Справа № 503/948/21
Провадження № 2/503/425/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Калашнікової Т.О.,

при секретарі судового засідання Поліковській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом адвоката Мазура Олександра Валентиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна та приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Мазур О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ТОВ ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №24863, вчинений 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" боргу в розмірі 25855,41 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що на підставі виконавчого напису №24863, вчиненого 19.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватним виконавцем Шуляченко М.В. було відкрито виконавче провадження №65739069, на підставі якого розпочате стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості в розмірі 25855,41 грн. Позивач вважає, що правові підстави для вчинення виконавчого напису відсутні, оскільки нотаріусом вчинено виконавчий напис без перевірки та встановлення безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, договір не посвідчений нотаріально, а отже не є договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з позовною заявою до суду надійшло клопотання адвоката Мазура О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про витребування у відповідача ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» оригіналу або належним чином засвідченої копії виконавчого напису від 19.05.2021 року №24863, укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору №642323239 від 27.04.2019 року, виписки з рахунку ОСОБА_1 з засвідченими копіями первинних документів, що підтверджують реальність господарських операцій щодо даної заборгованості та докази правомірності переходу до ТОВ ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» права вимоги до ОСОБА_2 ; витребування у приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. оригіналів чи належним чином засвідчених копій документів, на підставі яких нею 19.05.2021 року було вчинено виконавчий напис за №24863.

Ухвалою Кодимського районного суду Одеської області від 06.08.2021 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та витребувано від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. зазначені в клопотанні документи.

21.09.2021 року від відповідача ТОВ ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання ухвали суду надійшли копії документів. Крім того, в заяві про долучення доказів відповідач зазначив, що кредитний договір №642323239 від 27.04.2019 року, заборгованість за яким стягується за виконавчим написом, було укладено між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 у формі електронного документа з використанням електронного підпису та одноразового ідентифікатора, тому доказами підписання договору є довідка щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», введення одноразового персонального ідентифікатора і є вчиненням дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, а саме акцептом у розумінні ч.3 п.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

В судове засідання позивач не з`явилася, від її представника надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ця обставина підтверджується поштовим рекомендованим повідомленням про вручення йому судової повістки. Про причини неявки суд не повідомив та відзиву на позов не подав.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б. належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Ця обставина підтверджується поштовим рекомендованим повідомленням про вручення йому судової повістки.

Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. відмовилась від отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення поштового відправлення №664, яке повернулося на адресу суду разом із документами та відміткою про відмову адресата від одержання.

Підстав для ухвалення у справі заочного рішення немає, оскільки відсутня сукупність підстав, яка передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки із заяви представника ТОВ ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» Дрешель А.В. (діє за довіреністю від 21.05.2021року), яка надійшла суду поштою 21.09.2021 року, вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає.

Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам та запереченням сторін у сукупності з наданими письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

27.04.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений договір №642323239 у формі електронного документу, відповідно до якого позивачу надано кредит у розмірі 6660 грн. строком на 30 днів (термін платежу 27.05.2019 року) на умовах строковості, платності. Договір №642323239 було підписано позивачем за допомогою електронного підпису одноразовим персональним ідентифікатором. Також, з підписанням договору №642323239, позичальником був погоджений та підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим персональним ідентифікатором Додаток №1 (Графік розрахунків), який є невід`ємною частиною договору.

Згідно п.1. ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного, іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Презумпцію правомірності, укладеного між сторонами електронного договору №642323239 під час розгляду справи позивачем належними доказами спростовано не було.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З наданих відповідачем суду письмових доказів встановлено, що за договором №642323239 від 27.04.2019 року, який було укладено з позивачем, відбулося неодноразове відступлення прав вимоги за ланцюгом: ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступлено право вимоги на користь ТОВ «Таліон Плюс», яким в свою чергу відступлено право вимоги на користь ТОВ ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС».

