Справа № 685/1/21
Провадження № 2/685/97/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , позивач у справі є його дочкою. Окрім позивачки, дітьми померлого ОСОБА_3 є ОСОБА_4 , 1981 року народження та ОСОБА_5 , 1982 року народження. У 1988 році батьки позивачки розірвали шлюб і батько залишив сім`ю. Після розірвання шлюбу і до смерті ОСОБА_3 проживав з ОСОБА_2 (відповідачем) та був прописаний у її господарстві АДРЕСА_1 . Після смерті батька позивачкою не було подано заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки вона з 05.11.2008 до 25.01.2011 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Крім того, у цей період позивачка тяжко хворіла, оскільки перенесла ускладнену вагітність та пов`язану із цим операцію у зв`язку із чим проходила лікування у Лановецькій ЦРЛ та Тернопільській КМЛ. У 2020 році позивачці стало відомо про наявність у її батька на момент смерті нерухомого майна, а саме земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8057 га розташована на території Святецької сільради, яка належала померлому. Оскільки відповідач проживала із померлим за однією адресою то у вересні 2020 року вона оформила спадкові права на майно та отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку.З метою реалізації свого права на спадкування після смерті батька позивачка змушена була звернутися до суду. На підставі викладеного, просить причину пропуску строку для прийняття спадщини визначити поважною та визначити позивачу додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач та її представник у судовому засідання позовні вимоги підтримали.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, показала, що позивач мала можливість протягом 10 років звернутися із заяво про прийняття спадщини після батька, однак зробила це лише після того, як саме вона оформила спадщину. Просила у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , який є батьком позивача, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (що підтверджується свідоцтвами про народження та шлюб позивача та свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 ) Згідно з витягом з погосподарських книг Святецької сільської ради з 1986 по 2010 роки в господарстві АДРЕСА_1 проживали, зокрема ОСОБА_2 (відповідач) та ОСОБА_3 . Відповідно до довідки Лановецького райсуду Тернопільської області позивач з 5 листопада 2008 року по 25 січня 2011 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, згідно з довідкою Лановецької ЦРЛ та виписки з медичної карти , позивач з 05.07.2010 по 13.07.2010 та з 19.07.2010 по 23.07.2010 року перебувала на стаціонарному лікуванні з приводу лівобічної порушеної трубної вагітності, проведена операція, в задовільному стані виписана додому під спостереження дільничного акушер-гінеколога . 15 вересня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Сурми Г.Ф. із заявою про прийняття спадщини за законом, за її заявою зареєстровано спадкову справу №163/2020, 15.09.2020 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,81 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Святецької сільської ради та яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №360278, право власності зареєстроване 15.09.2020 (що підтверджується копією спадкової справи).

Частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша, друга статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Отже, прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви або ці обставини суд визнав поважними.

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, незнання про наявність спадкового майна не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Як на підставу позову позивач посилається на те, що вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку з 05.11.2008 до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак суд зазначає, що поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини може бути народження дитини та перебування у зв?язку з цим на лікуванні, що узгоджується з позицією ВС, викладеній у постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17.

Як на підставу позову, позивач також посилається на те, що вона з 05.07.2010 важко хворіла та перебувала на лікуванні, тому не мала можливості подати заяву про прийняття спадщини. З цього приводу суд зазначає, що в судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала на стаціонарному лікуванні з 05.07.2010 по 13.07.2010 та з 19.07.2010 по 23.07.2010, в задовільному стані виписана додому під спостереження дільничного акушер-гінеколога. В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що вона працює фельдшером у с.Лисогірка і в 2010 році здійснювала нагляд за ОСОБА_1 , яка була виписана з лікарні після операції у зв?язку із позаматковою вагітністю. Вона приходила до позивача міряти тиск та давати уколи. Позивач почувалася погано, у неї крутилася голова, однак вона не була прикута до ліжка та могла ходити. Таким чином, з врахуванням приписівпп. 3.5 п. 3 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно яких заява може бути подана нотаріусу особисто спадкоємцем, або ж також поштою, суд вважає, що позивач після виписки з Лановецької ЦРЛ, або ж після виписки з Тернопільської комунальної міської лікарні мала можливість поштою відправити нотаріусу заяву про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька.

Відповідно до правової позиції ВС, викладеній у постанові від 23.11.2020 у справі № 315/714/19 амбулаторне лікування спадкоємця може бути визнане поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини в сукупності з незначним терміном пропуску строку. Суд зазначає, що позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини лише у 2020 році та лише після того, як спадщину оформила відповідач, тобто аж через 10 років після смерті батька, що свідчить про відсутність її волі на прийняття спадщини.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що наведені в позовній заяві підстави пропуску шестимісячного строку прийняття спадщини не є поважними, тому позов задоволенню не підлягає.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 1220 1222, 1269, 1270, 1272 ЦК України, пп. 3.5 п. 3 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст. 12, 81, 82, 89, 263 ЦПК України, районний суд

ухвалив:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду через районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуючий