АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2021 року

м. Чернівці

Справа № 718/2080/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Конецька Д.Г.

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2 , Державне підприємство «Сетам», Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 лютого 2021 року та ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 червня 2020 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Нерушка Т.І.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Позивачка просила:

- визнати недійсними електронні торги, які проведені 7 травня 2018 року, за результатами яких продано ОСОБА_2 будівлю двоповерхового готельно-ресторанного комплексу « Магія », реєстраційний номер нерухомого майна 225, та земельну ділянку площею 0,06 га, кадастровий номер :02:002:0508, що розташовані по АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсними протокол проведення електронних торгів № 331187 від 7 травня 2018 року та акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки № 53635634/3 від 24 травня 2018 року;

- визнати недійсним та скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер 1087, видане 12 липня 2018 року приватним нотаріусом Кіцманського нотаріального округу Олексюк С.В.

Позов мотивований тим, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 серпня 2016 року у справі № 718/917/16-ц в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами № 014/05/450, № 014/05/451, № 014/05/451/1 від 20 серпня 2007 року, укладеними ОСОБА_4 із ПАТ «РайффайзенБанк Аваль», в сумі 1 841 542,14 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки - двоповерховий готельно-ресторанний комплекс « Магія », загальною площею 1243,7кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 0,06га по АДРЕСА_1 , що належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , спадкоємцем якого є ОСОБА_1 , установивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів в процедурі здійснення виконавчого провадження, з початковою ціною реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеною суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

11 вересня 2017 року в межах виконавчого провадження № 53635634, відкритого на підставі виконавчого листа № 718/917/16-ц від 9 лютого 2017 року, здійснено заміну сторони стягувача з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ПАТ «Кристалбанк».

11 травня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а 20 червня 2017 року - постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Українська експертна група», яким 22 січня 2018 року складено звіт про оцінку майна, за яким ціна предмета іпотеки становить 2 824 755 гривень.

Звіт про оцінку майна позивачкою отримано лише 9 липня 2018 року.

7 травня 2018 року відбулись електронні торги з реалізації предмета іпотеки та складено протокол № 331187 проведення електронних торгів ДП «Сетам».

Переможцем торгів стала ОСОБА_2 , яка придбала спірне нерухоме майно за ціною 2 305 000 гривень 8 копійок.

24 травня 2018 року складено акт № 53635634/3 про реалізацію вказаного предмета іпотеки.

12 липня 2018 року приватним нотаріусом Кіцманського нотаріального округу Олексюк С.В. видано ОСОБА_2 свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер 1087.

Посилалась на те, що в порушення вимог частини 5 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» її не було повідомлено про результати оцінки майна, що позбавило права на оскарження такої оцінки.

Іншим звітом про оцінку спірного майна від 20 червня 2018 року визначено його вартість у 9 016 825 гривень, що свідчить по заниження оцінки у три рази за звітом від 22 січня 2018 року.

Позивач посилалася на те, що порушення її прав та законних інтересів відбулось на стадії проведення незалежної експертної оцінки, визначення ринкової ціни об`єкта нерухомості та нерозривно пов`язаними із ними подальшими діями з реалізації предмета іпотеки з електронних торгів.

Короткий зміст рішення та ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 червня 2020 року залучено до участі в справі в якості співвідповідачів Публічне акціонерне товариство «Кристалбанк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група».

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 лютого 2021 року в позові відмовлено.

Суд виходив з того, що необ`єктивна оцінка майна експертом не тягне наслідком визнання недійсними електронних торгів, а факт неналежного повідомлення боржника стосовно проведення прилюдних торгів не є підставою для визнання таких торгів недійсними.

Окрім того, позивачка 7 грудня 2018 року отримала повідомлення про результати визначення вартості майна, проте не оскаржила таку оцінку майна у передбачений законом спосіб.

Природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду в цьому порядку, у зв`язку з чим позивачем обрано неправильний спосіб захисту свої прав та інтересів.

Заборгованість боржника перед кредитором значно перевищує вартість майна за висновком експерта № СЕ-6604-1-1065.19 від 14 квітня 2020 року, а отже права позивачки ніяким чином не могли бути порушені.

