Провадження № 2/521/353/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 листопада 2021 року

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого - судді Поліщук І.О.

при секретарі Шудрі Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні майном шляхом знесення самочинних будівель, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просить суд повернути у користування ОСОБА_6 земельну ділянку площею 53 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні домоволодінням та земельною ділянкою площею 300 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 шляхом знесення за рахунок ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 самочинно збудованих будівель, розташованих на земельній ділянці площею загальною площею 199 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та зазначених в технічному паспорті від 17 лютого 2011 року на це домоволодіння, як будівлі під літерою А- житловий будинок, прибудови а,а1,а2,а3,а4,Б - сарай; усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні домоволодінням та земельною ділянкою площею 300,0 кв. м. по АДРЕСА_1 шляхом знесення за рахунок ОСОБА_2 самочинно збудованих приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , зазначених в технічному паспорті від 30 квітня 2009 року на це домоволодіння як приміщення: 1-7-житлова кімната площею 24 кв.м., 1-8 кухня площею 6,0 кв.м., 1-9 туалет площею 2,2 кв.м., 1-10-0-коридор 5,4 кв.м.. Позов обґрунтовано тим, що на підставі договору дарування від 22 жовтня 1990 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/3 частина житлового будинку в АДРЕСА_1 , що складається в цілому з одного кам`яного житлового будинку, загальною площею 36,6 кв. м. та надвірних будівель: «Б» - літ. кухня з льохом, «І» - сарай, «Е» - гараж, «Ж» - сарай, «Д» - душ, №1-5 огороджень, І - мостіння, розташованих на земельній ділянці розміром 378,0 кв. м. Власником інших 2/3 частин вказаного домоволодіння є ОСОБА_2 . Земельна ділянка площею 300,0 кв. м., на якій розташоване вказане домоволодіння, була відведена його попередньому власнику ОСОБА_7 на підставі рішення виконкому Іллічівського райради депутатів трудящих № 52 від 22 січня 1960 року та знаходилась в його користуванні на підставі нотаріально посвідченого договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності від 08 червня 1960 року. В подальшому адреса цієї земельної ділянки була змінена та, як вбачається з листа КП «ОМБТІ та РОН»» від 01 лютого 2012 року № 324902.70, домоволодіння, яке розташоване на земельній ділянці площею 300,0 кв. м., відведеній рішенням виконкому Іллічівської райради депутатів трудящих м. Одеси № 52 від 22 листопада 1960 року ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , на даний час має поштову адресу: АДРЕСА_1 .

При укладенні 22 жовтня 1990 року договору дарування, за яким позивач набула право власності на 1/3 частку домоволодіння, до неї перейшло й право користування вказаною земельною ділянкою, яке триває й досі. Угода про встановлення порядку користування земельною ділянкою між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як співвласниками належного їм домоволодіння, не укладалась, а тому вказана земельна ділянка повинна знаходитись у їх спільному користуванні.

Під час проведення у 2009 році чергової технічної інвентаризації домоволодіння АДРЕСА_1 було встановлено, що площа земельної ділянки, на якій воно розміщено, зменшена та становить замість 300,0 кв. м. - 274 кв. м., при цьому такі господарські будівлі як літня кухня під літ. «Б», сарай під літ. «Ж», душ під літ «З», що раніше входили до складу домоволодіння, тепер йому не належать. Вказане підтверджується планом земельної ділянки, який наявний в технічному паспорті від 30 квітня 2009 року. Як з`ясувалось, вказані господарські будівлі без згоди позивача були знесені, а на їх місці на незаконно вилученій земельній ділянці за цією ж адресою побудовані нові самочинні будівлі, якими користуються ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 .

