ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7119/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Шаповалової К.В.

за участі секретаря судових засідань Радченка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дарницького районного суду міста Києва (вул. О. Кошиця, 5а) у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Перший український експертний центр" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що він є балансоутримувачем будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_1 у даному будинку. У зв`язку із несплатою послуг із утримання будинку, у них утворилася заборгованість, яка складає 16 378, 42 грн. та яку позивач просить стягнути на свою користь.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 червня 2021 року цивільну справу № 753/11797/21 передано судді Шаповаловій К.В.

01 липня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідачів.

Ухвалою суду від 05 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 05 серпня 2021 року.

05 серпня 2021 року судове засідання було відкладено на 27 серпня 2021 року за клопотанням представника позивача та з огляду на заяву відповідача про сплату ним заявленого до стягнення позивачем боргу.

19 серпня 2021 року представником позивача було подано суду заяву про зменшення позовних вимог. Судове засідання 27 серпня 2021 року було відкладено на 8 жовтня 2021 року.

У судове засідання 08 жовтня 2021 року сторони не з`явились. Ухвалою суду від 8 жовтня 2021 року розгляд справи було відкладено на 15 листопада 2021 року, а потім на 24 листопада 2021 року.

У судових засіданнях відповідач ОСОБА_1 вказував на те, що він та інші відповідачі (члени його родини) не укладали договір з позивачем на обслуговування будинку та прибудинкової території. При цьому відповідачем не було надано суду належного обґрунтування того, чому при запереченні вимог позивача ним була визнана сума заборгованості в повному обсязі, що підтверджується, зокрема тим, що 5 серпня 2021 року заборгованість в розмірі 14998, 73 грн була сплачена відповідачем ОСОБА_1 про що зазначено, зокрема у заяві позивача про зменшення розміру позовних вимог. Інших доводів та доказів га спростування вимог позивача відповідачами суду надано не було.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Представник позивача у судових засіданнях, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просила суд стягнути солідарно з відповідачів інфляційні втрати в розмірі 1024,04 грн та 3% річних в розмірі 348,66 грн та судові витрати.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «ПУЕЦ», як правонаступник ТОВ «ЖЕК 2617», з 1 липня 2017 року є виконавцем послуг з утримання будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом приймання-передачі житлового комплексу або його частини від 1 липня 2017 року (а.с. 15-30). Таким чином, позивач є обслуговуючою організацією вказаного будинку, здійснює його утримання, обслуговування та експлуатацію.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1 (а.с. 193-194).

Як вбачається із матеріалів справи, для забезпечення надання житлово-комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 , позивачем було укладено: договір № 107-О на технічне обслуговування пожежних систем від 15 листопада 2012 року; договір № 2/1848-К-12 на вивезення та знешкодження твердих побутових відходів від 1 жовтня 2012 року; договір № 47 на комплекс робіт з технічного обслуговування ліфтів від 1 жовтня 2012 року; підрядний договір № 16-08-2013то від 1 серпня 2013 року на технічне обслуговування та ремонт диспетчерських систем. Підтвердженням того, що позивачем дійсно надавалися житлово-комунальні послуги є копії актів про надання послуг, приймання послуг, здачі-приймання робіт, що долучені до позовної заяви.

Згідно із статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до статті 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно із пунктом 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Згідно до пункту 1 частини четвертої статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.

Відповідно до пункту 1 частиною першою статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Звертаючись із позовом, ТОВ «ПУЕЦ» зазначає, що у відповідачів виник борг зі сплати коштів за комунальні послуги за період з 1 січня 2019 року по 2 червня 2021 року року у сумі 14998,73 грн.

Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Розрахунок заборгованості за внескам на утримання будинку та прибудинкової території був перевірений судом та покладається в обґрунтування рішення як об`єктивний і належний доказ, що містить відомості щодо розміру нарахованих відповідачу сум, і здійснений на основі затверджених в установленому порядку норм та пропорційно до загальної площі належної відповідачу квартири.

Відповідач ОСОБА_1 не оспорював наявність у нього та інших співвласників квартири АДРЕСА_1 заборгованості за оплату комунальних послуг та не оспорювала розмір такої заборгованості.

Крім того, відповідачами не було надано суду доказів того, що послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 не надавались за заявлений позивачем період або надавались у неповному обсязі.

На спростування заявлених вимог відповідач ОСОБА_1 вказала лише на те, що співвласники квартири АДРЕСА_1 не укладали з позивачем договору на отримання заявлених послуг.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року у справі № 308/10167/15-ц споживачі зобов`язані оплатити послуги, якщо вони фактично користувались ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Як зазначалось вище, відповідач ОСОБА_1 5 серпня 2021 року (перше судове засідання) сплатив суму основної заборгованості у розмірі 14998,73 грн.

У заяві про зменшення позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідачів інфляційні втрати в розмірі 1024,04 грн та 3% річних - 348, 66 грн (з урахуванням заяви від 24 листопада 2021 року та доданого розрахунку інфляційних витрат та 3% річних від 15 листопада 2021 року).

Судом була прийнята до розгляду заява представника позивача про зменшення позовних вимог та подальшій розгляд справи здійснювався саме щодо вимог про стягнення інфляційних витрат та 3% річних.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що правовідносини, які передбачають обов`язок споживача оплатити фактично надані житлово-комунальні послуги та право замовника послуг вимагати відповідної плати, є за своєю правовою природою грошовим зобов`язанням, тому за прострочення його виконання підлягають застосуванню наслідки, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України щодо стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних від простроченої суми (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі за № 6-59цс13).

Перевіривши розрахунок інфляційного збільшення та 3% річних, наданий позивачем, судом встановлено вірність здійсненого нарахування. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення і не спростований відповідачем. Крім того, суд враховує те, що відповідачами не оспорювався та не спростовувався такий розмір інфляційних втрат та 3% річних, зважаючи, зокрема на те, що відповідачем ОСОБА_1 не оспорювалась наявність заборгованості за комунальні послуги за визначений позивачем період та з огляду на сплату цих коштів 5 серпня 2021 року, після подання позову до суду.

Відповідно до статті 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ "Перший український експертний центр" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення інфляційної складової боргу та трьох процентів річних в загальному розмірі 1372,70 грн, а тому позовні вимоги (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) підлягають задоволенню в повному обсязі.

Зважаючи на те, що представником позивача була подана заяви про зменшення позовних вимог, судом розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача вираховується саме з розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" інфляційні втрати в розмірі 1024,04 грн та 3% річних в розмірі 348,66 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 190,33 грн в рівних частинах тобто по 63,44 грн з кожного відповідача.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саперне поле, 14/55, оф. 1004).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП та дата народження невідомі

Відповідач ОСОБА_3 адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП та дата народження невідомі

Суддя К.В. Шаповалова