Провадження № 2-др/742/21/21
Єдиний унікальний № 742/1551/21
09 листопада 2021 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Ільченко О.І., за участі секретаря судового засідання Голушко Н.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, щодо витрат на правничу допомогу та заяву представника ОСОБА_2 адвоката Зарічної Лариси Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності; за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особистою приватною власністю та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, -
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частку майна подружжя, задоволено повністю. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на ѕ частини житлового будинку відмовлено, але задоволено вимоги ОСОБА_2 та визнано квартиру АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя, визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину вказаної квартири.

Як зазначає у своїй заяві позивач ОСОБА_1 , що 07.10.2021 року ще не було відомо, чи закінчиться справа і тому не подав доказів про надання йому правничої допомоги адвокатом Жайворонко І.В., для подальшого стягнення цих витрат з відповідача по справі. Лише 13.10.2021 року на сайті «Судова влада України», і дізнався, що вже винесено рішення по справі, а тому просить суд стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 14 500 грн.

Як зазначає у своїй заяві представник відповідача Зарічна Л.А. в ході судового розгляду нею ставилося питання про стягнення витрат на правничу допомогу, про це до проведення судових дебатів 07.10.2021 адвокатом зроблено заяву про те, що на протязі 5 днів після винесення рішення будуть надані документи про повний розрахунок судових витрат за професійну правничу допомогу, що становить 11000,00грн., і оскільки дана вимога так і залишилися не вирішеною, у зв`язку з чим заявник звернувся до суду з даною заявою.

Відповідно до ч.1, 2 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 ЦПК України. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.3, 4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, представником позивача Жайворонко І.В. подано заяву про розгляд справи про ухвалення додаткового рішення без його участі, вважає, що розмір на правничу допомогу в сумі 11 000 грн., є занадто завищеною і підлягає значному зменшенню. Представник відповідача Зарічна Л.А. подала до суду заяву, згідно з якою просила залишити без розгляду клопотання Жайворонка І.В. , щодо понесених витрат на правничу допомогу, оскільки представник позивача та позивач за первісним позовом пропустили строк на подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14500,00 грн., а також просила проводити судовий розгляд за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи і дійшов висновку, що вимоги представника відповідача - адвоката Зарічної Л.А. підлягають частковому задоволенню, вимоги позивача ОСОБА_1 - без розгляду, з наступних підстав.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Зі змісту ст.58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ст.15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою ст.62 ЦПК визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, у відповідності дост.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивач ОСОБА_1 надав суду договір про надання йому професійної правничої допомоги від 20.04.2021 року, акт виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги від 20 квітня 2021 року та розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу в розмірі 14500,00 грн. Також, додав детальний опис наданих послуг: вивчення документів позивача для підготовки позовної заяви до суду про визнання права власності на 3/8 частини житлового будинку 1000 грн., складання позовної заяви про визнання права власності на 3/8 частини житлового будинку 3000 грн., складання клопотання про витребування доказів від нотаріусів 1000 грн., вивчення зустрічної позовної заяви та доданих до неї документів 1500 грн., відзив на позовну заяву 2000 грн., участь у судових засіданнях по справі( 4 судові засідання) 6000 грн.

Представник позивача за зустрічним позовом - адвокат Зарічна Л.А. надала суду договір про надання адвокатських послуг від 21.01.2020 року, акт виконаних робіт по договору про надання юридичних послуг від 21 січня 2020 року, який складений 07 жовтня 2021 року, а також, додано детальний опис наданих послуг: усна консультація з вивченням документів 500 грн., підготовка та складання позовної заяви 5000 грн., клопотання про об`єднання позовів 500 грн., участь та представництво інтересів в суді 5000 грн.

Положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України визначено, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду( абз. 3 ч.8 ст.141 ЦПК України).

Представник відповідача Зарічна Л.А. у письмовому клопотанні (запереченні) навела свої доводи, щодо порушення позивачем строку на подання доказів понесених витрат на правничу допомогу, встановленого ч.8 ст.141 ЦПК України.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24 січня 2019 року в справі № 910/15944/17, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Суд враховує заперечення представника позивача за первісним позовом Жайворонком І.В. з наведенням доводів щодо неспівмірності заявлених стороною відповідача витрат на правничу допомогу зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, а також керується критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також того, що первісний позов позивача ОСОБА_1 було задоволено повністю, а зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про не співмірність витрат представника відповідача за первісним позовом Зарічною Л.А. на професійну правничу допомогу зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг по справі і стягує з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп.

Клопотання позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, щодо витрат на правничу допомогу - залишити без розгляду, оскільки подано заяву з доказами з порушенням строків.

На підставі наведеного, керуючись ст.10, 12, 81, 133, 141, 247, 264, 265, 270, 273, 352, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача за зустрічним позовом - адвоката Зарічної Лариси Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання стосовно стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат на професійну правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності; за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особистою приватною власністю та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_2 ( РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.. 00 коп.

Заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання стосовно стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності; за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особистою приватною власністю та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності - залишити без розгляду.

Повний текст додаткового рішення суду складено та підписано 18.11.2021 року.

Додаткове рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.І.Ільченко