За відомостями з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно у будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 зареєстровано 37/100 часток на підставі нотаріально-посвідченого договору дарування від 19 серпня 2005 року, за ОСОБА_9 -23/100 часток на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 04 серпня 2005 року. Інші 40/100 частин цього будинку належить ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 05 березня 1999 року, укладеного на Одеській універсальній товарній біржі «Центр». Однак, позивач вважає, що користування відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 вказаною земельною ділянкою є незаконним, оскільки рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про вилучення земельної ділянки з користування позивача не існує, із заявами про вилучення з її користування частини земельної ділянки ОСОБА_1 до відповідних органів не зверталася, будь-яких цивільно-правових угод щодо відчуження частини земельної ділянки або вищевказаних господарських споруд за участю позивача, як співвласника домоволодіння не укладалося. Позивач наголошує, що оскільки відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 не є співвласниками жилого будинку для обслуговування якого виділена спірна земельна ділянка, вони користуються такою земельною ділянкою неправомірно. Крім того, первинні правовстановлюючі документи, якими набуто право вланості на будівлі, розташовані на неправомірно вилученій з користування ОСОБА_1 земельній ділянці, в судовому порядку визнані незаконними та скасовані. Зважаючи що первинні правовстановлюючі документи на будівлю під літерою «А» по АДРЕСА_1 визнано недійсними та скасовано, у правонаступників ОСОБА_10 - відповідачів по даній справі право власності на нерухоме майно виникло незаконно, на підставі недійсних правочинів, а тому вони не мають жодних правових підстав для володіння та користування земельною ділянкою площею 53 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_1 . Відтак, вказана земельна ділянка підлягає поверненню в користування позивача із знесенням всіх розташованих на ній споруд та будівель. Інша частина зайнятої відповідачами земельної ділянки площею 146 кв.м., також підлягає звільненню, оскільки відноситься до земель загального користування населеного пункту і є частиною проїзду до земельної ділянки позивача. Крім того, іншим співвласником домоволодіння АДРЕСА_1 - відповідачем ОСОБА_2 на земельній ділянці, яка перебуває в спільному користуванні, без дозволів контролюючих органів, без належно затвердженого проекту та без згоди позивача до житлового будинку під літ. «А», самочинно прибудовані споруди, зазначені в технічному паспорті від 30 квітня 2009 року, під літ.а-1 з приміщеннями 1-7,1-8,1-9,1-10. Згаданою самочинною прибудовою відповідач ОСОБА_2 повністю перекрила доступ позивачці до земельної ділянки, яка не зайнята будівлями, а площа вільної земельної ділянки незаконно зменшена, чим порушено право ОСОБА_1 на користування земельною ділянкою, належною до домоволодіння АДРЕСА_1 . Зважаючи на викладене, позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, звернувши увагу суду, що є власником 37/100 частин домоволодіння розташованого на загальній земельній ділянці площею 247 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 19.08.2005 року, вказаний договір зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН» 13.09.2005 року, номер запису 24186 у книзі 120 доп-149, реєстраційний номер 11097393. Разом з нею у будинку мешкають чоловік та двоє неповнолітніх дітей. До набуття відповідачкою ОСОБА_3 права власності частина домоволодіння належала ОСОБА_11 на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси (рішення від 13.04.2005 р., ухвала від 10.06.2005 року). Ще раніше, до ОСОБА_11 , власником був ОСОБА_12 на підставі договору купівлі - продажу від 20.07.1995 р. (тоді це було 53/100 частин домоволодіння). Рішенням виконкому Іллічівської районної ради народних депутатів від 29.03.1996 року № 232 було затверджено новий розрахунок ідеальних частин нашого домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та видане свідоцтво на право власності - наша частина склала 37/100. Таким чином на сьогоднішній вони треті власники цієї частини домоволодіння і маємо належним чином оформлене право приватної власності. Відчуження об`єктів нерухомого майна в період з 1 січня 2002 р. до 20 червня 2007 р. (під час дії ст. 120 ЗК в редакції від 25 жовтня 2001 р.) не тягнуло автоматичного переходу права власності на земельну ділянку під будівлями і спорудами. В таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до ст. 120 ЗК 2001 р. на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду з 1 січня 2004 р. (з моменту набрання чинності ЦК 2003 р.), згідно зі ст. 377 ЦК, а з часу внесення змін до ст. 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007 р. № 997-У - і згідно зі ст. 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. В разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх, а при переході права власності на будівлі та споруди до фізичних або юридичних осіб, які не могли мати у власності земельні ділянки, до них переходило право користування земельною ділянко. У будинку є три власники і у них за ці роки склався певний порядок користування земельною ділянкою. Таким чином, не зрозуміло про яке «знесення самочинних будівель» та яку «самовільно зайняту земельну ділянку» йдеться у позовних вимогах. Відповідно до ч.І ст.376 ЦК України житловий будинок, споруда, інше нерухоме майно вважаються самовільним будівництвом, якщо вони побудовані чи будуються на земельній ділянці не відведеної для таких цілей, або без відповідного дозволу або відповідним чином затвердженого проекту, або із суттєвими порушеннями будівельних норм та правил. Жодний із цих пунктів не стосується її домоволодіння.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не сповістила.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_5 , адвокат Чорнуцький В.П. в судовому засідання проти задоволення позову заперечував, вказуючи що його довіритель набув право власності на чатску нерухомого майна відповідності до вимог законодавства України, цей договір не скасовано та не визнано недійсним, а тому вимоги ОСОБА_6 є надуманими і задоволенню не підлягають.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , відповідачів, представника відповідача ОСОБА_5 суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.

ОСОБА_1 , позивачу по справі, на праві приватної власності належить 1/3 частина житлового будинку в АДРЕСА_1 , що складається в цілому з одного кам`яного житлового будинку, загальною площею 36,6 кв. м. та надвірних будівель: «Б» - літ. кухня з льохом, «І» - сарай, «Е» - гараж, «Ж» - сарай, «Д» - душ, №1-5 огороджень, І - мостіння, розташованих на земельній ділянці розміром 378,0 кв. м., що підтверджується договором дарування від 22 жовтня 1990 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори Рибак С.О. за реєстр. № 3-С-2211. Право власності за ОСОБА_6 зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 03 грудня 1990 року в кн. 210-126=21704. Згідно договору дарування ОСОБА_6 отримала в дар 1/3 частину житлового будинку. У користування ОСОБА_1 за цим договором перейшло з зазначеного на плані літ. «А»: 2-2 - житлова кімната житловою площею 19,8 кв. м., 2-1 - кухня, 1/3 ч. мостіння та огороджень. ОСОБА_1 добудувала в АДРЕСА_1 такі приміщення: житлову площею 10,9 кв. м., коридор площею 3,9 кв. м., туалет площею 1,1 кв. м., душ площею 1,5 кв. м., кухню площею 6,8 кв. м.