Позивачкою не доведено належними та допустимими доказами порушення вимог Порядку про проведення електронних торгів, не вказано, які саме положення Порядку були порушені і як це порушення вплинуло на результати оскаржуваних електронних торгів.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність позову в частині визнання недійсними електронних торгів, відсутні підстави для задоволення позову в частині визнання недійсними протоколу проведення електронних торгів, акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки та визнання недійсним і скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , просить рішення та ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити її позов в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення та постановив ухвалу з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначала, що саме позивач визначає особу відповідача і лише за його клопотанням слід залучати таких осіб до участі у справі.

Сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів та покупець - переможець електронних торгів.

Стягувач та організація, яка здійснювала оцінку майна, не є сторонами правочину, а отже не можуть бути відповідачами у такій справі.

Ціна майна, яке передавалося на реалізацію, а відтак стартова ціна лота не могла бути нижчою за ринкову.

Правильність оцінки майна відноситься до обставин дотримання встановленого порядку проведення торгів.

Позивачем належними та допустимими доказами доведено те, що продаж предмета іпотеки на електронних торгах відбувся за заниженою ціною.

В матеріалах справи відсутні відомості про вручення позивачці звіту про оцінку майна.

Недотримання вимог законодавства щодо належного ознайомлення сторін виконавчого провадження з оцінкою майна є грубим порушенням прав боржника та власника нерухомого майна та свідчить про порушення положень Порядку реалізації арештованого майна.

Якщо на момент звернення до суду торги проведені, а право власності на спірне майно оформлене на третю особу, то ефективним способом захисту порушених прав є саме звернення до суду з позовом про визнання торгів недійсними.

Окрім того, невідповідність ціни майна, яке реалізоване на прилюдних торгах, вимогам законодавства, є підставою для оскарження таких торгів, незалежно від факту оскарження результатів оцінки майна шляхом подання скарги на дії виконавця.

Враховуючи, що ціна предмета іпотеки відповідно до висновку експертизи мала становити 9 277 452 гривні, то навіть за можливою уцінкою майна до суми 7 885 834 гривні, борг позивача за кредитними договорами був би повністю погашений.

Оскільки ОСОБА_1 є спадкоємицею не лише спірного майна, а і іншого майна боржника, вона має законний інтерес у тому, щоб за рахунок предмета іпотеки була погашена якнайбільша сума боргу, щоб не допустити стягнення на інше успадковане нею майно.

У звіті про оцінку майна від 22 січня 2018 року відсутня дата проведення огляду в натурі об`єктів оцінки та не вказано результати фактичного огляду об`єктів оцінки.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Державне підприємство «СЕТАМ» подало відзив на апеляційну скаргу.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Посилається на те, що судове рішення є законним та обґрунтованим, а аргументи апеляційної скарги безпідставними.

Жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна.

Ціна майна, яка зазначена у звіті про оцінку, є стартовою.

Реальна ж ціна, за яку учасники торгів готові придбати майно, визначається самими учасниками торгів під час їх проведення.

Спірне майно не могло бути реалізоване за вищою ціною.

Позивачка посилається на незаконність дій виконавця у виконавчому провадження, які не стосуються правил проведення електронних торгів та які мають самостійний спосіб оскарження, яким ОСОБА_1 не скористалася.

При оцінці спірного нерухомого майна повинен застосовуватись саме Національний стандарт № 2, а не Національний стандарт № 1, про що помилково зазначає позивачка у своїй заяві.

Встановлення іншої вартості нерухомого майна не доводить порушення прав позивачки, оскільки ціна майна, що виставляється на торги з метою примусового продажу, залежить від попиту (пропозицій) учасників торгів.

Державним підприємством «СЕТАМ» було здійснено всі необхідні дії щодо повідомлення іпотекодавця про дату, час торгів та початкову ціну лоту.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 серпня 2018 року у справі № 718/917/16-ц в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами № 014/05/450, № 014/05/451, № 014/05/451/1 від 20.08.2007 року, укладеними ОСОБА_4 із ПАТ «РайффайзенБанк Аваль», в сумі 1 841 542,14 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки - двоповерховий готельно-ресторанний комплекс « Магія », загальною площею 1243,7кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 0,06га по АДРЕСА_1 , що належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , спадкоємцем якого є ОСОБА_1 , установивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів в процедурі здійснення виконавчого провадження, з початковою ціною реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеною суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (а.с.14. т.1).

