РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

за участю секретаря Лайчук В.В.,

позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представників відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 3700,00 грн., понесені витрати на правову допомогу в сумі 1500,00 грн., понесені судові витрати у сумі 768,00 грн., моральну шкоду в сумі 1500,00 грн., стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 моральну шкоду 1500,00 грн. В обгрунтування вимог вказано, ОСОБА_2 вранці 21.06.2019 року припаркував біля свого будинку за адресою АДРЕСА_1 , автомобіль МАЗ - 5551 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить його доньці ОСОБА_1 , з метою засипати кам`янними відходами, що знаходились в кузові автомобіля, глибоку канаву по вулиці біля тину, яка перешкоджала нормальному руху автотранспорту. В той час, коли ОСОБА_2 намагався вчинити відповідні дії, до автомобіля підійшов його сусід - ОСОБА_5 , висловлюючись при цьому нецензурною лайкою, зібрався на кабіну автомобіля та розбив лобове скло. На ОСОБА_5 було складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, який направлено на розгляд Богунського районного суду м. Житомира. З огляду на той факт, що неправомірними діями ОСОБА_5 були нанесені матеріальні збитки власнику автотранспортного засобу МАЗ 5551 ОСОБА_1 , в розмірі вартості розбитого лобового скла автомобіля та вартості послуг з його заміни, винна особа відмовляється в добровільному порядку відшкодувати такі збитки, ОСОБА_1 змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Крім того, оскільки майно ушкоджено внаслідок неправомірних дій відповідача направлених на пошкодження майна ОСОБА_1 , остання перенесла певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час використовувати свою власність за її прямим призначенням, клопотами по ремонту автомобіля, позивач ОСОБА_1 вважає, що має право на відшкодування заподіяної їй моральної шкоди. Також, певні душевні страждання, будучи у пенсійному віці, переніс і ОСОБА_2 у зв`язку з нервовим перенапруженням, яке він відчув будучи учасником події, що сталася з виннних. неправомірних дій сусіда ОСОБА_5 , і яке негативно вплинуло на його психічний та фізичний стан здоров`я, завдану моральну шкоду позивачі оцінили у 1500,00 грн кожному.

04.10.2019 року від ОСОБА_5 надійшли письмові заперечення на позовну заяву, в яких відповідач пояснив, що о 05-30 год. ранку, 21.06.2019 року ОСОБА_2 незаконно привіз на пров. 3-й Каховський в м. Житомирі будівельне сміття, вивантажуючи сміття вручну створював шум, крім того, вказаними діями перегородив сток води, яка стікає з проїзду 1-й Каховський, що призводить до підтоплення будинку відповідача та потребує затрат на ремонт. Відповідач просив ОСОБА_2 припинити свої дії, проте, ОСОБА_2 погрожував монтажним ключем, сів до автомобіля і почав їхати на відповідача, щоб не потрапити під колеса автомобіля, відповідач змушений був виплигнути на бампер та пошкодив скло. Відповідач не визнав позовні вимоги та просив відмовити в їх задоволенні (а.с. 34).

27.01.2020 року від ОСОБА_5 надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями, аналогічними, викладеним у письмових запереченнях від 04.10.2019 року. Крім того, ОСОБА_5 вказав, що випадково розбив скло на автомобілі ОСОБА_2 при здійсненні права на самозахист від протиправних посягань, у тому числі у стані необхідної оборони (а.с. 42-44).

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_6 підтримали позовні вимоги та просили задовольнити. ОСОБА_1 зазначив, що з жодною особою не узгоджував свої дії, щодо засипання ям на дорозі.

Представник відповідача адвокат Затилюк А.А. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

В ході розгляду справи 10.03.2020 року судом було допитано в якості свідка ОСОБА_3 , яка пояснила, що 21.06.2019 року, о 05-30 годині ранку почула шум під вікном та виявилось, що сусід ОСОБА_2 вигружає з машини каміння. Свідок вказала, що ОСОБА_2 погрожував їй монтажним ключем, потім сів у автомобіль та почав рухатись на ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , з метою, захисту ОСОБА_5 перегородив дорогу та розбив скло у автомобілі (а.с. 46, 47-50).

Заслухавши позивачів, представника відповідача, свідка ОСОБА_3 дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані сторони докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль МАЗ - 5551 реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 (а.с. 7).

Відповідно до постанови Богунського районного суду м. Житомира від 12.08.2019 року встановлено, що 12.07.2019 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №113820 у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 21.06.2019 року, приблизно о 06 годині у громадському місці у АДРЕСА_2 , висловлювався словами нецензурної лайки до ОСОБА_2 , пошкодив належний йому автомобіль МАЗ 5551, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Оскільки були відсутні докази того, що у ОСОБА_5 був умисел на вчинення дрібного хуліганства, суд дійшов висновку про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а тому закрив провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 45).