Згідно довідки СОН «Сахарний» від 22.11.2013 року, виданій ОСОБА_6 , Технічного паспорту від 09.11.2015 року, показань свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 приміщення: житлову площею 10,9 кв. м., коридор площею 3,9 кв. м., туалет площею 1,1 кв. м., душ площею 1,5 кв. м., кухню площею 6,8 кв. м. збудовані позивачем в 1991 році, тобто не є самочинним будівництвом.

Власником інших 2/3 частин житлового будинку в АДРЕСА_1 , є відповідач ОСОБА_2 .

29 листопада 1988 року ОСОБА_2 отримала в П`ятій Одеській державній нотаріальній конторі дублікат договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності, замість втраченого.

Після чого, ОСОБА_2 добудувала в будинку АДРЕСА_1 такі приміщення: житлову кімнату площею 24,0 кв. м., кухню площею 6,0 кв. м., туалет площею 2,2 кв. м., коридор площею 5,4 кв. м..

Земельна ділянка площею 300,0 кв. м., на якій розташований житловий будинок в АДРЕСА_1 , була відведена його попередньому власнику ОСОБА_7 на підставі рішення виконкому Іллічівського райради депутатів трудящих № 52 від 22 січня 1960 року та знаходилась в його користуванні на підставі нотаріально посвідченого договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності від 08 червня 1960 року.

Згідно листа КП «ОМБТІ та РОН» від 01 лютого 2012 року № 324902.70, в подальшому адреса земельної ділянки площею 300,0 кв. м. була змінена, домоволодіння, яке розташоване на цій земельній ділянці, відведеній рішенням виконкому Іллічівської райради депутатів трудящих м. Одеси № 52 від 22 листопада 1960 року ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , на даний час має поштову адресу: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 90 Земельного кодексу УРСР (1970 року), чинного на час набуття позивачем права власності на частину домоволодіння, на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. При переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі.

Згідно до ст. 91 того ж кодексу, особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок. Наступні зміни в розмірі часток в спільній власності на будинок, які сталися у зв`язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін встановленого порядку користування ділянкою. Угода про порядок користування земельною ділянкою є обов`язковою і для особи, яка згодом придбає відповідну частку в спільній власності на цей будинок.

За ст. 30 ЗК України (1990 року), при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників них об`єктів.

За ст. 42 цього Кодексу, громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об`єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду. Наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі, що сталися у зв`язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін установленого порядку використання та розпорядження земельною ділянкою. Угода про порядок користування і розпорядження земельною ділянкою є обов`язковою для особи, яка згодом - придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі.

За пунктом 7 Перехідних положень чинного Земельного кодексу громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

За ч. 1. ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника і землекористувача).

Таким чином, при укладенні 22 жовтня 1990 року договору дарування, за яким ОСОБА_6 набула право власності на 1/3 частку домоволодіння, до неї перейшло й право користування тією частиною земельної ділянки, якою користувалася попередній власник - ОСОБА_16 .

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 23.03.2020 року по даній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу.

За результатами проведеної комплексної судової земельно-технічної та будівельно -технічної експертизи , зроблено висновок експерта № CE-2501-1-1164.20 від 01.02.2021 року, відповідно до якого в ході дослідження матеріалів цивільної справи та земельної ділянки, експертом встановлено, що В результаті проведеного візуально-інструментального обстеження та виконаних топографо-геодезичних робіт, експертом було встановлено, що, домоволодіння фактично представлено кількома частинами, а саме, як і було встановлено за результатами аналізу наданих на дослідження матеріалів:

- одна частина, що має вихід до АДРЕСА_1 - це ділянка загальною площею 239,2 кв.м., яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , що в свою чергу поділена між ними на дві окремих частини;

- а також інша частина, що прилягає зазначеної вище частини ОСОБА_6 та ОСОБА_17 , не має виходу до АДРЕСА_1 та знаходиться з боку проїзду загального користування - це ділянка з будівлями і спорудами з такою ж адресою, яка в 1993 р. була відокремлена в окреме домоволодіння, та на час проведення експертизи (як було зазначено під час огляду) перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_18 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (див. фото 19-42,49-56, в Додатку 3 до даного висновку показано рожевим кольором).

- У фактичному користуванні ОСОБА_6 перебуває частина земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площа якої становить 77,1 кв.м. [0,0077 га] (див. фото 2-14, а також Додаток 2 до даного висновку, показано зеленим кольором). На зазначеній земельній ділянці розташовані наступні будівлі і споруди, якими вона фактично користується:

- частина (квартира АДРЕСА_3 ) житлового будинку, зокрема: приміщення 2-1 (прибудова «а»), приміщення 2-2 (основна частина «А») та приміщення 2-3, 2-4, 2-5 і 2-6 (прибудова «а2»);

- навіс «Л».

ОСОБА_6 на час проведення експертизи користується земельною ділянкою, яка перебуває під забудовою зазначеними вище будівлями і спорудами, а також територією безпосередньо перед будинком з боку АДРЕСА_1 ; вхід та в`їзд до даної частини земельної ділянки здійснюється безпосередньо з АДРЕСА_1 через металеву хвіртку та ворота [металопластикові ролети] (див. фото 2).

