Провадження №2/369/2114/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчко А.Я.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про залишення позову без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виділ в натурі частини житлового будинку, -

В С Т А Н О В И В :

22.04.2021 року до суду надійшла заява відповідачів по справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виділ в натурі частини житлового будинку.

Дана заява була мотивована тим, що 09.02.2021 року, сторона відповідачів, у ході підготовчого судового засідання отримала від сторони Позивача, Відповідь на відзив.

15.02.2021 року, сторона Відповідачів відреагувала на вказану Відповідь на відзив, та надала з цього приводу свої Заперечення (в порядку ст. 180 ЦПК України), у п. 2 результативної частини якого також просили суд: «... Винести повторну Ухвалу про залишення позову без розгляду, та наддати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, з обов`язковим поданням суду нової редакції позову, з відповідними додатковими доказами щодо предмету спору (Звіту про оцінку об`єкта нерухомого майна, Вимоги до Відповідачів щодо виділу частки в натурі, Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомогомайна)...». Обґрунтовуючи це тим, що у вказаній Відповіді на відзив, сторона Позивача виклала свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення, які тезисно можна охарактеризувати тим що сторона Позивача, не погоджується з Відзивом на позов.

Замість реального виконання вимог суду згідно ухвали від 29.09.2020 року у вигляді надання суду нової редакції позову, та з доданням до неї нових доказів (звіту про оцінку об`єкта нерухомого майна, вимоги до Відповідачів щодо виділу частки в натурі, висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна) то сторона Позивача, замість цього подає суду якусь незрозумілу заяву, з такими ж незрозумілими додатками, які абсолютно не свідчать про виконання Ухвали суду від 29.09.2020 року про залишення позову без руху. Отже з чого є очевидним той факт, що вказана Ухвала суду, стороною Позивача у повному обсязі виконана не була. Що стосується відкриття судом провадження по справі, то ця обставина не може бути визначальною у якості аргументу сторони Позивача. Скоріш за все, враховуючи велику загальну завантаженість судів, то у цьому випадку суд не достатньо повно дослідив матеріали надані суду стороною Позивача, та не побачив того очевидного факту, що сторона Позивача так і не виконала вимоги суду викладені в Ухвалі суду від 29.09.2020 року, про залишення позову без руху.

Тому у даному випадку є правові підстави для винесення ухвали суду, про залишення позову для розгляду, та надання стороні Позивача строку на усунення, ще раніш вказаних судом недоліків у позовній заяві.

На підставі викладеного відповідачі просили суд прийняти вказану заяву з процесуальних питань, щодо усунення порушення права сторони на справедливий суд, та необхідності дотримання положень викладених у ч.11, ст.187 ЦПК України, та обов`язково врахувати усі вказані аргументи у повному обсязі. Винести повторну Ухвалу про залишення позову без розгляду, та наддати Позивачу строк для усунення вказаних недоліків, з обов`язковим поданням суду нової редакції позову, з відповідними додатковими доказами щодо предмету спору (Звіту про оцінку об`єкта нерухомого майна, Вимоги до Відповідачів щодо виділу частки в натурі, Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна). У разі відмови суду у врахуванні аргументів, викладених у Повторній заяві з процесуальних питань, щодо усунення порушення права сторони на справедливий суд, та необхідності дотримання положень викладених у ч. 11, ст. 187 ЦПК України, то викласти в мотивованій частині відповідної ухвали, усі обґрунтування, щодо відхилення судом кожного з аргументів Відповідача, з посиланням на норми закону, та у повній відповідності до положень передбачених як у ч.5, ст. 263 ЦПК України, так і у їх поєднанні з обов`язковими положеннями викладених у п.п. б), п.1), ч. 1, ст. 92 Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд».

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_4 вимоги даної заяви підтримав та просив їх задоволити.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти вимог заяви.

Суд, заслухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається зі матеріалів справи, 24.09.2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виділ в натурі частини житлового будинку.

Ухвалою судді від 29.09.2020 року дана позовна заява була залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, із зазначенням того що позивач в позовній заяві має вказати ціну позову, яка відповідає фактичній (ринковій) вартості спірного майна на день звернення до суду, надати суду звіт про оцінку об`єкта нерухомого майна на вимогу виділу частки в натурі на який заявлено, а також долучити до матеріалів справи висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

На виконання даної ухвали 22.10.2020 року на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_3 про долучення до справи квитанції про сплату судового збору, а також додаткових матеріалів необхідних для відкриття провадження у справі.

За відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження, ухвалою судді від 23.10.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про виділ в натурі частини житлового будинку. На виконання положень ч. 1 ст.189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі.

Так, відповідно до ч.11, 12, 13 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Відповідно до ч.1 ст.175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно п.п. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Суд вважає за необхідне зазначити що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази.

Стаття 81 ЦПК України передбачає кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 90 ЦПК України).

Більш того, саме у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава - учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух. У зв`язку з наведеним залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом із тим Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

В ухвалі від 23.10.2020 року було встановлено що після усунених представником позивача недоліків, у суду відсутні підстави для не відкриття провадження у справі що передбачені ст. 185 ЦПК України.

З огляду на наведені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для залишення позову без руху, оскільки при вирішенні питання відповідності позову вимогам статей 175,177 ЦПК України, судом надана відповідна оцінка в ухвалі суду про відкриття провадження у цивільній справі.

Відповідно до приписів вище зазначених статей, ненадання певного доказу на який посилається позивач у своїх вимогах, не може бути перешкодою для відкриття провадження у справі, оскільки позивач не позбавлений права на подання до суду доказів в підготовчому провадженні, а суд не позбавлений права на витребування таких доказів і у разі їх ненадання повинен вирішити справу на основі наявних доказів.

Крім того, відповідачі просять одразу залишити позов без розгляду, а не без руху, і при цьому надати позивачу строк для усунення недоліків, що суперечить змісту ч. 11 ст. 187 ЦПК України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог відповідачів та необхідності залишення їх заяви без задоволення.

Керуючись ст.ст. 43, 81, 83, 175, 177, 187, 257, 258-261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про залишення позову без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виділ в натурі частини житлового будинку залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 26.04.2021 року.

Суддя: А.Я. Волчко