Справа №464/1766/21
пр № 2/464/939/21
УХВАЛА

02 червня 2021 року Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

за участі: секретаря судового засідання Цуняк А.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, укладеного 11.06.2014.

Представник відповідача ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, викладеним у письмовій заяві від 28.05.2021, про надання сторонам строку для примирення з метою збереження сім`ї. Зазначив, що відповідач має намір зберегти сім`ю та у подружжя є малолітня дитина. У зв`язку з цим, а також з метою забезпечення інтересів дитини необхідно надати сторонам строк для примирення. Вважає, що стан позивача ОСОБА_1 є надто емоційним, остання значно перебільшує те, що відбувалось між сторонами у дійсності, та це додатково вказує на необхідність надання строку для примирення подружжя. Факт заподіяння 15.05.2021 ОСОБА_1 тілесних ушкоджень відповідач ОСОБА_3 заперечує.

Позивач ОСОБА_1 пояснила, що категорично наполягає на розірванні шлюбу та вважає, що відсутня будь-яка можливість збереження шлюбу. Зазначила, що сторони не проживають разом після того, як 15.05.2021 відповідач вчинив щодо неї домашнє насильство та застосовував при цьому для нанесення тілесних ушкоджень металевий предмет. Свідками цього конфлікту були сусіди. Після цього змушена була з дитиною без жодних речей покинути квартиру, набуту у власність у шлюбі. 16.05.2021 на прохання відповідача зустрілась з ним у кафе, однак на зустріч прийшла разом з батьком та братом, оскільки боялась відповідача. Останній наполягав, щоб вона повернулась додому, однак мала намір лише забрати свої та дитини речі та навіть не погодилась їхати додому в автомобілі відповідача, а поїхала з батьком та братом. Біля квартири відповідач вчинив конфлікт, у зв`язку з чим викликала поліцію та лише після цього забрала з квартири частину необхідних їй та дитині речей. Також зазначила, що відповідач раніше також застосовував щодо неї фізичну силу у присутності дитини, погрожував зброєю. Ствердила, що останній перебував на лікуванні з приводу наркотичної залежності. Під час конфлікту 15.05.2021 відповідач забрав її особисті речі, зокрема, ключі від квартири, телефон, документи та автомобіль, які не повернув. Крім цього, зазначила, що причиною звернення з позовом про розірвання шлюбу була чергова зрада відповідача. Вважає, що надання строку для примирення суперечитиме її інтересам та моральним засадам суспільства. Просила суд у задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши думку учасників розгляду, які з`явились в судове засідання, оглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

В ході розгляду клопотання про надання сторонам строку для примирення встановлено, що позивач ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу та зазначає, що причиною звернення до суду з таким позовом були зради відповідача.

Разом з тим, встановлено, що 15.05.2021, тобто вже після звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, позивач отримала тілесні ушкодження у виді забоїв стегна, сідниці, м`яких тканин завушної ділянки та лобно-тім`яної ділянки, які, відповідно до висновку судової медичної експертизи, могли утворитись від неодноразової дії тупого предмета та могли виникнути від удару рукою, ногою. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 звернулася до відділу поліції та зареєстроване кримінальне провадження з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім цього, позивач ОСОБА_1 вказує на інші обставини, які, на її думку, свідчать про неможливість подальшого спільного проживання сторін.

При вирішенні клопотання про надання строку для примирення судом взято до уваги тривалість шлюбних відносин , а також те, що у сторін є спільна малолітня дитина, 2017 р.н.

Разом з тим, беручи до уваги пояснення позивача та надані нею на підтвердження таких документи, беручи до уваги характер конфлікту між сторонами, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про надання строку для примирення необхідно відмовити.

Надання за таких обставин строку на примирення може бути порушенням прав людини, дискримінацією та може мати наслідком настання тяжких наслідків, таких як завдання фізичної та психологічної шкоди одному з подружжя.

Таким чином, заходи щодо примирення у виді надання сторонам строку для примирення суперечитимуть моральним засадам суспільства.

Керуючись ст. 111 Сімейного кодексу України, статтями 222, 260 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про надання сторонам строку для примирення відмовити.

Ухвала окремому оскарженню на підлягає.

Головуючий Дулебко Н.І.