ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2631/19 Номер провадження 22-ц/814/938/21Головуючий у 1-й інстанції Шелудяков Л.В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі головуючого судді Абрамова П.С., суддів Бондаревської С.М., Пилипчук Л.І.,

При секретарі Зеленській О.І.

З участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ошеки О.А.

Представника третьої особи ОСОБА_2 - адвоката Бібика В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на :

- рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 29.січня 20212 року

-додаткове рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 16 лютого 2021 року.

-додаткове рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 10 березня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Садівничого товариства «Пищевик-2» , третя особа ОСОБА_2 про переважне право на вступ у члени кооперативу ,-

ВСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Садівничого товариства «Пищевик-2» про переважне право на вступ у члени кооперативу.

В позові прохала визнати за нею, як за спадкоємицею померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 члена Садівничого товариства «Пищевик-2» ОСОБА_3 , переважне право на вступ в члени кооперативу- Садівничого товариства «Пищевик-2».

Також просила стягнути на її користь понесені судові витрати

Вказувала, що вона перебувала шлюбі та є спадкоємицею першої черги за законом померлого ОСОБА_3 , який був членом кооперативу садівничого товариства «Пищевик -2» .

03.08.2019 року вона звернулася до відповідача із заявою про вступ у члени кооперативу., однак їй листом від 09.08.2019 року було відмовлено.

Вважає , що відмова у прийняття її в члени кооперативу суперечить п. 13 Статуту кооперативу, в якому зазначено, що у разі смерті члена садівничого товариства право на вступ до товариства належить одному із спадкоємців померлого.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 29 січня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 гривень.

Додатковим рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 16 лютого 2021 року, у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Ошека О.А. про стягнення витрат на правничу допомогу відмовлено.

Додатковим рішенням Полтавського районного суду від 10 березня 2021 року сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 768 грн покладено на ОСОБА_1

короткого змісту вимог апеляційної скарги;

З даними рішеннями не погодилася ОСОБА_1 та в поданих апеляційних скаргах прохає скасувати рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 29.01.2021 року , додаткове рішення суду від 16.02.2021 року та додаткове рішення суду від 10.03.2021 року.

узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Вказує, що при їх ухваленні були порушені вимоги матеріального та процесуального права.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції;

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог місцевий суд встановив, що позивачка у справі є спадкоємцем за законом після померлого ОСОБА_3 , який був членом кооперативу «Пищевик 2» та членство якого було припинено в зв`язку з смертю.

03.09.2019 року

В серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася із листом до кооперативу в якому просила вирішити питання про її вступ до кооперативу, однак листом кооперативу від 9 серпня 2019 року їй було повідомлено про те, що її звернення не відповідає вимогам чинного законодавства.

Заява ОСОБА_1 на загальних зборах кооперативу не розглядалася.

Відмовляючи в ухваленні додаткових ріщень місцевий суд зазначив, що оскільки в задоволенні позову відмовлено , понесені судові витрати у вигляд сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу понесені позивачкою відшкодуванню не підлягають.

Апеляційний суд вважає . що рішення місцевого суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

У відповідності з вимогами ст. 377 ЦПК України Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

2. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги

У статті 124 Конституції України закріплено, щоправосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначаються Законом України «Про кооперацію».

За змістом положень статей 2, 6, 9 цього Закону кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо

Кооператив створюється його засновниками на добровільних засадах (частина перша статті 7 Закону України «Про кооперацію»).

Згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до пункту 3 статті 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

Відповідно до статті 167 ГК України корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.

Члени кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Якщо спір стосується реалізації прав членів кооперативу на управління кооперативом, тобто корпоративних за змістом правовідносин, то він підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Саме такий висновок зроблено Великою палатою Верховного Суду у справах № 904/4887/18, постанова від 17.12.2019 року , № 695/2665/16-ц постанова від 13.10.2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи позивач просила суд визнати за нею переважне право на вступ до садівничого товариства « Пищевик -2» , як спадкоємця померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 члена садівничого кооперативу «Пищевик 2» ОСОБА_3 , тобто реалізації права на вступ до кооперативу передбачений Статутом кооперативу .Фактично позивач порушує питання про набуття нею корпоративних прав - право на членство в кооперативі, тому відносини у справі є господарсько- правовими, та підлягають вирішенню господарським судом Полтавської області.

На зазначену обставину місцевий суд уваги не звернув.

За таких обставин ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню, а провадження у справі необхідно закрити.

У відповідності до ч.1 ст 356 ЦПК України Якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

У відповідності до вимог с. 141, 142 ЦПК України

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Враховуючи, що провадження у справі закрито , докази , які б свідчили про необґрунтованість дій позивача матеріали справи не містять , судові витрати понесені позивачем та третьою особою відшкодуванню не підлягають.

Керуючись п.4 ч.1 ст. ст. 374 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Полтавського районного суду від 29.січня 2021 року ,додаткове рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 16 лютого 2021 року, додаткове рішення Полтавського районного суду від 10 березня 2021 року скасувати ,а провадження у справі закрити.

Роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 02.06.2021 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді С.М. Бондаревська

Л.І. Пилипчук