На виконання даного рішення суду на підставі виконавчого листа від 9 лютого 2017 року № 718/917/16-ц постановою державного виконавця від 23 березня 2017 року відкрито виконавче провадження № 53635634.

11 вересня 2017 року в межах вищевказаного виконавчого провадження здійснено заміну сторони стягувача з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ПАТ «Кристалбанк» (а.с. 17 т.1).

Постановою державного виконавця від 20 червня 2017 року залучено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Українська експертна група», яким 22 січня 2018 року складено звіт про оцінку майна, за яким ціна предмета іпотеки становить 2 824 755 гривень (а.с.19 -20, 25-57 т.1).

7 травня 2018 року відбулись електронні торги з реалізації предмета іпотеки та складено протокол за № 331187 проведення електронних торгів ДП «Сетам». Переможцем вказаних електронних торгів стала ОСОБА_2 , яка придбала таке нерухоме майно за 2 305 000 гривень 8 копійок (а.с.95-96 т.1).

24 травня 2018 року державним виконавцем складено акт за № 53635634/3 про реалізацію предмета іпотеки (а.с.98-100 т.1).

12 липня 2018 року приватним нотаріусом Кіцманського нотаріального округу Олексюк С.В. видано ОСОБА_2 свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер 1087, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на рухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 133141854 від 3 серпня 2018 року (а.с.103-104 т.1) .

Згідно висновку експерта за № СЕ-6604-1-1065.19 від 14 квітня 2020 року за результатами проведення судової оціночно-будівельної, оціночно-земельної експертизи, проведеної за ухвалою суду, загальна ринкова вартість будівлі готельно-ресторанного комплексу « Магія » (будівлі реконструйованого бару-ресторану), загальною площею 1243,7м2, та земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0508, площею 0,06га, розташованих по АДРЕСА_1 , станом на 22 січня 2018 року становила 9 277 452 гривні, в тому числі ринкова вартість будівлі готельно-ресторанного комплексу « Магія » (будівлі реконструйованого бару-ресторану), загальною площею 1243,7м2, 9103999 гривень. Ринкова вартість земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0508, площею 0,06га, становила 173 453 гривні.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення не відповідають зазначеним вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Аналізуючи підстави звернення до суду з указаним позовом, характер пред`явлених позовних вимог, а також доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до правових висновків, висловлених Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 465/650/16-ц (провадження № 14-356цс18) та від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц (провадження № 14-428цс18), правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, тобто правочин.

Схожий правовий висновок викладений Верховним Судом і в постанові 11 червня 2020 року у справі № 310/8429/16, де вказано про те, що Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2710/5 від 22 грудня 2015 року, визначено, що електронні торги - продаж майна на прилюдних торгах за принципом аукціону або на комісійних умовах засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів. На підставі цього акта нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Тобто акт є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Таким чином, акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором. З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, установлених частиною першою статті 215 ЦК України (постанова Верховного Суду України у справі № 6-2988цс15).

Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначені Порядком реалізації арештованого майна.

Головною умовою, яку повинні встановити суди при вирішенні питання про визнання прилюдних торгів недійсними, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Тобто для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 17 лютого 2021 року у справі № 350/484/18 та від 25 листопада 2019 року у справі № 310/5534/16-ц.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, ОСОБА_5 зазначала про порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» в частині неналежного повідомлення її про наявність висновку експерта щодо вартості спірного майна, що призвело до порушення її права на оскарження такого висновку експерта, у якому, на думку позивачки, суттєво занижено вартість іпотечного майна.

Оскільки занижена вартість спірного нерухомого майна не покриває суму заборгованості, для погашення якої проводилася реалізація, вбачається дисбаланс між вчиненим порушенням та заходом відповідальності, що покладає на боржника надмірний індивідуальний тягар і порушує його право власності на майно, а також гарантований законом інтерес очікувати, щоб за рахунок предмета іпотеки була погашена якнайбільша сума боргу, щоб не допустити стягнення на інше успадковане нею майно.

