Справа № 645/1635/20
Провадження № 2-п/645/2/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Федорової О.В.

за участю секретаря судового засідання Синьогуб А.Ю.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача адвокат Кірічко Л.С

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.10.2020 року, ухваленого у цивільній справі за позовом:

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державний нотаріус Шостої Харківської державної нотаріальної контори Головащенко О.Л.

про розірвання (припинення) договору довічного утримання, -

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.10.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державний нотаріус Шостої Харківської державної нотаріальної контори Головащенко О.Л. про розірвання (припинення) договору довічного утримання задоволено. Розірвано Договір довічного утримання, укладений 04 липня 2014 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Головащенком О.Л., зареєстрований в реєстрі за № 1-644. Вирішено питання щодо судових витрат.

05.11.2020 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.10.2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державний нотаріус Шостої Харківської державної нотаріальної контори Головащенко О.Л. про розірвання (припинення) договору довічного утримання.

В обґрунтування заяви відповідач посилався на поважність причин його неявки в судові засідання та не повідомлення їх суду, а також неподання відзиву, оскільки в період з квітня 2020 року до теперішнього часу ОСОБА_2 знаходився тимчасово в м. Києва та м. Дніпро, а за адресою реєстрації він тимчасово не проживав та не мав можливості отримати судові повістки. Крім того, відповідач наголосив, що жодного разу не прострочив жодної виплати згідно з договором довічного утримання та вчасно перераховував грошові перекази ОСОБА_1 .. З початку дії договору про довічне грошове утримання ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1 70324,00 грн..

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні подану заяву та викладені в ній доводи підтримав в повному обсязі. Зазначив, що оскаржуване рішення було ухвалено за відсутності відповідача. Крім того, відповідач наголосив, що ним надані докази належного виконання умов договору довічного утримання, у зв`язку з чим він вважає, що підстав для розірвання договору довічного утримання немає.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Кірічко Л.С. в судовому засіданні заперечували проти скасування заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.10.2020 року. В обґрунтування заперечень зазначили, що відповідачем не спростовано існування заборгованості останнього перед позивачкою за договором довічного утримання, більш того, станом на грудень 2020 року утворилась заборгованість у відповідача, у зв`язку з невиконанням умов договору довічного утримання в загальній сумі 10610 грн., тому підстав для перегляду заочного рішення від 07.10.2020 року немає.

Третя особа правом на участь представника у судовому засіданні не скористалася, надала заяву про розгляд заяви за відсутності представника Шостої Харківської державної нотаріальної контори.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, підставою скасування заочного рішення є одночасна сукупність двох умов: поважність причин неявки в судове засідання та наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання щодо наявності поважних причин неявки відповідача в судові засідання, суд керується таким.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.03.2020 року року відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі, призначено підготовче судове засідання на 16.04.2020 року.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.06.2020 року закрито підготовче засідання по даній цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Розгляд справи неодноразово було відкладено, у тому числі через неявку відповідача в судове засідання та відсутність в матеріалах справи доказів його належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач в судове засідання 07.10.2020 року також не з`явився, про причину неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення на його адресу судової повістки, яку він відмовився отримати, про що свідчить помітка поштового відділення № 107 у Довідці про причини повернення поштового вкладення.

07.10.2020 року Фрунзенським районним судом м. Харкова ухвалено вказане вище заочне рішення.

Зважаючи на те, що відповідач заперечує факт відмови від отримання судової повістки про виклик до суду на 07.10.2020 року, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що листоношею встановлено особу, яка відмовилася від отримання судової повістки, та що цією особою був саме відповідач, суд вважає, що вказану обставину не можна вважати доказом належного повідомлення відповідача про дату судового засідання. Аналогічну позицію підтримав Верховний Суд в ході розгляду цивільної справи № 522/11432/14.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе визнати поважними причини, з яких відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву.

Вирішуючи питання відносно того, чи мають істотне значення докази, на які посилається відповідач та його представник, суд враховує наступне.

В ході розгляду даної цивільної справи позивачка в обґрунтування позову посилалася, зокрема, на те, що починаючи з дати укладення Договору довічного утримання відповідач не виконує належним чином взяті на себе за договором обов`язки, за період дії договору відповідачем жодного разу не було проведено індексацію, а також у відповідача утворилась заборгованість щодо грошового утримання позивачки, оскільки суми коштів, які відповідач перераховував щомісячно, були недостатными для сплати комунальних послуг за квартиру та грошове утримання останньої. За твердженням позивача, вона спрямовувала отримані кошти перш за все на оплату комунальних послуг, та на її грошове утримання або взагалі не залишалося коштів, або залишалася сума менша, ніж обумовлена умовами договору. Сума заборгованості з перерахунку коштів на обов`язкове щомісячне утримання позивачки за період з липня 2014 року по березень 2020 року складає 2202 грн..

Відповідач, обґрунтовуючи свою заяву про перегляд заочного рішення, посилається на те, що на момент укладання між сторонами договору довічного утримання від 04.07.2014 року, ОСОБА_1 оцінила вартість необхідної допомоги, яка становила 450,00 гривень щомісячно. На підставі умов договору довічного утримання ОСОБА_2 мав щомісячно надавати кошти на оплату комунальних послуг Позивачеві шляхом банківського або поштового переказу, або готівкою під розписку. Відповідач наголосив, що наведеним договором не було встановлено обов`язок Відповідача перевіряти нарахування комунальних послуг. Відповідно до п. 7 Договору у випадку несвоєчасного повідомлення Відчужувачем про зміну тарифів, Набувач не несе відповідальності за виникнення заборгованості по сплаті комунальних послуг. Згідно з п. 8 договору грошове утримання повинно виплачуватись щомісячно, до 10 числа поточного місяця поштовим переказом за адресою : АДРЕСА_1 . Відповідач стверджує, що оскільки за домовленістю сторін даного договору інформацію про розмір нарахованих комунальних платежів ОСОБА_1 надавала ОСОБА_2 щомісячно по телефону, то він не перевіряв правдивість такої інформації, довіряючи Позивачу і сплачував той розмір, який був зазначений Позивачем по телефону.

Відповідач зазначив, що ним систематично здійснювалися поштові перекази на адресу позивачки на підтвердження чого ним надані засвідчені копії фіскальних чеків.

Разом з тим, відповідач у своїй заяві не зазначає жодної обставини, яка б не була врахована під час постановлення заочного рішення від 07.10.2020 року, не надає жодного доказу, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи та не зазначає про такий доказ в своїй заяві. Незгода відповідача з правовою оцінкою та аналізом існуючих доказів може бути підставою для апеляційного оскарження рішення суду, а не для скасування заочного рішення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, суд приходить до висновку, що обставини, викладені заявником в заяві про перегляд заочного рішення не можуть бути підставою для скасування заочного рішення.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Одним із основних аспектів верховенства права, яке гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є принцип юридичної певності, який вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Як наголошує Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі «Христов проти України» від 19.02.2009 року заява №24465/04, право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа "Брумарескупроти Румунії").

Юридична (правова) певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона немає права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини.

Отже, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, передбачених ст. 288 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 287, 288 ЦПК України, суд,-

Керуючись статтями 274, 258-261, 285-288, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.10.2020 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державний нотаріус Шостої Харківської державної нотаріальної контори Головащенко О.Л. про розірвання (припинення) договору довічного утримання - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.10.2020 року у цивільній справі № 645/1635/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державний нотаріус Шостої Харківської державної нотаріальної контори Головащенко О.Л. про розірвання (припинення) договору довічного утримання може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали виготовлений 27.01.2021 року.

Суддя О.В. Федорова