Справа № 645/197/21
Провадження № 2-н/645/98/21
УХ В А Л А

іменем України

22 січня 2021 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м.Харкова Шарко О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вивчивши дану заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити, виходячи з наступного.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ст.161 ч.1 п.4 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Статею 165 ч.1 п.3 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що законодавець передбачив видачу судового наказу про стягнення аліментів у двох випадках, а саме: у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі частки від доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, а також, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тобто, законодавством не передбачено видачу судового наказу про стягнення аліментів у частці від доходу, але не менше 50 % від встановленого Законом прожиткового мінімуму, як про це просить заявник.

Окрім того, у своїй заяві ОСОБА_1 просить стягнути аліменти, починаючи березня 2018 року, однак, відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, у той час, як заявник звернулася до суду з даною заявою 06.01.2021 року, підстав для стягнення аліментів за попередній період не вбачається.

Враховуючи те, що заявником заявлено вимоги, які не передбачені ст.161 ЦПК України, тому потрібно відмовити у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Роз`яснити, що заявник може звернутись з позовом про стягнення аліментів в загальному порядку відповідно до ЦПК України.

Керуючись ст.165 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Роз`яснити заявнику, що вона може звернутись з позовом про стягнення аліментів в загальному порядку відповідно до ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Фрунзенського районного суду О. П. Шарко