Справа №222/1189/21
Провадження №2/222/331/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року смт. Нікольське

Володарський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

секретаря судового засідання Гранкіної О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовна заява мотивована тим, що в 2021 році за судовими наказами з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по ј частині доходу ОСОБА_1 , що загалом становить Ѕ частку його доходу. З урахуванням тих обставин, що він не працює та не має самостійного доходу, просив зменшити розмір стягуваних аліментів до 1/3 частини його доходів до повноліття дітей.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 18.10.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено її розгляд.

09.11.2021 року відповідачка подала відзив, в якому позов не визнала, оскільки матеріальний стан ОСОБА_1 не змінився.

29.11.2021 року відповідачка звернулася до суду з клопотанням про витребування доказів, а саме відомостей про доходи ОСОБА_1 , за 1 квартал 2019 року, на підтвердження того, що і в той час він не мав доходу, проте, мав можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в добровільному порядку в розмірі 4000,00 грн щомісячно. Крім того, просила витребувати акт обстеження житлового приміщення, мотивоване тим, що матеріальний стан ОСОБА_1 змінився на краще.

Позивач ОСОБА_1 заперечував проти клопотання, мотивуючи тим, що не заперечує сплачувати ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі 4000,00 грн щомісячно з урахуванням відсутності постійного доходу як в 2019 році, так і зараз. Щодо акту обстеження житлового будинку не заперечував.

Заслухавши сторони, дослідивши клопотання, суд приходить до наступного.

Так, за змістом ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, що передбачає, обов`язок кожної сторони довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами, за положеннями ст.76 ЦПК України, є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників справи, та які мають значення для вирішення справи.

При цьому, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст.77 ЦПК України).

Відповідачка просить витребувати відомості про доходи позивача за перший квартал 2019 року на підтвердження того, що на теперішній час його майновий стан не змінився.

Тобто позивачка вказує на те, що як в 2019 році так і в 2021 році дохід у позивача відсутній.

Проте, вказана обставина визнається позивачем, а значить не підлягає доведенню, відповідно до ст.82 ЦПК України, і він не заперечує можливість сплачувати ОСОБА_2 аліменти в розмірі, який дорівнює розміру в 2019 році.

Крім того, предметом позову є зменшення розміру аліментів з урахуванням майнового стану боржника. Отже, доведенню, в даному випадку, підлягають обставини, щодо майнового стану ОСОБА_1 , який існував на час стягнення з нього аліментів в березні, травні 2021 року, і який існує на теперішній час.

Інформація про матеріальний стан ОСОБА_1 в 2019 році не стосується предмета спору, а тому не має враховуватися судом під час вирішення справи.

Також, на переконання суду, акт обстеження житлового приміщення позивача не може бути належним доказом зміни майнового стану позивача, оскільки у суду відсутні відомості про те, який стан приміщення був в інший час, і з чим суд має провести порівняння стану житлового приміщення.

За таких обставин, клопотання відповідачки про витребування доказів є необґрунтованим і в його задоволенні слід відмовити.

Крім того, слід зазначити, що вказане клопотання відповідачкою подане з пропуском строку, встановленого ЦПК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

За ч.3 ст.83 ЦПК України, відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву.

Як зазначалося, відзив відповідачка подала 09.11.2021 року, а клопотання про витребування доказів 29.11.2021 року. При цьому, відповідачка не обґрунтувала неможливість подання вказаного клопотання одночасно з поданням відзиву.

Таким чином, клопотання про витребування доказів не підлягає задоволенню ще й з підстав пропуску строку його подання.

Керуючись ст.ст.12, 76, 81-84, 258, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду.

Суддя О.Є. Вайновська