УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області за головуванням судді Кузнецова Д.В., за участю секретаря судового засідання Скудар С.В., сторін по справі, розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В:

08 грудня 2020 року Іллічівським районним судом міста Маріуполя Донецької області був виданий судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 06 листопада 2020 року.

18.01.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд даного судового наказу за нововиявленими обставинами. Просила переглянути та скасувати судовий наказ.

В обґрунтування вимог вказувала, що при видачі судового наказу заявник ОСОБА_2 не повідомив суд про існування судового наказу Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області №263/12383/19 від 23 вересня 2019 року, яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу на утримання їх спільної доньки ОСОБА_4 . Даний судовий наказ не скасований та не був відомий Іллічівському районному суду м.Маріуполя при розгляді заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу з ідентичними вимогами. Існування судового наказу Жовтневого районного суду м.Маріуполя з тих самих підстав та предмету спору стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є підставою для відмови у видачі судового наказу Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області.

Посилаючись на положення статей 160, 161, 165, 170, 423 ЦПК України, просить суд скасувати судовий наказ №264/7381/20 від 08 грудня 2020 року, виданий Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області, та у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2 відмовити.

ОСОБА_1 та її представник, адвокат Горбачова Г.М. в судовому засіданні підтримали подану заяву про скасування судового наказу.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти скасування судового наказу, наполягав на законності його видачі судом. Вказав про існування судового спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в Жовтневому районному суді м.Маріуполя, куди він звернувся із позовом про припинення виплати аліментів за судовим наказом, виданим Жовтневим районним судом м.Маріуполя, про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , яка на теперішній час проживає разом із ним. Також вказав про існування в Жовтневому районному суді м.Маріуполя за його позовом цивільної справи про визначення місця проживання дитини.

Вислухавши учасників та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних вискоків.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

За змістом статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до частин першої, сьомої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Згідно з частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга стаття 423 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4 передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судом встановлено, що Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області 23 вересня 2019 року видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видій його доходу (заробітку), але не менше, ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 серпня 2019 року, до повноліття дитини.

Водночас Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області 08 грудня 2020 року Іллічівським районним судом міста Маріуполя Донецької області також був виданий судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 06 листопада 2020 року.

При видачі судового наказу Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області 08 грудня 2020 року суду не було відомо про наявність судового наказу Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 23.09.2019 року, за яким вже стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь матері ОСОБА_1 .

Вказана обставина є істотною і такою, що суттєво впливає на прийняте судом рішення.

Положенням пункту 6 частини першої статті 165 ЦПК України закріплено, що однією з підстав для відмови у видачі судового наказу визначено той випадок, коли судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ.

З урахуванням того, що при зверненні ОСОБА_2 із заявою про видачу наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки вже існує чинний наказ Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області за тими самим вимогами, тому у його видачі ОСОБА_2 слід відмовити

Відповідно до пункту другого частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Аналогічні висновки при скасуванні судових рішень у подібних справах були зроблені Верховним судом у постановах від 13 листопада 2019 року у справі № 2610/12441/2012 (провадження № 61-17970св18) та від 15 січня 2020 року у справі 263/2998/19.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового наказу Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 08.12.2020 року за нововиявленими обставинами є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки під час видачі судового наказу, враховуючи особливий порядок розгляду заяв про видачу судового наказу, не було відомо про наявність судового наказу № 263/12383/19 від 23.09.2019 року.

Керуючись ст. ст.259-261,423-429 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 08.12.2020 року у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Скасувати судовий наказ № 264/7381/20 (2-н/264/1345/2020) від 08 грудня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , яки проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 06 листопада 2020 року.

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 29 січня 2021 року.

Суддя: Д. В. Кузнецов