- У Фактичному користуванні ОСОБА_2 перебуває частина земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площа якої становить 162,1 кв.м. [0,0162 га] фото 2,15-18,37-45, а також Додаток 2 до даного висновку, показано жовтим кольором). На зазначеній земельній ділянці розташовані наступні будівлі і споруди, якими вона фактично користується:

- частина (квартира АДРЕСА_4 ) житлового будинку, зокрема: приміщення 1-1, 1-3, 1-4 прибудова «а»), приміщення 1-5, 1-6 (основна частина «А») та приміщення 1-7, 1-8, 1-9, 1-10 (прибудова «а1»);

- гараж «Е».

ОСОБА_2 на час проведення експертизи користується: земельною ділянкою, яка перебуває під забудовою зазначеними вище будівлями і спорудами; вільною від забудови територією безпосередньо перед будинком з боку АДРЕСА_1 ; а також вільною від забудови територією, що знаходиться між житловим будинком та гаражем «Е», прохід до якої (як вбачається з матеріалів справи) наявний лише через прибудову «а1» (зокрема, через приміщення 1-1, 1-7, 1-8); вхід/в`їзд до земельної ділянки перед житловим будинком організовано безпосередньо з АДРЕСА_1 через металеві ворота з хвірткою (див. фото 2,15,16); вхід/в`їзд до гаражу «Е» організовано з проїзду загального користування в тильній частині земельної ділянки, який пролягає вздовж сараю «Б» та прибудови «аЗ», зведеної з боку домоволодіння (відокремленого у 1993 р.), яким користуються ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 (див. фото 9-28, 33-38).

Фактичні межі земельної ділянки, загальною площею 77,1 кв.м. + 162,1 кв.м. =

239,2 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1 , яка перебуває у фактичному спільному користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , представлені графічно у Додатку 2 до даного висновку та описуються наступним чином:

- фасадна межа (вздовж АДРЕСА_1 ) проходить від т. 16 до т.30 вздовж паркану з металопрофілю, в т.ч. по ролетам, хвірткам та воротам з хвірткою; розміри відрізків цієї межі 16-1-2-3-4-5-6-7-8-30 наступні: 1,36м, 2,65м, 0,68м, 0,9м, 1,04м, 4,49м, 0,89м, 0,2м, 2,21м (загальна ширина ділянки по фасаду безпосередньо від т. 16 до т.30 складає 11,38м);

- межа з боку суміжного домоволодіння АДРЕСА_5 ) проходить від т.30 до т.26 вздовж паркану з бетонних плит та, починаючи від кута прибудови «а1» (т.29) проходить по стінам вказаної прибудови; розміри відрізків цієї межі 30-29-28-27-26 наступні: 7,91м, 4,24м, 0,34м, 4,35м (загальна довжина даної межі ділянки безпосередньо від т.30 до т.26 складає 16,5м);

- тильна межа (що між даною частиною домоволодіння і тією, що була відокремлена в 1993 р.) проходить від т.26 до т. 19 по стінам прибудови «а1», потім по стінам будівель і споруд відокремленої частини домоволодіння [а,А,а1], в тому числі і по стінам гаражу «Е»; розміри відрізків цієї межі 26-25-24-23-22-21-20-19 наступні: 8,33м, 2,11м, 7,59м, 1,89м, 1,67м, 3,95м, 3,65м (загальна довжина частини ділянки, що безпосередньо між т.25 та початком гаражу в т.23, складає 9,69м);

- межа з боку суміжного домоволодіння АДРЕСА_6 ) проходить від т. 19 до т.16 вздовж стіни гаражу «Е», по вільній від забудови ділянці (чи наявний паркан - невідомо, доступ не надано), далі по стінам житлового будинку та по паркану з металопрофілю; розміри відрізків цієї межі 19-18-17-13-14-15-16 наступні: 5,62м, 13,99м, 4,2м, 4,65м, 0,5м, 3,46м (загальна довжина даної межі ділянки безпосередньо від т.19 до т.16 складає 31,87м).

Враховуючи вищевикладене можна побачити, що загальна площа земельної ділянки, що знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , як співвласників домоволодіння АДРЕСА_1 , не відповідає площі земельної ділянки, закріпленої за цим домоволодінням рішенням виконкому Іллічівської райради депутатів трудящих від 22.01.1960 р. № 52.

Причиною виникнення цієї невідповідності, як і було зазначено вище та встановлено із результатів аналізу наданих на дослідження матеріалів, є те, що від земельної ділянки по АДРЕСА_1 (загальна площа якої за матеріалами інвентаризації становила 378 кв.м.) було відокремлена 137 кв.м. (див. стор. 31-32 даного висновку).

Визначити межі фактичної земельної ділянки, на яку зменшилася саме та земельна ділянка площею 300 кв.м. по АДРЕСА_1 , що була первинно відведена рішенням виконкому Іллічівської райради депутатів трудящих від 22.01.1960 р. №52, не надається можливості, оскільки, як вже було зазначено вище (в т.ч. на стор. 15), на плані первинного відведення 1960 р. відсутні «прив`язки» меж земельної ділянки площею 300 кв.м. до будівель, споруд, інших об`єктів (вулиць, доріг тощо); окрім того, відсутній план з проектом забудови даної земельної ділянки, за яким хоч приблизно можна було б зорієнтуватися на місцевості.