При цьому ОСОБА_5 вказувала, що порушення її прав та законних інтересів на стадії проведення незалежної експертної оцінки/визначення ринкової ціни об`єкта нерухомості нерозривно пов`язано із подальшими діями з реалізації предмета іпотеки з електронних торгів.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 1 розділу II «Передача майна на реалізацію» Порядку реалізації арештованого майна, реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

З матеріалів справи вбачається, що адресована ОСОБА_1 державним виконавцем кореспонденція, зокрема, щодо отримання результатів визначення вартості чи оцінки арештованого майна з метою проведення прилюдних торгів направлялась за адресою: смт Лужани Кіцманського району Чернівецької області.

Згідно з відомостями в постанові державного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні від 20 червня 2017 року, ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 .

За таких обставин направлення державним виконавцем кореспонденції рекомендованими листами на адресу боржника, вказану у виконавчому листі, здійснено відповідно до вимог статті 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, у постанові Верховного Суду України від 22 лютого 2017 року у справі № 6-2677цс16 зауважено, що під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей про дату, час, місце проведення прилюдних торгів державному виконавцю, стягувачу та боржнику у письмовому вигляді, а й отримання цими особами необхідних відомостей.

Загальний зміст поняття «повідомлення» передбачає не тільки направлення відомостей, з якими особу слід ознайомити, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

З огляду на зміст зазначеного висновку, колегія суддів звертає увагу на положення пункту 17 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, відповідно до якого внутрішні реєстровані поштові відправлення (крім прямих контейнерів), поштові перекази можуть прийматися для пересилання з рекомендованим повідомленням про їх вручення.

Пунктом 99 Правил надання послуг поштового зв`язку передбачено, що рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання позивачкою звіту про оцінку спірного майна.

Посилання державного виконавця на спростування вищевказаних доводів позивачки на те, що жодний лист, направлений ним на адресу боржниці, в тому числі і щодо оцінки спірного майна, не повертався з відміткою пошти про відсутність адресата за вказаною адресою, що свідчить про отримання ОСОБА_1 такої кореспонденції, є безпідставними, оскільки жодним чином не підтверджують факт отримання такої оцінки особисто ОСОБА_1 .

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, який Верховний Суд виклав в постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 350/484/18.

При цьому помилковим є висновок суду першої інстанції про обрання позивачем неправильного способу захисту його прав, зважаючи на правову природу звіту про оцінку майна, яка унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнання недійними правочинів.

Враховуючи те, що позивачці не було відомо про результати проведеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» оцінки спірного майна, а на момент звернення до суду з цим позовом прилюдні торги вже відбулись, і право власності на спірне майно зареєстровано за ОСОБА_2 , колегія суддів вважає, що визнання торгів недійсними є належним способом захисту прав позивача у цій справі.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав в постанові від 19 серпня 2020 року у справі № 372/2894/17.

Також є помилковим висновок суду першої інстанції про дотримання державним виконавцем вимог закону щодо проведеної оцінки майна боржника, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Частиною третьою статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 (далі - Національний стандарт № 1), є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Національним стандартом № 1 (пункти 50-55), зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

Національний стандарт № 2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442 (далі - Національний стандарт № 2), є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Частиною шостою статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватися відповідно до Національного стандарту № 2 та з урахуванням Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади.

Так, згідно з пунктом 50 Національного стандарту № 1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до пункту 51 Національного стандарту № 1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Разом із цим відповідно до пункту 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» звіт про оцінку майна, у тому числі, має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Крім того, статтею 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Отже, виходячи з наведених норм, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний), підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

До схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 19 грудня 2019 року у справі № 211/2171/15, від 01 жовтня 2020 року у справі № 2-2394/10, від 15 жовтня 2020 року у справі № 917/628/17.

