Справа № 939/1322/21
УХВАЛА

Іменем України

01 грудня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі : головуючої судді Герасименко М.М.

за участі секретаря Рассказової М.М.

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка підготовче засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання особистим майном будинку та земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року позивач, через представника адвоката Тищенко Л.М., звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , просив визнати спільним майном подружжя та визнати за ним право власності на 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,1109 га кадастровий номер :01:003:0010, призначеної для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,3295 га кадастровий номер :01:003:0115 для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Вабля Бучанського району Київської області, залишивши відповідачу у власності 1/3 частину зазначеного майна.

Ухвалою суду від 24 червня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

13 липня 2021 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Тищенко Л.М. до суду надійшла позовна заява про зміну позовних вимог, яка обґрунтована тим, що майно, яке було придбано у період шлюбу та після розірвання шлюбу із відповідачем є особистою власністю позивача, у зв`язку із чим позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,1109 га кадастровий номер :01:003:0010, призначеної для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, які розташовані по АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,3295 га кадастровий номер :01:003:0115 для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Вабля Бучанського району Київської області.

У підготовчому засіданні 15 липня 2021 року судом прийнято до розгляду вказану позовну заяву про зміну позовних вимог.

15 липня 2021 року представник позивача адвокат Тищенко Л.М. та відповідач ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою, якою просили затвердити укладену ними мирову угоду.

Ухвалою суду від 15 вересня 2021 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 .

У засіданні 09 листопада 2021 року представник позивача адвокат Тищенко Л.М., просила затвердити укладену між сторонами 09 листопада 2021 року мирову угоду. Просила залишити без розгляду мирову угоду від 15 липня 2021 року.

У мировій угоді від 09 листопада 2021 року сторони підтверджують, що з метою врегулювання спору у справі № 939/1322/21 відповідач ОСОБА_2 визнає факт того, що жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , придбаний відповідно до договору купівлі-продажу від 13 вересня 2003 року, був придбаний за рахунок особистих коштів позивача ОСОБА_1 та не заперечує проти того, щоб право власності на вказаний жилий будинок та земельні ділянки: площею 0,1109 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :01:003:0010, яка розташована по АДРЕСА_1 ; площею 0,3295 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:003:0115, яка знаходиться в с. Вабля Бучанського (Бородянського) району Київської області були визнані особистою власністю позивача ОСОБА_1 . Третя особа ОСОБА_3 підтверджує факт придбання спірного будинку позивачем за свої особисті кошти та немає заперечень щодо укладення даної мирової угоди.

У засіданні представник позивача адвокат Тищенко Л.М. просила затвердити вказану мирову угоду. Зазначила, що борги у відповідача утворились після розірвання шлюбу із позивачем, до боргових зобов`язань відповідача позивач не має ніякого відношення.

Відповідач та третя особа у засідання не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними.

Як убачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_2 , яка є власником майна, про яке досягнуто згоди у мировій угоді сторін від 09 листопада 2021 року, на все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 накладено арешт.

Відповідно до номерів обтяження 10015159, 10171447, 11826801, 12545755 постановами державного виконавця Подільського РУЮ у м. Києві від 16 червня 2010 року, відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві від 09 серпня 2010 року, відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві від 10 листопада 2011 року, відділу державної виконавчої служби Деснянського РУЮ у м. Києві від 16 травня 2012 року накладено арешт на все нерухоме майно відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження стосовно відповідача ОСОБА_2 як боржника відкриті виконавчі провадження №50075181, 51059651, 51136585, 63322721, 65434083, 65434504, 66549969, 67628641.

Виходячи з положень ст.ст. 11,13, 202 ЦК України затверджена судом мирова угода має відповідати загальними принципами цивільного законодавства та підлягає виконанню. Отже, за своєю правовою природою мирова угода - це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах погоджених сторонами, свідчить про врегулювання судового спору між сторонами та є завершенням судового провадження.

Визнанням мирової угоди суд засвідчує відповідність умов цієї угоди вимогам закону та дотримання балансу законних прав та інтересів сторін, дотримання вимог (принципу) справедливості судового рішення у спосіб визначений в умовах мирової угоди. Тобто, мирова угода є двостороннім правочином, здійснена на вільному волевиявленні сторін, спрямована на врегулювання спору шляхом взаємних поступок. Метою мирової угоди має бути врегулювання спору, що виник між сторонами у справі, тобто спору який є предметом судового розгляду. При цьому, мирова угода має стосуватися лише прав та обов`язків сторін, її умови не мають суперечити закону чи порушувати права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що дана мирова угода укладена не в рамках реалізації права врегулювання спору, затвердження мирової угоди та визнання за позивачем права особистої приватної власності на майно, на яке накладено арешт в інтересах третіх осіб, може порушити права цих осіб, а тому в затвердженні мирової угоди слід відмовити на підставі п. 1 ч. 5 ст. 207 ЦПК України.

Керуючись ст.207 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У затвердженні мирової угоди, укладеної 09 листопада 2021 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання особистим майном будинку та земельних ділянок - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

СуддяМ. Герасименко