Справа № 188/158/21
Провадження № 2/188/219/2021
03 червня 2021 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Місюра К.В.
при секретарі: Хандрига Л.І.
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача-1: не з`явився
від відповідача-2: не з`явився
від відповідача-3: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття в звязку з цим їх з реєстраційного обліку за адресою такого житла,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувсь з позовом до суду відповідно до якого просить визнати ОСОБА_2 , 1952 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , 1976 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків : невідомий, ОСОБА_4 , 1954 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків : невідомий, такими, що втратили право користування житловим будинком
АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим зняти їх з реєстраційного обліку за адресою : АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно договору купівлі-продажу посвідченого 29.04.2015 року приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу за реєстровим № 328, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.04.2015 року, номер запису про право власності : 9529990, йому належить на праві власності житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, за адресою : АДРЕСА_1 , тобто він є власником вищенаведеного житлового будинку в повному розмірі.
На день посвідчення договору купівлі-продажу відчужувачем житлового будинку та відповідно його власником була одна із відповідачів за цією заявою ОСОБА_2 . Згідно п. 11 умов договору купівлі - продажу підписантом правочину взято на себе зобов`язання знятися з реєстраційного обліку до 30.05.2015 року.
В придбаному ним житловому будинку до цього часу зареєстровано за місцем проживання бувшого її власника ОСОБА_2 , її сина ОСОБА_3 та її співмешканця ОСОБА_4 , які по факту в будинку не проживають вже більше пяти років. Точне місце проживання бувшого власника будинку та її рідні йому наразі невідомо.
Факт відсутності відповідача в проданій квартирі підтверджується актом складеним 01.02.2021 року депутатом Миколаївської сільської ради Подципко О.М., який в присутності свідків посвідчив про те, що ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстровані за місцем проживання в житловому будинку АДРЕСА_1 , але не проживають в ньому з 2015 року.
Отже 29.04.2015 року він отримав у приватну власність житловий будинок АДРЕСА_1 , уклавши відповідний договір купівлі-продажу, такий правочин є дійсним, його не змінено, не скасовано та не визнано в судовому порядку недійсним. Документів чи інших доказів, які б підтверджували правовідносини між ними щодо прав на житловий будинок між колишнім власником та ним, як власником на даний час, відсутні.
Позивач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Будь-яких заяв та клопотань на адресу суду від відповідачів не надходило.
На підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд, керуючись ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . (а.с.7)
Відповідно до договору-купівлі продажу засвідченого 29.04.2015 року приватним нотаріусом Нижник А.М. Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області встановлено, що ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_1 на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 . (а.с.8)
Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради від 02.02.2021 року № 96 встановлено, що в будинку за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . (а.с.10)
Відповідно до акту проведення перевірки факту проживання від 01.02.2021 року виданного депутатом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області встановлено, що в будинку за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані, але не проживають з 2015 року ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 . (а.с.11).
Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Як встановлено в судовому засіданні позивач у визначеному законодавством порядку набув право власності на спірне домоволодіння.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст. 71 ЖК України якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, то цей строк у разі спору може бути продовжено судом.
У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що відповідачі фактично не проживають за місцем своєї реєстрації більше п`яти років без поважних причин.
Оскільки наявність реєстрації ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у спірному домоволодінні позбавляє можливості позивача здійснювати право власності у повному обсязі, то позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 58-60, 79, 88, 212, 213-215, 218, 223, 224-226 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , 1952 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , 1976 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків : невідомий, ОСОБА_4 , 1954 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків : невідомий, такими, що втратили право користування житловим будинком
АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим зняти їх з реєстраційного обліку за адресою : АДРЕСА_1 .
Судові витрати віднести на позивача.
Заочне рішення може бути переглянуте Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя К. В. Місюра