Крім того, зі змісту вказаної постанови вбачається, що в судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, зокрема, що 21.06.2019, після того, як ОСОБА_2 незаконно розкидав по дорозі залишки будівельних матеріалів, якими засипав ями, тому ОСОБА_5 викликав поліцію, та стояв попереду автомобіля МАЗ 5551, реєстраційний номер НОМЕР_1 , щоб ОСОБА_2 не поїхав з місця події. Водій почав рухатися, і так як йому не було куди тікати, він вискочив на бампер та рукою почав стукати по склу.

Спірні правовідносини є цивільними та врегульовані ст.ст. 316, 319, 322, 1166, 1169 ЦК України. Власник, володілець зобов`язаний утримувати майно, що йому належить і не може використовувати власність на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусила зробити для відновлення свого порушеного права.

Як передбачено статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Поряд з тим, згідно ч. 1 ст. 19 ЦК України особа має право на самозахист свого цивільного права та права іншої особи від порушень і протиправних посягань.

Самозахистом є застосування особою засобів протидії, які не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 1169 ЦК України шкода, завдана особою при здійсненні нею права на самозахист від протиправних посягань, у тому числі у стані необхідної оборони, якщо при цьому не були перевищені її межі, не відшкодовується.

Якщо у разі здійснення особою права на самозахист вона завдала шкоди іншій особі, ця шкода має бути відшкодована особою, яка її завдала. Якщо такої шкоди завдано способами самозахисту, які не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства, вона відшкодовується особою, яка вчинила протиправну дію.

Згідно ч. 1 ст. 1193 ЦК України шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ч.1 ст.1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Оцінюючи характер обставин, що склались між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 21.06.2019 року, суд вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_5 про те, що він розбив лобове скло автомобіля МАЗ - 5551 реєстраційний номер НОМЕР_1 проте, з метою захисту себе та ОСОБА_3 , оскільки в той момент виникла загроза травмування ОСОБА_5 та ОСОБА_3 шляхом наїзду автомобілем ( джерелом підвищенної небезпеки), яким керував ОСОБА_2 .

Позивачі в судовому засіданні не спростували вказаної обставини. Отже, суд бере до уваги як форму вини завдавача шкоди в вигляді необережності, так і наявність вини самого потерпілого ОСОБА_2 , який власними діями спровокував дії відповідача ОСОБА_5 .

При таких обставинах, ОСОБА_5 , приймаючи до уваги те, що транспортний засіб (джерело підвищеної небезпеки) під керуванням ОСОБА_2 рухався на його матір та на нього особисто, реально сприйняв загрозу та здійснив дії (вискочив на бампер та стукав рукою по лобовому склу, внаслідок чого його розбив), які не можливо розцінити як перевищення ним меж необхідної оборони.

Згідно із ч.1 ст.1169 ЦК України шкода, завдана особою при здійсненні нею права на самозахист від протиправних посягань, у тому числі у стані необхідної оборони, якщо при цьому не були перевищені її межі, не відшкодовується.

Оскільки ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом направив його на відповідача та його матір, чим вчинив загрозу здоров`ю зокрема відповідача та його матері, у зв`язку з чим ОСОБА_5 на думку суду мав право на самозахист, а тому не несе відповідальності за шкоду завдану позивачу.

Крім того, позивачі стверджують, що ОСОБА_5 розбив лобове скло у автомобілі МАЗ - 5551 реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим завдано матеріальної шкоди в сумі 3700,00 грн.

На підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди ОСОБА_1 посилається на Рахунок на оплату №367 від 05.07.2019 року.

Дослідивши вказаний рахунок, судом встановлено, що ТОВ «Автоглас» було надано послуги купівля лобового скла, вартістю 1750,00 грн, заміна лобового скла, вартістю 1000,00 грн, ущільнювач лобового скла, вартістю 970,00 грн (а.с. 8).

Проте, з наданого рахунку не можливо встановити, що послуги було надано саме у зв`язку з ремонтом автомобіля МАЗ - 5551 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , як і не можливо встановити, що саме позивачами було сплачено за ремонт автомобіля, оскільки згідно рахунку замовником вказаних послуг щодо ремонту автомобіля є не ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 , а ПП «Прогрес-Буд».

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_1 не доведено і розмір завданої їй матеріальної шкоди в сумі 3750,00 грн.

На підставі ст. 1169 ЦК України та враховуючи недоведеність розміру завданої матеріальної шкоди, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування шкоди у розмірі 3700,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні первісної вимоги про стягнення матеріальної шкоди, не підлягають до задоволення і похідні від неї вимоги щодо стягнення моральної шкоди.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, підстави для стягенння судового збору та витрат на правову допомогу на користь позивачів відсутні.

Керуючись ст.ст. 12,77, 81, 141, 280, 259, 263-268, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22.01.2021 року

Позивачі:

- ОСОБА_1 ,місце проживання: АДРЕСА_3 , код НОМЕР_3

- ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , код НОМЕР_4 .

Відповідач:

- ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , код НОМЕР_5 .

Суддя Л.М. Чішман