Справа № 310/6584/20
РІШЕННЯ

Іменем України

20 січня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого: судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Димової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бердянську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Бердянської міської ради про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Бердянської міської ради, в якому просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документа рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.02.2007р., яким було визнано за ОСОБА_3 право власності на 5/6 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно ОСОБА_3 у вигляді вказаної 5/6 частки квартири.

У позові ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно у вигляді 5/6 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить йому на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.02.2007 р., яке набрало чинності 04.03.2007 р.

Після смерті чоловіка вона є спадкоємцем за законом першої черги та у передбачений законом строк, звернулась до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Шевченко Т.В. із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає. У липні 2020 року позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка у вигляді вищевказаної 5/6 частки квартири, однак, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно у зв`язку із тим, що право власності на 5/6 частку квартири її чоловік за життя не зареєстрував за собою. Зареєструвати за чоловіком право власності на вказану 5/6 частку квартири вона не має можливості, оскільки, у вищевказаному рішенні суду в імені її чоловіка допущені помилки в літерах.

Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, прохав вирішити справу відповідно до вимог законодавства.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню з огляду на таке.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть № НОМЕР_1 серія 1-ЖС

Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно у вигляді 5/6 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене майно належить йому на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.02.2007р., яке набрало законної сили 04.03.2007 р.

Дослідивши письмові докази, додані суду, а саме: копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , копію рішення суду, саме, мотивувальну частину рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.02.2007 року, яке набрало законної сили 04.03.2007 року про визнання права власності на 5/6 частин квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 , копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , 1956 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді 5/6 частин квартири АДРЕСА_2 , суд дійшов висновку, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.02.2007 року було визнано право власності на 5/6 частин вищезазначеної квартири, саме за ОСОБА_3 , але при написанні української транскрипції його російського імені « ОСОБА_4 » була допущена помилка і помилково замість правильного « ОСОБА_5 » вказано неправильно « ОСОБА_5 ».

Суд вважає зайвими вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документа рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.02.2007 року ОСОБА_3 , оскільки аналіз письмових доказів, наданих позивачем суду свідчить, что дійсно рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.02.2007 року було визнано право власності на 5/6 частин квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , саме за ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 , позивач є спадкоємцем за законом першої черги. У шестимісячний строк позивачка звернулась до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Шевченко Т.В. із заявою про прийняття спадщини.

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка у вигляді вищевказаної 5/6 частки квартири.

Постановою від 13 серпня 2020 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, у зв`язку із тим, що за життя право власності на 5/6 частку квартири спадкодавець чоловік позивачки не зареєстрував за собою.

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно ч.1, ч.3 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені, як Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, ст.1 Протоколу №1 до Конвенції, так і ч.4 ст.41 Конституції України.

Відсутність зареєстрованого права власності на спадкове майно за спадкодавцем позбавляє позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєструвати за чоловіком право власності на вказану 5/6 частку квартири ОСОБА_1 не має можливості, оскільки власник майна помер і не свідчить про те, що за життя спадкодавець не набув права власності на спадкове майно.

Факт належності чоловікові позивача 5/6 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.02.2007 року, яке набрало законної сили 04.03.2007 року.

З огляду на наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , реалізація її права на прийняття спадщини вбачається можливою в судовому порядку шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно ОСОБА_3 .

Згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оскільки, викладені в позовній заяві ОСОБА_1 , факти щодо позовної вимоги про визнання за нею права власності на спадкове майно знайшли своє підтвердження та доведені належними та допустимим доказами, її позов у цій частині підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України,суд, -

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Бердянської міської ради про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування,- задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді 5/6 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Бердянська міська рада, , зареєстрована за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, пл. Єдності, 2.

Повний текст рішення суду складено 29 січня 2021 року.

Суддя Н. І. Черткова