Разом з тим, можна визначити, що розміри зовнішніх меж відокремленої частини земельної ділянки площею 137 кв.м., на яку після поділу в 1993 р. зменшилася ділянка домоволодіння АДРЕСА_1 , співвласниками якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , були такими, як представлено на рис. 6 ділянка І, що показана червоним кольором), а на стор. 20 представлено опис меж ділянки І.

Щодо того, чи відповідає загальна площа земельної ділянки, яка знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , як співвласників домоволодіння АДРЕСА_1 , нормативно-правовим актам, експертом зазначено, що питання щодо перевірки відповідності площі земельної ділянки нормативно-правовим актам виходить за межі компетенції судового експерта з правом проведення земельно-технічних експертиз (відноситься до експертиз питань землеустрою). За результатами вказаної експертизи зроблено наступні ВИСНОВКИ.

З першого питання

На час проведення експертизи домоволодіння по АДРЕСА_1 фактично представлено кількома частинами, а саме, як і було встановлено за результатами аналізу наданих на дослідження матеріалів:

- одна частина, що має вихід до АДРЕСА_6 - це ділянка загальною площею 239,2 кв.м., яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , що в свою чергу поділена між ними на дві окремих частини;

- а також інша частина, що прилягає зазначеної вище частини ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , не має виходу до АДРЕСА_6 та знаходиться з боку проїзду загального користування - це ділянка з будівлями і спорудами з такою ж адресою, яка в 1993 р. була відокремлена в окреме домоволодіння, та на час проведення експертизи (як було зазначено під час огляду) перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (див. фото 19-42,49-56, в Додатку 3 до даного висновку показано рожевим кольором).

- У фактичному користуванні ОСОБА_6 перебуває частина земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площа якої становить 77,1 кв.м. [0,0077 га] (див. фото 2-14, а також Додаток 2 до даного висновку, показано зеленим кольором). На зазначеній земельній ділянці розташовані наступні будівлі і споруди, якими вона фактично користується:

- частина (квартира АДРЕСА_3 ), житлового будинку, зокрема: приміщення 2-1 (прибудова «а»), приміщення 2-2 (основна частина «А») та приміщення 2-3,2-4,2-5, і 2-6 (прибудова «а2»)

«а2»);

- навіс «Л».

ОСОБА_6 на час проведення експертизи користується земельною ділянкою, яка перебуває під забудовою зазначеними вище будівлями і спорудами, а також територією безпосередньо перед будинком з боку АДРЕСА_6 ; вхід та в`їзд до даної частини земельної ділянки здійснюється безпосередньо з АДРЕСА_6 через металеву хвіртку та ворота [металопластикові ролети] (див. фото 2).

- У фактичному користуванні ОСОБА_2 перебуває частина земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площа якої становить 162,1 кв.м. [0,0162 та] (див. фото 2, 15-18,37-45, а також Додаток 2 до даного висновку, показано жовтим кольором). На зазначеній земельній ділянці розташовані наступні будівлі і споруди, якими вона фактично користується:

- частина (квартира АДРЕСА_4 ) житлового будинку, зокрема: приміщення 1-1, 1-3, 1-4 (прибудова «а»), приміщення 1-5, 1-6 (основна частина «А») та приміщення 1-7, 1-8, 1-9, 1-10 (прибудова «а1»);

- гараж «Е».

ОСОБА_2 на час проведення експертизи користується: земельною ділянкою, яка перебуває під забудовою зазначеними вище будівлями і спорудами; вільною від забудови територією безпосередньо перед будинком з боку АДРЕСА_6 ; а також вільною від забудови територією, що знаходиться між житловим будинком та гаражем «Е», прохід до якої (як вбачається з матеріалів справи) наявний лише через прибудову «а1» (зокрема, через приміщення 1-1, 1-7, 1-8); вхід/в`їзд до земельної ділянки перед житловим будинком організовано безпосередньо з АДРЕСА_6 через металеві ворота з хвірткою (див. фото 2,15,16); вхід/в`їзд до гаражу «Е» організовано з проїзду загального користування в тильній частині земельної ділянки, який пролягає вздовж сараю «Б» та прибудови «а3», зведеної з боку домоволодіння (відокремленого у 1993 р.), яким користуються ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 (див. фото 9-28, 33-38).

Фактичні межі земельної ділянки, загальною площею 77,1 кв.м. + 162,1 кв.м. =

239,2 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1 , яка перебуває у фактичному спільному користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , представлені графічно у Додатку 2, що є невід`ємною частиною висновків даної експертизи, та описуються наступним чином:

- фасадна межа (вздовж АДРЕСА_6 ) проходить від т. 16 до т.30 вздовж паркану з металопрофілю, в т.ч. по ролетам, хвірткам та воротам з хвірткою; розміри відрізків цієї межі 16-1-2-3-4-5-6-7-8-30 наступні: 1,36м, 2,65м, 0,68м, 0,9м, 1,04м, 4,49м, 0,89м, 0,2м, 2,21м (загальна ширина ділянки по фасаду безпосередньо від т.16 до т.30 складає 11,38м);

