Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Чальцева Т.В.

за участю секретаря судового засідання Сєрих І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прохорівської сільської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту належності документу

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 21.01.2011 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті призначила його спадкоємцем належної їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №146290, виданого Волноваською РДА 25.02.2005 року, земельної ділянки загальною площею 5,04 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Прохорівської сільської ради Волноваського району Донецької області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після її смерті він є спадкоємцем за заповітом, спадкоємців за законом немає. На момент смерті ОСОБА_2 проживала одна, спадкова справа після її смерті не відкривалася. Він звернувся до приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу Гончарова М.Л. щодо спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , але йому відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки він пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини та в заповіті його ім`я „ ОСОБА_3 записано з апострофом „ ОСОБА_3 . Тому просив суд встановити факт належності йому зазначеного заповіту та надати додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки він отримав свідоцтво про смерть ОСОБА_2 лише ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судове засідання позивач не з`явився, просив розглядати справу у його відсутності, про що зазначив у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечував.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в їх сукупності, доходить висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 21.01.2011 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті призначила ОСОБА_1 спадкоємцем належної їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №146290, виданого Волноваською РДА 25.02.2005 року, земельної ділянки загальною площею 5,04 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Прохорівської сільської ради Волноваського району Донецької області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 02.04.2021 року, виданого Волноваським РВ ДРАЦС.

Після смерті ОСОБА_2 спадкоємці за законом є відсутні.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, що підтверджено заповітом, зареєстрованим Прохорівською сільською радою 21.01.2011 року в реєстрі №3.

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу Гончарова М.Л. щодо спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , але йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки він пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини та в заповіті його ім`я „ ОСОБА_3 помилково записано з апострофом „ ОСОБА_3 .

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалася, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру. Після її смерті спадкоємці за законом відсутні.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, що підтверджено заповітом, зареєстрованим Прохорівською сільською радою 21.01.2011 року в реєстрі №3.

Позивач своєчасно не звернувся з заявою про прийняття спадщини за заповітом, оскільки отримав свідоцтво про смерть лише 02.04.2021 року.

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу Гончарова М.Л. щодо спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , але йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки він пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини та в заповіті його ім`я „ ОСОБА_3 помилково записано з апострофом „ ОСОБА_3 .

Згідно ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 « Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину; при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Крім того, згідно з п. 6. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Усунення допущеної помилки в написанні імені позивача в заповіті неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки наявність розбіжності у написанні прізвища у правовстановлюючому документі позбавляє позивача можливості отримання спадщини.

Факт належності заповіту ОСОБА_1 , зареєстрованого Прохорівською сільською радою Волноваського району Донецької області 21.01.2011 року в реєстрі №3, підтверджено зазначенням дати та місця його народження в заповіті, яке повністю співпадає з даними мого паспорта: ІНФОРМАЦІЯ_3 у с.Іванопілля Костянтинівського району Донецької області.

Встановлення даного факту має юридичне значення, так як усуває перешкоди в отриманні спадщини; встановлення даного факту пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; позивач не має іншої можливості внести виправлення у документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичного факту, тому доцільним є встановлення даного факту в позовному провадженні разом з вимогами про продовження строку для прийняття спадщини.

На підставі вищезазначених норм чинного законодавства, аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі..

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 10,12, 13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Прохорівської сільської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту належності документу задовольнити повністю.

Встановити факт належностіОСОБА_1 заповіту, зареєстрованого Прохорівською сільською радою Волноваського району Донецької області 21.01.2011 року в реєстрі №3, яким на випадок своєї смерті ОСОБА_2 призначила ОСОБА_1 спадкоємцем належної їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №146290, виданого Волноваською РДА 25.02.2005 року, земельної ділянки загальною площею 5,04 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнати причину пропуску мною шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Донецьк Донецької області, поважною.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Донецьк Донецької області, терміном у три місяці з дати набрання рішенням суду чинності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: Т.В.Чальцева