Справа № 182/2853/21
Провадження № 2/0182/1985/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.11.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

секретар Гавриленко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Дніпро), про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

11 жовтня 2014 року між ним та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 10 грудня 2014 року шлюб між ними було розірвано. Дитина після розірвання шлюбу залишилася проживати з матір`ю. Вподальшому дружина звернулася до суду з приводу стягнення з ньогго аліментів на утримання сина. Зазначає, що завжди намагався підтримувати нормальні стосунки зі своєю колишньою дружиною та сином. Однак, відповідачка почала створювати та провокувати конфліктні ситуації, на які він намагався не звертати уваги і вирішувати всі конфлікти мирним шляхом. Однак, під час одного зі скандалів дружина повідомила, що він не є біологічним батьком сина ОСОБА_3 . Така заява стала для нього повною несподіванкою. Він намагався вирішити питання про визначення батьківства з колишньою дружиною у позасудовому порядку, пропонував їй провести генетичну експертизу, однак, вона категорично від цього відмовлялась. Тому, на підставі викладеного, змушений звернутись до суду та просить постановити рішення, яким визнати, що він не є батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та виключити з актового запису № 85 від 13 січня 2015 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, відомості про його батьківство щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання (а.с.13).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2021 року по даній справі було призначено судово-генетичну експертизу, на час проведення експертизи провадження по даній справі було зупинено (а.с.19-20).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2021 року провадження по даній справі було відновлено та призначено розгляд справи на 24 листопада 2021 року, оскільки відповідачкою по справі до суду було надано заяву, в якій вона повідомила, що відмовляється брати участь у проведенні молекулярно-генетичної експертизи (а.с.23, 28 - 29).

В судове засідання позивач не з`явився, від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає та просить їх задовольнити (а.с.34).

Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнає та проти задоволення позову не заперечує (а.с.23).

Представник третьої особи - Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не прибув, на адресу суду надав заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за їх відсутності (а.с.16, 33).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Судом встановлено, що сторони з 11 жовтня 2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить актовий запис № 567, складений 11 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.5). Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.4).

У зв`язку з тим, що сторони на момент народження дитини перебували у зареєстрованому шлюбі, відомості про батька та матір дітей було записано, згідно ст.133 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно зі ст.133 СК України, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Таким чином, законодавством встановлена презумпція батьківства щодо дитини, яка народжена у шлюбі.

Проте, батько дитини має право оспорити батьківство.

Відповідно до статті 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Тлумачення статті 136 СК України свідчить, що підставою для оспорювання презумпції батьківства є невідповідність встановленого батьківства факту біологічного походження. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі, висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства, відповідно до ст.136 Сімейного Кодексу України, є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим, відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Отже, суд приходить до висновку про те, що сторони за час розгляду справи в суді розпорядилися своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 посилався на те, що він впевнений, що не є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки сама відповідачка про це повідомила.

Таким чином, враховуючи викладене та той факт, що відповідачка визнала позовні вимоги у повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову, суд вважає доведеним факт відсутності кровного споріднення між дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та позивачем ОСОБА_1 .

Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться, відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо виключення відомостей про його батьківство з актового запису № 85 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.122, 133, 136 Сімейного кодексу України, ст.ст.12, 13, 76, 77, 79, 81, 88, 109, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Дніпро), про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини - задовольнити.

Виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з графи «батько» з актового запису № 85 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 13 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його повного складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал