціальна профілактика.

Відповідно до наказу Центру надання соціальних послуг Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області від 14.09.2021 №149-АГ «Про надання соціальної послуги соціального супроводу особі ОСОБА_13 », розпочато надання соціальної послуги супроводу особі ОСОБА_2 з метою подолання складних життєвих обставин.

Відповідно до наказу служби у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області від 17.09.2021 №01-04/112 «Про взяття ОСОБА_3 на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах», ОСОБА_3 взято на облік, як дитину яка перебуває у складних життєвих обставинах.

Відповідно до Актів проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_3 , існує потреба для вилучення дитини з сім`ї. Батько надав згоду на направлення дитини на медичне обстеження до КП «Близнюківська ЦРЛ», перебував в стані алкогольного сп`яніння, існує потреба для вилучення дитини з сім`ї.

Відповідно до клопотання головного спеціаліста служби у справах дітей Бухвостової А. від 24.09.2021 №01-35/382, голову Близнюківської селищної ради Короля Г.С. прохали прийняти рішення про негайне відібрання малолітньої дитини ОСОБА_3 у батька у зв`язку з безпосередньою загрозою її життю або здоров`ю.

Відповідно до клопотання головного спеціаліста служби у справах дітей Бухвостової А. від 24.09.2021 №01-35/383, генерального директора КП «Близнюківська ЦРЛ» Полікову Л. прохали провести медичне обстеження в умовах стаціонарного лікування малолітньої дитини ОСОБА_3 , яка відібрана у батька у зв`язку з безпосередньою загрозою її життю та здоров`ю.

Відповідно до рішення Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області №304 від 24.09.2021 «Про негайне відібрання малолітньої дитини», вирішено негайно відібрати малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у батька ОСОБА_2 у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози життю та здоров`ю дитини, забезпечити тимчасове влаштування малолітньої дитини ОСОБА_3 до закладу соціального захисту дітей, звернутися до Близнюківського районного суду Харківської області з позовом про відібрання дитини в батька без позбавлення батьківських прав.

Відповідно до Акту прийому дитини до КЗ «Харківський обласний ЦСПРД» КЗ «Харківський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей» Служби у справах дітей ХОДА від 28.09.2021, ОСОБА_3 влаштовано до КЗ «Харківський обласний ЦСПРД» КЗ «Харківський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей» Служби у справах дітей ХОДА.

Відповідно до Витягу з протоколу №12 комісії з питань захисту прав дітей дитини Близнюківської селищної ради від 27.09.2021, вирішено підготувати проект висновку органу опіки та піклування щодо доцільності відібрання малолітньої дитини ОСОБА_3 від батька ОСОБА_2 без позбавлення його батьківських прав відповідно до ст. 170 СК України.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Близнюківської селищної ради про доцільність відібрання малолітньої дитини ОСОБА_3 від батька ОСОБА_2 без позбавлення його батьківських прав від 28.09.2021 №02-29/4099, орган опіки та піклування вважають за доцільне відібрання малолітньої дитини ОСОБА_3 від батька ОСОБА_2 без позбавлення його батьківських прав.

Відповідно до Довідки № від 19.05.2016, ОСОБА_2 взятий на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до Характеристики з місця фактичного проживання Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області від 01.11.2021 №686, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Добропілля Донецької області, зареєстрований у м. Добропілля Донецької області. Від першого шлюбу має двох дорослих дітей. ОСОБА_2 в теперішній час вдівець. Від другого шлюбу має доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час ОСОБА_3 перебуває у Харківському реабілітаційному центрі. З 24.09.2021 ОСОБА_2 проживає без реєстрації в селі Рижове Лозівського району у своїх батьків - ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІІ гр. Поведінка в побуті задовільна. Спиртними напоями не зловживає. За час проживання на території старостинського округу скарг та заяв від родичів та односельців не надходило.

Відповідно до Характеристики з місця проживання на родину ОСОБА_14 та ОСОБА_15 від 01.11.2021 №687, ОСОБА_14 зареєстрована та проживає у селі Рижове Лозівського району Харківської області, пенсіонерка, проживає разом із своїм співмешканцем ОСОБА_15 , який працює у ТОВ «Краєвид Агро» зварювальником. Родина характеризується односельцями з позитивної сторони.

Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області від 01.11.2021 №683, ОСОБА_2 проживає у домоволодінні своєї матері - ОСОБА_14 , власниці житлового будинку, без реєстрації. Житловий будинок знаходиться у належному, охайному стані. ОСОБА_2 зареєстрований у Донецькій області м. Добропілля. Житловий будинок з пічним опаленням. В підсобному господарстві тримають птицю, козу. ОСОБА_2 не працює, отримує пенсію по інвалідності. Житлові кімнати знаходяться в охайному стані, умови проживання задовільні. Забезпечені необхідною технікою: холодильник, пральна машинка, телевізори, комп`ютер, підключено інтернет. Є земельна ділянка (город), на якій вирощують городину. Є також дві земельні ділянки паї, які знаходяться в оренді.

Відповідно до листа КП «Близнюківська ЦРЛ», ОСОБА_2 на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Відповідно до Довідки КП «Близнюківська ЦРЛ», ОСОБА_2 на обліку у лікаря нарколога не перебуває.

Відповідно до Трудової книжки серії НОМЕР_4 , ОСОБА_2 , періодично був працевлаштований.

Відповідно до Посвідчення серії НОМЕР_6, ОСОБА_2 є інвалідом праці третьої групи безстроково.

Відповідно до роздруківок пенсійних виплат від 08.11.2021 та від 12.10.2021, ОСОБА_2 отримав пенсію у розмірі 2244,15 грн. та соціальну виплату у розмірі 9469,39 грн.

Відповідно до Міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику, ОСОБА_2 був вакцинований проти корона вірусної хвороби, двічі: 13.10.2021 та 02.11.2021.

Відповідно до Довідки Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області від 01.11.2021 №678, ОСОБА_2 проживає у АДРЕСА_3 без реєстрації та має такий склад сім`ї: мати - ОСОБА_14 , 1953 року народження, вітчим - ОСОБА_15 , 1965 року народження.

Згідно з пунктом 1 статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Позбавлення батьківських прав завжди є результатом протиправної, винної поведінки. Відібрання ж дитини не пов`язується з протиправною поведінкою: загроза життю та здоров`ю дитини може бути результатом психічної хвороби, відкритої форми туберкульозу чи інших небезпечних хвороб, скрутних житлових умов тощо.

Відібрання дитини можливе тоді, коли умови проживання дитини суд оцінить як небезпечні для неї. Оцінювання умов проживання дитини є виключно компетенцією суду.

Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання отримали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку.

Основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Вказаний висновок повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 487/1328/16-ц, провадження № 61-3979ск18, від 14 лютого 2020 року у справі № 673/1477/17, провадження № 61-45875св18.

Відібрання дитини - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків (ч. 2 ст. 170 СК України).

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з частиною 1 статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Відповідно до ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року, ратифікованої Законом України від 2 серпня 2006 року № 69-V, предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосується.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України», № 10383/09, § 100, від 16 липня 2015 року).

Також, ЄСПЛ вказав, що факт того, що дитина може бути поміщена в середовище, яке більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням. Передання дитини під державну опіку слід розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого повинно одразу припинитися, коли це дозволять обставини. Це означає, що такий захід не може бути санкціонований без попереднього розгляду можливих альтернативних заходів і повинно оцінюватись у контексті позитивного обов`язку держави вживати виважених і послідовних заходів для сприяння возз`єднання дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та, якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункти 50, 52 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (рішення ЄСПЛ у справі «Савіни проти України», № 39948/06, § 50, від 18 грудня 2008 року).

Досліджуючи умови здоров`я і морального виховання дитини, матеріалами справи встановлено, що на момент вилучення дитини від батька органом піклування дитина мала зовнішні ознаки недогляду.

Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи, що відповідач зловживає спиртними напоями внаслідок важких життєвих обставин, що ним було підтверджено під час судового розгляду, а також ті обставини, що залишення малолітньої дитини ОСОБА_11 у батька є небезпечним для її здоров`я та морального виховання, суд дійшов висновку, що застосування такої норми закону, як відібрання відповідно до положень ст. 170 Сімейного Кодексу України дитини у відповідача буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, такий спосіб надасть можливість збереження сімейних стосунків між батьком та дитиною, та не позбавляє права відповідача у подальшому ставити питання про повернення дитини, якщо відпадуть причини, які перешкоджають належному вихованню.

Як повідомив представник позивача, зараз малолітня ОСОБА_11 перебуває в КЗ «Харківський обласний ЦСПРД» КЗ «Харківський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей» Служби у справах дітей ХОДА, де за нею здійснюється належний догляд.

Доводи, які містяться у відзиві, що відповідач належним чином опікується донькою та забезпечив її усім необхідним, не приймаються судом до уваги, оскільки відповідно до матеріалів справи (досліджених судом документів соціального супроводу сім`ї, актів обстеження умов проживання, показаннями свідка) відповідач зловживав спиртними напоями, що ним не заперечується, були випадки не належного годування дитини, дитина має низку хвороб, внаслідок яких потребує медичного обстеження, дитина не відвідувала дошкільний освітній заклад.

Доводи відповідача про те, що він зараз не п`є, а отже немає підстав для задоволення позову, на даний час не можуть вплинути на висновки суду з огляду на незначний проміжок часу, який пройшов з моменту відмови відповідача від вживання алкогольними напоями.

Суд також враховує вік дитини, якій виповнилось чотири роки, її стан здоров`я, відповідно до якого вона потребує медичного обстеження та супроводу внаслідок наявних хвороб і те, що на даний час батько дитини внаслідок складних життєвих обставин не зможе забезпечити належні умови щодо виховання, розвитку та здоров`я дитини.

Отже, встановлення органом піклування у дитини зовнішніх ознак занедбаності, пов`язаних з недоглядом; допущення відповідачем, в періоди знаходження з ознаками алкогольного сп`яніння, залишення дитини у маленькому віці без достатнього догляду; що відповідач не демонструє достатню зацікавленість у збереженні дитини в сім`ї, хоча мав можливість позасудового вирішення питання про повернення дитини в сім`ю, але не доклав достатніх зусиль в цьому напрямку, суд прийшов висновку, що відповідач недостатньо цікавиться фізичним, духовним, моральним розвитком дитини, не піклується про стан їх здоров`я, хоча б мав це робити, а отже, позовна вимога про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню з необхідністю передачі малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органу опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області для подальшого її влаштування.

Згідно ч.4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при присудженні аліментів, судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення..

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку..

Згідно з ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Суд зазначає, що положеннями СК України, визначено, що аліменти стягуються у таких розмірах: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ч. 2, 3 ст. 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Як вбачається з матеріалів справи, на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АТ «Ощадбанк» був відкритий рахунок № НОМЕР_5 , МФО 351823 , код отримувача .

Оскільки відібрання дитини без позбавлення батьківських прав не звільняє від обов`язку по утриманню дітей, вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цілому та їх задоволення.

Роз`яснити відповідачу, що у відповідності до ч. 3 ст. 170 Сімейного кодексу України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини батьком, суд за його заявою, підтвердженою сукупністю зібраних доказів, може постановити рішення про повернення йому дитини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 76-81, 89 , 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

Позов Органу опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, Центр надання соціальних послуг Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батька та стягнення аліментів на малолітню дитину - задовольнити.

Відібрати малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення батьківських прав.

Передати малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органу опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області для подальшого її влаштування.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на особистий рахунок дитини № НОМЕР_5 в АТ «Ощадбанк», МФО 351823, код отримувача , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 30.09.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять ) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасника справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складено та підписано 29.11.2021 року.

Позивач: Орган опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області ( Харківська область, смт. Близнюки, вул. Свободи, 30, код ЄРДПОУ 04400021).

Відповідач: ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 ).

Третя особа: Служба у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області (Харківська область, смт. Близнюки, вул. Свободи, 30).

Третя особа: Центр надання соціальних послуг Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області (Харківська область, смт. Близнюки, вул. Свободи, 30).

Суддя С.П. Масло