19.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №24863 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості за договором №642323239 від 27.04.2019 року у розмірі 24655 грн. 41 коп., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 6657 грн. 61 коп., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 11931 грн. 20 коп., строкова заборгованість за штрафами і пенею 6066 грн. 60 коп. Також стягнуто витрати за вчинення виконавчого напису на підставі ст.31 ЗУ «Про нотаріат» у розмірі 1 200 грн. 00 коп. Загальна сума, що підлягає стягненню складає 25855 грн. 41 коп. У виконавчому написі вказано, що стягнення заборгованості проводиться за період з 09.04.2021р. по 07.05.2021р. (а.с. 11).

08.06.2021р. постановою приватного виконавця Шуляченко М.Б. відкрито виконавче провадження №65739069 з примусового виконання виконавчого напису №24863, виданого 19.05.2021р. (а.с. 13).

Згідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст.88 ЗУ «Про нотаріат» (в редакції від 01.12.2020р.) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом МЮУ від 22.02.2012р. № 296/5, зареєстрованим в МЮУ 22.02.2012р. за № 282/20595, передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно пункту 1.1. Глави 16 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Пунктом 1.2. Глави 16 передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до пункту 3.2 Глави 16, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014р. № 662 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів) для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. (справа № 826/20084/14), яку залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р., визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову КМУ №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано КМУ опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у ст.88 ЗУ «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені ст.88 ЗУ «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013р. № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно з яким визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, ст.13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Верховний Суд (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019р.у справі №910/13233/17), розглядаючи позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню зазначив наступне: "Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Наявність в змісті виконавчого напису номерів рахунків боржника в установах банків (для юридичних осіб) є обов`язковим. Вчинення виконавчого напису за кредитним договором є незаконним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017р. (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р. у справі № 826/20084/14), визнав незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами".

В заяві про долучення доказів, відповідач наголошував, що договір №642323239 від 27.04.2019 року був укладений між позивачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в формі електронного документа, отже відповідач не спростовував обставини, що виконавчий напис вчинено на договорі, який нотаріально не посвідчений, враховуючи, що електронний договір за юридичною силою прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі.

В матеріалах справи відсутні докази, що при вчиненні напису приватний нотаріус отримувала від стягувача первинні документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, докази надіслання боржнику повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень, докази належного розрахунку новими кредиторами (оплати встановленої ціни договору) за укладеними договорами відступлення права вимоги, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед стягувачем є безспірними та новим кредитором ТОВ ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», який як стягувач звернувся з заявою про вчинення виконавчого напису, надано повний перелік документів на підтвердження переходу до нього права вимоги до боржника ОСОБА_1 .

В постанові Верховного Суду від 23.01.2018р. у справі № 310/9293/15ц зазначено, що: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017р. у справі № 6-887цс17.

З тексту оспорюваного виконавчого напису №24863 від 19.05.2021р. встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувалася ст.ст.87-91 ЗУ «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за №1172.

Таким чином, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 19.05.2021р. повинна була врахувати, що станом на 19.05.2021року Постановою КМУ №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів, отже, норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, які укладені у письмовій формі, є нечинні, а тому повинна була відмовити кредитору у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм ЗУ «Про нотаріат».

Пункт 2 Переліку №1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів, яким договір №642323239 від 27.04.2019 року, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 не являється, оскільки вчинений в електронній формі та прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі.

Підводячи підсумок, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню.

Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1362 (908 за подання позовної заяви + 454 за подання заяви про забезпечення позову) грн, який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги адвоката Мазура Олександра Валентиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна та приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №24863 від 19.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС", заборгованості за кредитним договором на загальну суму у розмірі 25855 (двадцять п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять) грн. 41 коп., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 6657 (шість тисяч шістсот п`ятдесят сім) грн. 61 коп.; простроченої заборгованості по несплаченими відсоткам за користування кредитом в розмірі 11931 (одинадцять тисяч дев`ятсот тридцять одна) грн. 20 коп.; строкової заборгованості за штрафами і пенями в розмірі 6066 (шість тисяч шістдесят шість) грн. 60 коп. та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС" (, місцезнаходження: вул. Сверстюка Євгена, буд.11-А, офіс 605, м.Київ, 02002) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір сплачений позивачем, в розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду складено 22 вересня 2021 року.

Суддя Т.О. Калашнікова