ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року

м. Харків

справа № 617/1962/20

Провадження № 22-ц/ 818/3708/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вовчанського районного суду Харківської області, ухвалене 16 березня 2021 року у складі судді Уханьової І.С. ,

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом після уточнення якого 21.12.2020 ( а.с.100 102) просила поділити набуте під час шлюбу з ОСОБА_2 майно шляхом визнання за нею права власності на автомобіль марки CHERY, моделі EASTER 2008 року випуску; визнання за відповідачем права власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN моделі PASSAT 1989 року випуску та стягнення з ОСОБА_2 13 722,76 грн. в рахунок погашення спільної заборгованості подружжя перед АТ КБ «ПриватБанк.»

Позов обґрунтований тим, що 03 лютого 2017 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . З вересня 2019 року подружжя разом не проживає, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Під час шлюбу ними було придбано два автомобіля: марки CHERY, моделі EASTER 2008 року випуску та марки VOLKSWAGEN, моделі PASSAT 1989 року випуску, які були зареєстровані на ім`я відповідача. Крім того, 23.08.2018 року позивачка спільно з відповідачем вирішила взяти кредит Приват Банку, який був оформлений на її ім`я. Враховуючи, що вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною, вважає, що кредитну картку за цим кредитом вона отримала в інтересах сім`ї. Відповідач на рівних з нею умовах користувався кредитною карткою, у нього був повний доступ до кредитних коштів, оскільки він знав пароль від картки. Коли їм не вистачало заробітної плати відповідача, то вони знімали кошти з кредитної картки. На теперішній час кредитний ліміт становить 25 850 грн, сума до повного погашення карти становить 27445, 52 грн, з урахуванням відсотків, які нараховані за користування кредитом. Крім того сума зростає з кожним днем, оскільки грошей на погашення кредиту вона не має, відсотки нараховуються кожен день, а Відповідач відмовляється платити. Тому половина грошових коштів які вона повинна сплатити за кредитом, підлягають стягненню з відповідача.

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 16 березня 2021 року позов задоволено частково. В порядку поділу майна подружжя , за ОСОБА_4 визнано право власності на легковий автомобіль марки CHERY, моделі EASTER 2008 року випуску , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № - НОМЕР_2 , за ОСОБА_2 - право власності на легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN моделі PASSAT 1989 року випуску ,реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN № - НОМЕР_4 . В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Рішення суду мотивовано тим, що належними та допустимими доказами доведено, що під час шлюбу сторонами були набуті автомобіль марки CHERY, моделі EASTER 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки VOLKSWAGEN моделі PASSAT 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Право власності на які зареєстровані за відповідачем. На підставі наданих позивачкою висновків експертиз суд встановив вартість автомобілів, що підлягають поділу та врахував, що один з них має нижчу вартість ніж інший. Але, оскільки борг колишнього подружжя за кредитною лінією у ПриватБанку є спільним, суд зарахував 1/2 частину кредиту та понесені позивачкою судові витрати в рахунок позивача та поділив між сторонами лише автомобілі, визнавши за ОСОБА_4 право власності на автомобіль марки CHERY, моделі EASTER 2008 року випуску , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а за ОСОБА_2 на автомобіль марки VOLKSWAGEN моделі PASSAT 1989 року випуску ,реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою. В якій просить рішення суду в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на автомобіль марки CHERY, моделі EASTER 2008 року випуску , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а за ОСОБА_2 права власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 скасувати та ухвалити нове рішення про поділ майна подружжя шляхом стягнення на користь ОСОБА_4 компенсації за Ѕ частину спільного майна подружжя - автомобіль CHERY, моделі EASTER 2008 року випуску та автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT 1989 року випуску в розмірі 89196,43 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд при винесенні рішення необгрунтовано врахував твердження тільки позивачки, не надавши належної оцінки позиції відповідача. А саме, судом не вірно встановлена вартість спільного сумісного майна подружжя, а саме автомобілю CHERY, моделі EASTER 2008 року випуску, який згідно висновку експертизи від 10.03.2021 року коштує 102803,82 грн.. Крім цього, зазначений автомобіль перебуває у володінні та користуванні відповідача, позивачка ніколи ним не користувалася. Автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT 1989 року випуску був проданий по довіреності, що не заперечувалося позивачкою та свідчить про те, що він взагалі не може бути об`єктом поділу. Відповідач не заперечував сплатити на користь позивачки компенсацію вартості Ѕ частини спірних автомобілів, проте зазначене враховано судом не було та призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення.

Вислухавши доповідь судді, встановивши обставини справи, перевіривши зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах її доводів та вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи сторони у справі з 03 лютого 20017 року по 10 лютого 2020 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно копії заочного рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 10 листопада 2020 року, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано. ОСОБА_5 відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » ( а.с. 156 157).

Згідно фотокопій свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, відповідач по справі ОСОБА_2 є власником транспортних засобів: марки CHERY, моделі EASTER 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та марки VOLKSWAGEN моделі PASSAT 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с.14,20).

З наданих позивачем виписки з АТ КБ "Приват Банк" по картці /рахунку відкритому на ОСОБА_5 , суд встановив , що з 23.08.2018 року була відкрита на ім"я позивача кредитна лінія і станом на 05.10.2020 року є заборгованість в сумі 27 445,52 грн..(а.с. 24-64)

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 не оспорював того , що кредитна лінія в АТ КБ «ПриватБанк» була відкрита за його згодою і використовувалася ним і позивачкою для спільних потреб.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (ч.1); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.2).

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

За змістом ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою відповідно до ЦК України (стаття 68 СК України).

Відповідно до статті 70 СК України в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

За загальним правилом, при розгляді справ про поділ спільного майна подружжя вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя.

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб.