У звіті про незалежну оцінку спірної квартири від 22 січня 2018 року було вказано, що оцінювачу не було забезпечено доступ до внутрішніх приміщень оцінюваного об`єкту, що у зв`язку з чим він не може гарантувати відповідність конструктивних та планувальних рішень даним технічної документації, а також висновкам щодо стану внутрішнього оздоблення приміщень У зв`язку з цим визначити стан внутрішнього оздоблення приміщень на дату оцінки є неможливим. Висновки були зроблені на основі наданих замовником фото матеріалів неналежної якості. У випадку, якщо внутрішній стан приміщень об`єкту згідно матеріалів , наданих замовником, не відповідає дійсності, оцінка не може вважатися достовірною та використовуватися безпосередньо за призначенням.

Окрім того, оцінювачем також зазначено про те, що вихідними даними для визначення ним вартості спірного нерухомого об`єкта були лише документи, які містять дані про об`єкт оцінки, які надані оцінювачу замовником та фотоматеріали.

У свою чергу, у вказаному звіті про незалежну оцінку спірної квартири від 22 січня 2018 року оцінювач не навів відповідних пояснень про неможливість особистого огляду об`єкта дослідження, не вказав, хто саме не забезпечив йому доступ до вказаних приміщень, що є порушенням пункту 56 Національного стандарту № 1 та пунктів 1, 6 статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Суд першої інстанції наведеного не врахував та залишив поза увагою доводи позивача щодо порушення державним виконавцем вимоги закону в цій частині, ураховуючи, що ознайомлення з об`єктом оцінки полягає в дослідженні оцінювачем вихідних даних та іншої інформації, необхідної для здійснення оцінки, та в особистому огляді оцінювачем об`єкта оцінки, тоді як замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці, на законних підставах, отримання ним (замовником) необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Пунктами 15, 16 Національного стандарту № 1 регламентовано, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки в разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватись на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

За відсутності достовірної інформації про ціни продажу подібного майна ринкова вартість об`єкта оцінки може визначатися на основі інформації про ціни пропонування подібного майна з урахуванням відповідних поправок, які враховують тенденції зміни ціни продажу подібного майна порівняно з ціною їх пропонування.

За наявності істотного впливу зовнішніх факторів (соціально-економічних, політичних, екологічних тощо) на ринок подібного майна, що призводить до фактичної неможливості надання аргументованого та достовірного висновку про ринкову вартість, у звіті про оцінку майна даються додаткові роз`яснення та застереження.

При цьому оцінювач має право надавати висновок про ринкову вартість об`єкта оцінки, що ґрунтується, зокрема, на інформації про попередній рівень цін на ринку подібного майна або на припущенні про відновлення стабільної ситуації на ринку.

Відповідно до статті 36 Національного стандарту № 1 оцінювач застосовує, як правило, кілька методичних підходів, що найбільш повно відповідають визначеним меті оцінки, виду вартості за наявності достовірних інформаційних джерел для її проведення.

Від встановлення конкретних обставини справи, з урахуванням доводів апеляційної скарги, а саме, дотримання суб`єктом оціночної діяльності при проведенні оцінки майна боржника пунктів 51, 56 Національного стандарту № 1 залежить правильність вирішення спору.

При здійсненні оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності ТзОВ «Українська експертна група», було застосовано порівняльний підхід і інформацію про об`єкти нерухомості, які були обрані оцінювачем, було отримано виходячи із аналізу пропозицій нерухомості по даним інтернет-ресурсів, а також із наданих замовником до оцінки майна, відомостей про місце розташування, технічний стан та площу вказаного майна.

У розділі 9.2 Опис об`єкта оцінки зазначено, що об`єктом оцінки є будівля реконструйованого бару - ресторану, загальною площею 1243 кв.м. та земельна та земельна ділянка площею 0,06 га, кадастровий номер :02:002:0508, що розташовані по АДРЕСА_1 . Функціональне призначення на дату оцінки - приміщення сфери харчування та обслуговування. Як аналоги для порівняння оцінювач не брав максимально подібні об`єкти нерухомості. У розділі 10.2 вказано про те, що експерт взяв для порівняння дві будівлі, які розташовані в місті Чернівці площею 1200 кв.м., вартістю 30 000 доларів США, будинок, який розташований в селі Лукавці Вижницького району Чернівецької області площею 833 м.кв. вартістю 70000 доларів США, готель, який розташований в селі Іспас Вижницького району Чернівецької області площею 875 кв.м. вартістю 62 570 доларів США та розважальний комплекс, який розташований в селі Валя Кузьміна Глибоцького району Чернівецької області площею 2780 кв.м. вартістю 158 000 доларів США. При порівнянні площі, функціонального призначення, а також розташування аналогів можна дійти висновку, що такі об`єкти суттєво відрізняються площею, конфігурацією, цільовим призначенням та місцем знаходження, а тому на думку апеляційного суду не є достатньо правильними для визначення початкової вартості нерухомого майна для його реалізації.