- межа з боку суміжного домоволодіння АДРЕСА_5 ) проходить від т.30 до т.26 вздовж паркану з бетонних плит та, починаючи від кута прибудови «а1» (т.29) проходить по стінам вказаної прибудови; розміри відрізків цієї межі 30-29-28-27-26 наступні: 7,91м, 4,24м, 0,34м, 4,35м (загальна довжина даної межі ділянки безпосередньо від т.30 до т.26 складає 16,5м);

- тильна межа (що між даною частиною домоволодіння і тією, що була відокремлена в 1993 р.) проходить від т.26 до т. 19 по стінам прибудови «а1», потім по стінам будівель і споруд відокремленої частини домоволодіння [а,А,а1], в тому числі і по стінам гаражу «Е»; розміри відрізків цієї межі 26-25-24-23-22-21-20-19 наступні: 8,33м, 2,11м, 7,59м, 1,89м, 1,67м, 3,95м, 3,65м (загальна довжина частини ділянки, що безпосередньо між т.25 та початком гаражу в т.23,складає 9,69 м);

- межа з боку суміжного домоволодіння АДРЕСА_6 ) проходить від т.19 до т.16 вздовж стіни гаражу «Е», по вільній від забудови ділянці (чи наявний паркан - невідомо, доступ не надано), далі по стінам житлового будинку та по паркану з металопрофілю; розміри відрізків цієї межі 19-18-17-13-14-15-16 наступні: 5,62м, 13,99м, 4,2м, 4,65м, 0,5м, 3,46м (загальна довжина даної межі ділянки безпосередньо від т. 19 до т.16 складає 31,87м).

З другого питання

Загальна площа земельної ділянки, що знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , як співвласників домоволодіння АДРЕСА_1 , не відповідає площі земельної ділянки, закріпленої за цим домоволодінням рішенням виконкому Іллічівської райради депутатів трудящих від 22.01.1960 р. № 52.

Причиною виникнення цієї невідповідності, як і було зазначено вище та встановлено із результатів аналізу наданих на дослідження матеріалів, є те, що від земельної ділянки по АДРЕСА_1 (загальна площа якої за матеріалами інвентаризації становила 378 кв.м.) було відокремлено 137 кв.м. (див. дослідницьку частину висновку, а та підсумок на стор. 31-32).

Визначити межі фактичної земельної ділянки, на яку зменшилася саме та земельна ділянка площею 300 кв.м. по АДРЕСА_1 , що була первинно відведена рішенням виконкому Іллічівської райради депутатів трудящих від 22.01.1960 р. №52, не надається можливості, оскільки, як було зазначено в дослідницькій частині висновку (в т.ч. на стор. 15), на плані первинного відведення 1960 р. відсутні «прив`язки» меж земельної ділянки площею 300 кв.м. до будівель, споруд, інших об`єктів (вулиць, доріг тощо); окрім того, відсутній план з проектом забудови даної земельної ділянки, за яким хоч приблизно можна було б зорієнтуватися на місцевості, хоча й за таким проектом це є практично неможливим.

Разом з тим, можна визначити, що розміри зовнішніх меж відокремленої частини земельної ділянки площею 137 кв.м., на яку після поділу в 1993 р. зменшилася ділянка домоволодіння АДРЕСА_1 , співвласниками якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , були такими, як представлено на рис. 6 (ділянка І, що показана червоним кольором), а на стор. 20 представлено опис меж ділянки І.

З третього питання

За результатами аналізу усіх наданих на дослідження матеріалів (справи № 521/16337/16-ц та справи № 521/21925/13-ц), було встановлено наступне.

Із документів щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 наявне лише Рішення Іллічівської райради депутатів трудящих № 52 від 22.01.1960 р. про відведення ОСОБА_7 земельної ділянки площею 300 кв.м. та укладений на його підставі Договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 08.06.1960 р., відповідно до якого ОСОБА_7 в період з 1960 р. по 1973 р. було зведено домоволодіння, співвласниками якого стали ОСОБА_2 (2/3 частини) і ОСОБА_6 (1/3 частина) та яке представлене на рис. 2,4,6,7 даного висновку. Будь-які інші правовстановлювальні документи на земельну ділянку по АДРЕСА_1 в матеріалах справи відсутні.

Зазначене домоволодіння, що було зведене ОСОБА_7 , починаючи з 1973 р. і до 1993 р. розташовувалося на земельній ділянці площею 378 кв.м., 300 кв.м. з яких відведено вищевказаним рішенням 22.01.1960 р. № 52. Визначити, де саме знаходиться площа 78 кв.м., на яку збільшився розмір земельної ділянки у порівнянні з рішенням 1960-го року, неможливо (див. стор. 15 даного висновку).

При цьому, як було встановлено з наданих матеріалів, вищевказане домоволодіння АДРЕСА_1 в 1993 р. було розділене на дві частини, одна із яких так і залишилися у власності ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , а інша - разом із частиною вищевказаної земельної ділянки площею 137 кв.м. відійшла до ОСОБА_10 , яка в свою чергу в подальшому продала належний їй житловий будинок, зведений на місці колишнього розташування літньої кухні «Б», сараю «И», сараю «Ж» та душу «З», які входили раніше до складу домоволодіння ОСОБА_7 .