Разом з тим при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Якщо наявність боргових зобов`язань підтверджується відповідними засобами доказування, такі боргові зобов`язання повинні враховуватись при поділі майна подружжя.

Отже, у подружжя, окрім права спільної сумісної власності на отримані грошові кошти, внаслідок укладення кредитних договорів, також виникає зобов`язання в інтересах сім`ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники.

Апелянт не заперечує, що суд правильно встановив обсяг майна набутого ним з колишньою дружиною під час шлюбу, тому рішення суду в цій частині не переглядається та судова колегія виходить з того що об`єктами поділу є автомобіль марки CHERY, моделі EASTER 2008 року випуску , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 та спільні борги подружжя у розмірі 27445,52 грн.

При цьому судова колегія відхиляє посилання апелянта на неможливість поділу автомобілю марки VOLKSWAGEN PASSAT 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 у зв`язку із його відчуженням за довіреністю від 26.02.2020 ( а.с. 288) виходячи з такого.

Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб`єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером.

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Договір купівлі-продажу це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Вищевикладене відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року № 6-688цс15.

В супереч вимог ст.ст. 12,81 ЦПК України відповідач не надав суду доказів того, що автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 був знятий з обліку в органах ДАІ. Згідно матеріалів справи зазначений автомобіль залишався зареєстрованим за ОСОБА_2 , тому підлягає поділу за позовом іншого співвласника автомобілю.

Судова колегія також погоджується з висновком суду про наявність підстав для поділу спільного сумісного майна сторін у запропонований позивачкою спосіб.

Згідно з висновком експерта № 44.2020 від 01.10.2020 середня ринкова ціна автомобілю марки CHERY, моделі EASTER 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 116 356,16 грн ( а.с. 10 15).

Даними довідки про оплату за виконання авто товарознавчих досліджень № 44 від 01.10.2020 року та рахунку № 17 від 01.10.2020 підтверджується понесені позивачкою витрати на оплату вищезазначених досліджень у розмірі 1300 грн( а.с.22).

Згідно з висновком експерта № 45.2020 від 01.10.2020 середня ринкова ціна автомобіля марки VOLKSWAGEN моделі PASSAT 1989 року випуску становить 75 589,04 грн. (а.с. 16-21).

ОСОБА_2 надав суду висновок експертного дослідження № ЕД 19/121-21/5356-АВ від 10.03.2021, згідно якого ринкова вартість автомобілю марки CHERY, моделі EASTER 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 102803,82 грн ( а.с. 150 155).

За наявності двох досліджень щодо вартості автомобілю марки CHERY, моделі EASTER 2008 року випуску, суд не обґрунтував, чому він надає перевагу висновку експерта № 44.2020 від 01.10.2020 перед висновок експертного дослідження від 10.03.2021.

Оцінюючи зазначені висновки судова колегія вважає, що дослідження № ЕД 19/121-21/5356-АВ від 10.03.2021 є більш точним, оскільки зроблений на підставі безпосереднього дослідження спірного автомобілю.

Тому судова колегія визначає, що поділу між подружжям підлягає автомобіль марки CHERY, моделі EASTER 2008 року випуску ринковою вартістю 102803,82 грн, автомобіль марки VOLKSWAGEN моделі PASSAT 1989 року випуску за середньою ринковою ціною 75 589,04 грн та боргові зобов`язання перед АТ « ПриватБанк» у розмірі 27445,52 грн.

За змістом частин 2, 4, 5 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відповідно до ч.2 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно вимог ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (ч.1);якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація власникові може бути надана лише за його згодою.

При розгляді спору суд першої інстанції правильно застосував правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 348/983/16 щодо застосування відповідних норм права про поділ майна, а саме, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя здійснюється шляхом виділення його у натурі, а у разі неподільності присуджується одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.1 ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2 ст. 364 ЦК України).

Висновок суду про зарахування в рахунок відповідача Ѕ частини боргу ( 13727,76) та понесених позивачкою судових витрат ( 1300 грн) одночасно з визнанням за ним права спірний автомобіль меншої вартості (75 589,04 грн ) зроблений судом хоча і без наведення відповідних розрахунків але з дотриманням принципу рівності часток подружжя.

Так у разі задоволення позову позивачка отримає у право власності автомобіль ринковою вартістю 102803,82 грн та повинна буде сплатити банку заборгованість за кредитом у розмірі 27445,52 грн, а відповідач отримає у власність автомобіль середньою ринковою вартістю 75 589,04 грн. Різниця складає 27 214,78 грн. Якщо зарахувати в рахунок компенсації вартості частки відповідача у спільному сумісному майні Ѕ частину спільного боргу подружжя у розмірі 13727,76 та понесені позивачкою витрати на оплату експертиз у розмірі 1300 грн, вартість частки майна відповідача буде дорівнювати 90 531, 58 грн ( 75 589,04 + 13727,76 + 1300), а частка позивачки буде дорівнювати 89075,24 ( 102803 13727,76).

З огляду на вищевикладене, оскільки відповідач свого варіанту поділу спірних автомобілів суду не запропонував, відповідної грошової компенсації вартості таких автомобілів на депозит суду не вніс, суд першої інстанції правомірно виходив із запропонованого позивачкою варіанту поділу та визнав за останньою право власності на автомобіль автомобіль марки CHERY, моделі EASTER 2008 року випуску ринковою вартістю 102803.82 грн, зарахувавши частину спільного боргу подружжя, понесені позивачкою витрати в рахунок вартості Ѕ частки відповідача спільному майні подружжя одночасно з визнанням за ним права власності на автомобіль меншої вартості.

Суд першої інстанції дослідив подані сторонами докази, всім фактичним обставинам справи надав відповідну правову оцінку, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства і з якою погоджується апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 16 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 29 листопада 2021 року.

Головуючий - О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук