Справа № 654/245/21
Провадження №2/654/509/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року

Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді - Третьякової І.В.,

за участю:

секретаря судових засідань - Трішкіної О.О.,

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Гола Пристань в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

У С Т А Н О В И В:

03.02.2021р. ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом в якому зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час сторони спільно не проживають, дитина за добровільною згодою батьків залишилася проживати з матір`ю, а з відповідача судовим наказом стягуються аліменти на утримання доньки. Позивач не працевлаштована, доходу не має оскільки займається доглядом та вихованням дитини, а відтак потребує утримання від чоловіка до досягнення донькою трирічного віку згідно положень ст. 84 СК України. ОСОБА_1 займається підприємництвом по реалізації мобільних телефонів та його щомісячний дохід становить близько 25000,00 грн. Таким чином, позивач вважає, що останній має змогу її утримувати, а тому просить стягнути з нього на свою користь аліменти в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту подачі позову, а також вирішити питання про компенсацію судових витрат.

28.04.2021р. ОСОБА_1 подав до суду відзив (пояснення), в якому зазначив, що його дохід є незначним та за минулий рік становив близько 5000,00 грн. на місяць з яких 2500,00 грн. ним сплачуються аліменти на утримання дитини. Крім цього, він постійно приймає участь в додаткових витратах на дитину. В цьому році його підприємницька діяльність в умовах карантину не дає прибутку, а тому він не має фінансової можливості утримувати дружину. Просив відмовити в задоволенні позову та в стягненні з нього судових витрат на правничу допомогу, оскільки жодним представником інтереси позивача в даній справі не представляються.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася. 08.04.2021до суду надійшла письмова заява позивача в якій вона просила розглянути справу за її відсутності та ухвалити рішення по суті спору. Неможливість участі в судовому засіданні обґрунтувала відсутністю можливості залишити малолітню доньку.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позицію, висловлену у відзиві та вказав, що з 08.01.2021р. ринок, на якому знаходиться його торгове місце в м. Києві, не працює через введення карантинних обмежень. Крім цього, було демонтовано його ларьок і лише в березні він отримав нове торгове приміщення. Весь цей час доходу він не отримував, а тому в позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 27 квітня 2018 року Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис №616, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На теперішній час сторони разом не проживають, вирішується питання про розірвання їхнього шлюбу, малолітня донька проживає разом з матір`ю, що відповідачем не заперечувалось та було підтверджено в судовому засіданні.

Судовим наказом Голопристанського районного суду Херсонської області від 05.10.2020р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.09.2020р. і до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Отже, за змістом вказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитини до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Згідно відомостей про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за 2020 рік ОСОБА_1 отримав загальну суму чистого доходу (прибутку) в розмірі 54184,00 гривні, що становить в середньому близько 5000,00 гривень на місяць.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що розрахована державним виконавцем сума аліментів, яка щомісячно підлягає сплаті ОСОБА_1 на утримання доньки складає 1896,87 грн. Сукупний розмір боргу за даними зобов`язаннями станом на березень 2021р. складає 4386,87 грн. Наявність заборгованості відповідач пояснив тим, що про наявність судового наказу йому стало відомо не відразу, оскільки за місцем своєї реєстрації він не проживає, а тому копію даного судового рішення тривалий час не отримував. Сплату аліментів почав здійснювати лише в 2021 році, а саме в лютому на суму 6100,00 грн. та в березні 2500,00 грн. аби зменшити розмір заборгованості. Порушувати свого обов`язку щодо утримання дитини наміру не має, однак наголошує, що щомісячна сума аліментів складає майже половину його прибутків.

Крім цього, ОСОБА_1 зазначив, що окрім сплати аліментів він добровільно приймав участь в додаткових витратах на доньку, а саме оплачував їй медичні послуги, що підтверджується наданими ним рахунками-актами про сплату коштів ТОВ «Медичний центр «Добробут-Поліклініка».

Згідно договорів про надання послуг, укладених на І та ІІ квартал 2021р. між ТОВ «ЗВЕЗДОЧЕТ-1» та ОСОБА_1 встановлено, що відповідач отримує послуги у виді отримання постійного торгового місця у тимчасове платне користування для оптово-роздрібної торгівлі непродовольчими товарами та супутніми послугами на території ринку в АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 надано торгове місце АДРЕСА_2 , щоденна плата за нього становить 250 гривень.

В довідці директора ТОВ «ЗВЕЗДОЧЕТ-1» від 29.04.2021р. зазначено, що внаслідок запроваджених в Україні та в частості більш посилених в м. Києві заходів карантинних обмежень, пов`язаних з поширенням гострої респіраторної хвороби Covid-19, ринок, на якому знаходиться торгівельне місце відповідача не працював в період з 08.01.2021р. по 24.01.2021р. та з 20.03.2021р. по 30.04.2021р.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_2 суду не надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що дохід відповідача дає йому змогу сплачувати аліменти на утримання матері до досягнення спільною донькою трирічного віку. Зокрема, твердження позивача про те, що дохід ОСОБА_2 щомісячно становить близько 25000,00 гривень є припущенням, яке не доведено жодними доказами та спростовується представленими відповідачем документами.

Натомість ОСОБА_1 доведено отримання незначного доходу, який в умовах всесвітньої пандемії не є регулярно стабільним, оскільки підприємницька діяльність здійснюється з переривами тим самим не дозволяє отримувати сталі прибутки.

Виходячи з встановлених у справі фактичних обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не може надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання своєї дружини ОСОБА_2 на час перебування її у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 80, 84 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 223, 263, 265, 354-355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 05.05.2021р.

Суддя І. В. Третьякова