Справа № 513/390/21
Провадження № 2/513/269/21
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю секретаря судового засідання Златіної О.І., позивачки ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

22 квітня 2021 року позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 (однієї третини) від заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що рішенням Саратського районного суду Одеської області від 25 березня 2015 року у цивільній справі № 513/204/15-ц стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1000 гривень щомісяця, до досягнення ОСОБА_4 повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , потім 1000 гривень щомісяця до досягнення ОСОБА_5 повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_4 , чи до зміни сімейного, матеріального стану сторін, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 24 лютого 2015 року.

На даний час неповнолітні діти потребують значно більшого догляду та матеріальних витрат, збільшуються потреби в навчанні, розвитку, одязі, а тому аліментів в сумі по 500 гривень на кожну дитину недостатньо. Відповідач працює за наймом, має постійний дохід (заробіток). Позивачка не може повністю забезпечити та задовольнити потреби дітей в одязі, продуктах харчування, засобах гігієни, тощо.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 05.05.2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та справа призначена до судового розгляду по суті (а.с.18).

Позивачка ОСОБА_1 у суді позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у суді позов визнав, не заперечував проти задоволення позову. Надав письмову заяву, в якій повідомив, що наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст. 206 ЦПК йому відомі та зрозумілі (а.с. 28).

Вислухавши позивачку та відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до наступних висновків.

За змістом частин 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На виконання зазначених положень суд роз`яснив відповідачу наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст. 206 ЦПК України і він повідомив, що вказані наслідки йому зрозумілі.

Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 (а.с.8-9).

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Саратського районного суду Одеської області від 06 квітня 2015 року. Після розірвання шлюбу дружині відновили дошлюбне прізвище ОСОБА_8 (а.с.11).

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 25 березня 2015 року у цивільній справі № 513/204/15-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1000 гривень щомісяця до досягнення ОСОБА_4 повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , потім 1000 гривень щомісяця до досягнення ОСОБА_5 повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_4 , чи до зміни сімейного, матеріального стану сторін, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 24 лютого 2015 року (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, 21 червня 2016 року ОСОБА_10 зареєструвала повторний шлюб, після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_11 (а.с.7).

Відповідно довідок виконавчого комітету Плахтіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 19.04.2021 року № 519, 520, позивачка ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . До складу її сім`ї входять: чоловік ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , син ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходяться на утриманні матері (а.с. 14, 15).

Відповідач працює за наймом, інших дітей або непрацездатних осіб на його утриманні немає.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із положеннями ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Стаття 192 СК України встановлює, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13 та підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, становить: з 1 січня - 2395 гривень.

Отже мінімальний гарантований розмір аліментів на кожну дитину сторін, яким виповнилось 9 та 7 років, не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що з 01 січня 2021 року становить 1197,5 гривень на місяць на кожну дитину.

Проте розмір аліментів, які стягнуто з відповідача на користь позивачки на утримання двох дітей за рішенням суду було визначено у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, що в даний час не відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів, встановленому статтею 182 СК України та не забезпечує права дитей на належний на рівень життя, необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Ураховуючи, що раніше визначений судом розмір аліментів становить на кожну дитину менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є недостатнім для забезпечення належного утримання дітей та їх гармонійного розвитку, а також положення законодавства щодо права одержувача аліментів вирішувати в судовому порядку питання щодо зміни способу стягнення аліментів, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів, присуджених з відповідача за рішенням Саратського районного суду від 25 березня 2015 року у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно. Суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 (однієї третини) від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, що відповідає якнайкращим інтересам дітей.

Частиною 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Вимоги позивачки щодо зміни розміру аліментів, починаючи з дня пред`явлення позову не ґрунтуються на положеннях ч.1 ст.191 СК України та не підлягають задоволенню, оскільки спір стосується не присудження аліментів, а зміни способу їх стягнення, тому подальше стягнення аліментів з відповідача почнеться з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень.

Керуючись ст. ст. 150, 180-182, 183, 184, 192 СК України, ст.ст. 2-15, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково. Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 , який було встановлено рішенням Саратського районного суду Одеської області від 25 березня 2015 року у справі № 2/513/175/15 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 (однієї третини) з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_4 , виданий 27.11.2018 року органом 5144, РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженець с. Мошанець Кельменецького району Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_6 , виданий Кельменецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 08 квітня 2004 року, РНОКПП НОМЕР_7 .

Суддя А. І. Бучацька