Виходячи із загальної характеристики об`єкта оцінки та його комерційного призначення, ринкову вартість такого об`єкта нерухомості необхідно визначати також в рамках дохідного підходу із врахуванням пункту 15 Національного стандарту №1, а тому звіт від 22 січня 2018 року не можна визнати достатньо обґрунтованим та об`єктивним.

При цьому відповідно до наявного у справі іншого висновку експерта за № СЕ-6604-1-1065.19 від 14 квітня 2020 року про ринкову вартість нерухомого майна, щодо якого виник спір, така вартість суттєво вища ніж та, яка зазначена експертом в оскаржуваному звіті про оцінку майна.

Проведення електронних торгів із реалізації майна за ціною, яка є значно нижчою дійсної ринкової вартості спірного майна на час проведення торгів, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Такий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 10 березня 2020 року у справі 927/1184/15.

Сукупність наведених невідповідностей унеможливлює врахування вказаного висновку в якості належного доказу дійсної вартості об`єкту, реалізованого на спірних торгах.

Окрім того, Верховним Судом в постанові від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц погодився із висновками суду першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав про визнання недійсною оцінки нерухомого майна, проведеної оцінювачем у межах процедури виконавчого провадження, з огляду на розбіжність у визначенні орієнтованої вартості зазначеного майна і з метою недопущення реалізації описаного й арештованого майна за заниженою ціною, що може завдати суттєвих збитків стягувачу у вигляді неотриманого доходу, а боржнику - у вигляді передачі майна на реалізацію за суттєво нижчою від ринкової вартості.

З огляду на те, що наявними матеріалами справи підтверджується те, що оскаржувані електронні торги відбулись з такими порушеннями вимог законодавства, які вплинули на їх результати, за ціною, яка є значно меншою від ринкової ціни вказаного об`єкта на дату продажу майна, а також порушили права позивачки, як власника реалізованого майна, зокрема щодо оскарження висновку про вартість майна, на здійснення реалізації майна за ціною, яка відповідає ринковій та погашення заборгованості, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимога ОСОБА_1 про визнання недійсними результатів електронних торгів, оформлених протоколом проведення електронних торгів № 331187 від 7 травня 2018 року, з реалізації нерухомого майна, що належало позивачці, а саме будівлі двоповерхового готельно-ресторанного комплексу « Магія », реєстраційний номер нерухомого майна 225, та земельної ділянку площею 0,06 га, кадастровий номер :02:002:0508, що розташовані по АДРЕСА_1 та акту державного виконавця про реалізацію вказаних предметів іпотеки № 53635634/3 від 24 травня 2018 року є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Також наявні підстави для задоволення позовної вимоги про визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер 1087, видане 12 липня 2018 року приватним нотаріусом Кіцманського нотаріального округу Олексюк С.В.

Відповідно до пункту 5 статті 34 Закону України "Про нотаріат" до повноважень нотаріусів відноситься видача свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів). Видача нотаріусом свідоцтва про право власності є дією з оформлення результатів проведених прилюдних (електронних торгів).

Свідоцтво видається на підтвердження існування права, яке виникло внаслідок певного правочину, і такий документ є чинним, якщо є дійсною правова підстава його видачі. Чинність документа, в даному випадку свідоцтва, є показником, який характеризує його юридичну силу. Якщо правова підстава (правочин), у зв`язку з якою був виданий документ, визнана недійсною, то такий правочин не породжує в його сторін прав, а відтак свідоцтво, як посвідчувальний документ, втрачає свою юридичну силу, і не може підтверджувати право, яке вже відсутнє.