Отже, після відокремлення новоутвореного домоволодіння, власником якого стала ОСОБА_10 (1993 р.), межі та площа земельної ділянки, яка знаходилася у фактичному користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , з урахуванням даних, що містяться в інвентаризаційних даних БТІ, змінилися, а саме:

- площа зменшилася на 137 кв.м., що разом із частиною двору та городу, а також господарських будівель і споруд відійшли у користування (власність) ОСОБА_10 , а подальшому - ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ;

- конфігурація та відповідно і зовнішні межі, де земельна ділянка з чотирикутника розмірами 11,6 м (11,65 м) х 32,5 м (32,55 м) (див. рис.2) перетворилася у багатокутник Г-подібної форми (див. рис. 8) із наступними розмірами:

- фасадна межа (з боку АДРЕСА_6 ) як і раніше представлена прямою лінією, довжиною 11,60 м, та проходить вздовж вільної від забудови частини ділянки;

-- ліва межа (з боку домоволодіння АДРЕСА_5 ) змінилася, представлена прямою лінією, довжиною 17,28 м, та проходить вздовж вільної від забудови частини ділянки (довжина цієї межі до розподілу в 1993 р. була 32,55 м);

- тильні межі змінилися, представлені ламаною лінією, довжинами відрізків 9,5 м, 9,72 м, 1,5 м, 5,55 м та 3,65 м, та проходять посеред двору та городу, що вільні від забудови, і далі по стінам гаражу «Е» (тильна межа до розподілу в 1993 р. була прямою лінією, довжиною 11,65 м, що проходила по лінії стіни гаражу «Е»);

- права межа (з боку домоволодіння АДРЕСА_6 ) як і раніше представлена прямою лінією, довжиною 32,50 м (5,55 м + 26,95 м), та проходить по стіні гаражу «Е», вздовж вільної від забудови частини ділянки і по стіні основної частини житлового будинку «А».

Окрім того:

- згідно з технічним паспортом від 08.04.1994 р. на частині земельної ділянки по

АДРЕСА_1 , що залишилася у ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , до приміщень квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_2 було зведено прибудову «а1» (що нарис. 8 та рис. 9 умовно показано жовтим кольором), у зв`язку з чим вільна від забудови частина земельної ділянки між житловим будинком та гаражем «Е» була зменшена, прохід між вказаними будівлями забудовано.

- згідно з технічним паспортом від 30.04.2009 р. на частині земельної ділянки по

АДРЕСА_1 , що залишилася у ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , до приміщень квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_6 було зведено прибудову «а2» (що на рис. 10 та рис. 11 умовно показано блакитним кольором) та навіс «Л», у зв`язку з чим, враховуючи перенесення/влаштування паркану (справа від навісу) у напрямку АДРЕСА_1 (із

заступом) на 0,6 м, виникла збільшення загальної площі на 6 кв.м. та відповідно - певна зміна конфігурації зовнішньої межі земельної ділянки у цій частині у порівнянні з попередньою датою інвентаризації (08.04.1994 р.).

Що ж до земельної ділянки, яка відійшла до ОСОБА_10 (а потім і до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ) та на якій, зокрема на місці колишнього розташування літньої кухні «Б», сараю «И», сараю «Ж» та душу «З», що входили раніше до складу домоволодіння ОСОБА_7 , було зведено житловий будинок - то її розміри на конфігурація постійно змінювалися внаслідок збільшення цієї земельної ділянки спочатку на 38 кв.м., які було приєднано з боку проїзду загального користування, потім на 110 кв.м. з того ж боку, і т.д. (розмір ділянки біля новоутвореного домоволодіння за даними останньої інвентаризації на 2011р. складає 199 кв.м.).

З четвертого питання

Будівлі та споруди, зазначені в технічному паспорті від 17.02.2011 р. як будівлі під літ. А - житловий будинок з прибудовами а, а1, а2, аЗ, а4, та під літ. Б - сарай, знаходяться як на частині земельної ділянки, яка відносилася до домоволодіння по АДРЕСА_1 , зведеного ОСОБА_7 на відведеній йому рішенням виконкому Іллічівської райради депутатів трудящих від 22.01.1960 р. № 52, так і на землях загального користування (проїзді), зокрема:

- на частині земельної ділянки, яка відносилася до домоволодіння по АДРЕСА_1 , зведеного ОСОБА_7 на відведеній йому рішенням виконкому Іллічівської райради депутатів трудящих від 22.01.1960 р. № 52, розташовані: основна частина житлового будинку «А», прибудова «а», прибудова «а1», прибудова «а2», частина прибудови «а3» та частина прибудови «а4» (на рис. 14, 16, 18 показано рожевим кольором);

- відповідно, на землях загального користування (проїзді) розташовані частина прибудови «аЗ», частина прибудови «а4» та сарай «Б» (на рис. 16, 18 показано жовтим кольором).

З п`ятого питання

Приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та зазначені в технічному паспорті від 30 квітня 2009 року на домоволодіння АДРЕСА_1 як приміщення: 1-7 - житлова кімната площею 24 кв.м., 1-8 - кухня площею 6 кв.м., 1-9 - туалет площею 2,2 кв.м., 1-10 - коридор 5,4 кв.м., відносяться до самочинного будівництва, що також було встановлено Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси у справі № 521/21925/13-ц від 18.02.2016 р. (див. копію на а с.45-52 т. 1 справи № 521/16337/16-ц та на а.с.172-179 т.2 справи № 521/21925/13-ц).