В зв`язку з існуванням свідоцтва від 12 липня 2018 року , що посвідчує право власності на майно позивачки за іншою особою - ОСОБА_2 , порушуються права позивачки як власника вказаного майна.

Враховуючи те, що прилюдні торги, які відбулись 7 травня 2018 року, переможцем яких стала ОСОБА_2 , визнані в судовому порядку недійсними, то відповідно до статті 216 ЦК України такі прилюдні торги, як правочин, не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Такий висновок апеляційного суду згоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав в постанові від 10 березня 2020 року у справі №927/1184/15.

Необґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено порушення його прав під час проведення електронних торгів за значно нижчою від ринкової вартістю, оскільки позивачка є власником майна, яке було реалізоване під час виконавчого провадження з примусового виконання судових рішень, тому цілком очевидно, що ціна, за якою майно реалізується на торгах, безпосередньо впливає на обсяг зобов`язань, які будуть погашені під час відповідного виконавчого провадження.

У постанові від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що реалізація описаного й арештованого майна за заниженою ціною може завдати суттєвих збитків стягувачу у вигляді неотриманого доходу, а боржнику - у вигляді передання майна на реалізацію за суттєво нижчою від ринкової вартістю.

Помилковим також є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залучення до участі в справі в якості співвідповідачів Публічне акціонерне товариство «Кристалбанк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група».

У постанові від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

За таких обставин, сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів, та покупець - переможець електронних торгів.

Враховуючи те, що стягувач та організація, яка здійснювала оцінку майна не є сторонами оскаржуваного договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, відсутні підстави для залучення вказаних осіб до участі в справі в якості відповідачів.

Окрім того, статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Частинами першою, другою статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Такий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові

від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції не уповноважений, за умови відсутності відповідного клопотання позивача, за власною ініціативою залучати до участі у справі інших відповідачів.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, рішення та ухвала суду першої інстанції ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому їх слід скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову та скасування ухвали суду першої інстанції від 24 червня 2020 року.

Щодо судових витрат

Відповідно до правил статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову.

Як вбачається з квитанцій № 1310-1-4934-6785-8467, № 1310-1-4934-2966-6631 від 3 серпня 2018 року та фіскального чека від 21 січня 2021 року, ОСОБА_1 за подання до суду позовної заяви та заяви про забезпечення позову сплатила судовий збір в розмірі 1863 гривень 60 копійок.

Згідно фіскального чека від 27 березня 2021 року, ОСОБА_1 за подання до суду апеляційної скарги сплатила судовий збір в розмірі 2 114 гривень 41 копійку.

За таких обставин, з ОСОБА_2 , ДП «Сетам», Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 1326 гривень з кожного ( (2114,41+1863,6):3=1326).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , задовольнити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 лютого 2021 року та ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 червня 2020 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного підприємства «Сетам», Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акту реалізації предмету іпотеки, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів задовольнити.

Визнати недійсними електронні торги, які проведені 7 травня 2018 року, за результатами яких продано ОСОБА_2 будівлю двоповерхового готельно-ресторанного комплексу « Магія », реєстраційний номер нерухомого майна 225, та земельну ділянку площею 0,06 га, кадастровий номер :02:002:0508, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Визнати недійсними протокол проведення електронних торгів № 331187 від 7 травня 2018 року та акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки № 53635634/3 від 24 травня 2018 року.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер 1087, видане 12 липня 2018 року приватним нотаріусом Кіцманського нотаріального округу Олексюк С.В.

Змінити розподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1326 гривень (одну тисячу триста двадцять шість) гривень в рахунок відшкодування судових витрат.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 1326 гривень (одну тисячу триста двадцять шість) гривень в рахунок відшкодування судових витрат.

Стягнути з Державного підприємства «Сетам» на користь ОСОБА_1 1326 гривень (одну тисячу триста двадцять шість) гривень в рахунок відшкодування судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 7 травня 2021 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: М.І. Кулянда

Н.Ю. Половінкіна