В судовому засідання зі слів представника позивачки судом встановлено, що на час набуття у власність 1/3 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 , позивачці відійшли у користування певні частини житлового будинку з частиною земельної ділянки, яка одразу була відокремлена від іншої частини земельної ділянки парканом. З 1990 року, тобто з часу набуття права власності на 1/3 частину будинку, межі земельної ділянки, яка знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_6 не змінювалися, за весь цей час (з 22.10.1990 року) ОСОБА_6 до суду з позовними вимогами щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою та визначення меж не зверталася.

Відповідно до висновку експерта № CE-2501-1-1164.20 від 01.02.2021 року, у фактичному користуванні ОСОБА_6 перебуває частина земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площа якої становить 77,1 кв.м. [0,0077 га] (див. фото 2-14, а також Додаток 2 до даного висновку, показано зеленим кольором). На зазначеній земельній ділянці розташовані наступні будівлі і споруди, якими вона фактично користується:

- частина (квартира АДРЕСА_3 ), житлового будинку, зокрема: приміщення 2-1 (прибудова «а»), приміщення 2-2 (основна частина «А») та приміщення 2-3,2-4,2-5, і 2-6 (прибудова «а2»)

«а2»);

- навіс «Л».

ОСОБА_6 на час проведення експертизи користується земельною ділянкою, яка перебуває під забудовою зазначеними вище будівлями і спорудами, а також територією безпосередньо перед будинком з боку АДРЕСА_6 ; вхід та в`їзд до даної частини земельної ділянки здійснюється безпосередньо з АДРЕСА_6 через металеву хвіртку та ворота [металопластикові ролети] (див. фото 2).

Таким чином, в ході розгляду даної справи, судом встановлено, що кожна з часток спірного домоволодіння фактично розділена на самостійні житлові об`єкти, які на даний час обладнані своїми прибудинковими територіями, власники часток домоволодіння користуються окремими входами на земельні ділянки, які розділені парканами, тобто між співвласниками домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 встановлено порядок користування земельною ділянкою, зокрема і земельною ділянкою, якою користується ОСОБА_1 і цей порядок існував ще при ОСОБА_16 , яка подарувала цю частину будинку ОСОБА_6 ..

Ці обставини підтверджуються поясненнями сторін в судовому засіданні, матеріалами цивільної справи та висновком експерта.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами Земельного законодавства при розгляді цивільних справ» із змінами і доповненнями внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 19.03.2010 року, вказується, що при вирішенні спору між співвласниками домоволодіння суд з`ясовує, чи був встановлений порядок користування земельною ділянкою між співвласниками, або попередніми особами, що користувалися земельною ділянкою, враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я, враховуються вимоги санітарних правил та правил протипожежної безпеки. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на яку має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель ста споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Відповідно до ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою на якій розташовані ці об`єкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщена на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то у разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені на тих самих умовах у тому ж самому обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ч.4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Проаналізувавши вищенаведені документи та нормативно правові акти, суд приходить до висновку, що позивачкою ОСОБА_1 не доведено порушення її права на користування земельною ділянкою площею 199 кв.м., яка відійшла до ОСОБА_10 (а потім і до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ) та на якій, зокрема на місці колишнього розташування літньої кухні «Б», сараю «И», сараю «Ж» та душу «З», що входили раніше до складу домоволодіння ОСОБА_7 , було зведено житловий будинок - то її розміри на конфігурація постійно змінювалися внаслідок збільшення цієї земельної ділянки спочатку на 38 кв.м., які було приєднано з боку проїзду загального користування, потім на 110 кв.м. з того ж боку, і т.д. (розмір ділянки біля новоутвореного домоволодіння за даними останньої інвентаризації на 2011р. складає 199 кв.м.).

Стосовно позовних вимог про усунення перешкод ОСОБА_1 в користуванні домоволодінням та земельною ділянкою площею 300 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 шляхом знесення за рахунок ОСОБА_2 самочинно збудованих приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , зазначених в технічному паспорті від 30 квітня 2009 року на це домоволодіння к приміщення : 1-7 - житлова кімната площею 24 кв., 1-8 -кухня, площею 6 кв.м., 1-9 туалет площею 2,2 кв.м., 1-10-0- коридор 5,4 кв.м., суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності ті інших речових прав» застосовуючи положення ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статті 391 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому, суд приймає до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Таким чином, враховуючи докази надані суду стороною позивача щодо самовільно збудованих ОСОБА_2 будівель, то суд не вбачає обґрунтованих підстав для висновку, що ці будівлі могли б якимсь чином завдати пошкоджень, як житловому будинку позивачки так і господарським будівлям її домоволодіння та створювати їй перешкоди в користуванні, як цими будівлями так і земельною ділянкою на якій вони розташовані.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 92, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 317, 319, , 391 ЦК України, ст. 120 ЗК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні майном шляхом знесення самочинних будівель - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками процесу до Одеського апеляційного суду Одеської області в тридцятиденний термін.

Повний текст рішення виготовлено 24 листопада 2021 року.

Головуючий : І.О. Поліщук