Справа № 530/695/21
Номер провадження 2/530/293/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого - судді Должко С.Р., секретаря Пилипенка Є.С., розглянувши в м. Зіньків справу за позовом

ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 до Зіньківської міської ради, юридична адреса: м.Зіньків, вул.Воздвиженська, 40, Полтавська область про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

В Зіньківському районному суді Полтавської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 до Зіньківської міської ради, юридична адреса: м.Зіньків, вул.Воздвиженська, 40, Полтавська область про визнання права власності на спадкове майно.

В судове засідання позивачі не з`явилися, але написали заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача, Зіньківської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, але направив до суду заяву про розгляд справи без його участі та визнання позоаних вимог.

Відповідно до Указу Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19, постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року №215 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211», рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року, доручення регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій №3/2020 від 13 березня 2020 року, рішення ради суддів України від 17.03.2020 року № 19 встановлено обмеження.

Відповідно до рішення Ради Суддів України від 16.03.2020 року рекомендовано громадянам та іншим учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справ у їх відсутності за наявними в справі матеріалами.

Зачитавши заяву позивачів, які пітримали свої вимоги, відповідача, який визнав позовні вимоги та дослідивши наявні матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідач визнав позовні вимоги і вони знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, суд приймає вказане визнання позову, оскільки такі дії відповідача не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України, суд вважає, що вказані позовні вимоги є цілком доведеними, обґрунтованими і підлягають задоволенню у вказаному обсязі.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цивільного процесуального кодексу України.

Як передбачено нормою ст. 3 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ст. 41 Конституції України: кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, визнання права є одним із способів захисту порушеного майнового права.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України: Позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини, враховуючи місцезнаходження, позов пред`являється за правилами виключної підсудності до Зіньківського районного суду Полтавської області за місцем знаходження земельної ділянки.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою... .

Згідно положень пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 Про судове рішення у цивільній справі, - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя". Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 12 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процессу їхні процесуальні права та обов`язки, неслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процессу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процессу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі докозам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відповідно до положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ( 280/97-ВР ), основні терміни, використані в цьому Законі, мають таке значення: зокрема, територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр; районні та обласні ради - органи місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст. Згідно з ст.5 Закону система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення. Відповідно до ст.10 цього ж Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Пленуму Верховного Суду України у п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. Про судову практику у справах про спадкування роз`яснив, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 69 років помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Зіньківської райдержадміністрації про що в книзі реєстрації актів про смерть 30.04.1998 року зроблений запис за № 57.

Спадкоємцями на майно померлого ОСОБА_4 в рівних частинах були, дружина померлого - ОСОБА_5 та син померлого ОСОБА_2 про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом серії АЕІ № 930971 видане 13 лютого 2002 року державним нотаріусом Зіньківської державної нотаріальної контори.

Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з 1/3 частини житлового будинку по АДРЕСА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 83 років померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Зіньківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про що 30.03.2020 року складено відповідний актовий запис № 34.

На день смерті ОСОБА_5 проживала по АДРЕСА_3 . Разом з нею були зареєстровані: - ОСОБА_2 , - син; ОСОБА_6 , - невістка; ОСОБА_7 , - внучка.

Спадкова справа на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , заведена за реєстраційним номером 97/2020 у нотаріуса та за номером в Спадковому реєстрі.

Спадкоємцями померлої ОСОБА_5 є її син та внучки, які згідно поданих заяв прийняли спадщину: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою АДРЕСА_3 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Спадщина складається з:

житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , який має складову: Житловий будинок (позначений літерою А-1), Сарай (позначений літерою Б), Сарай (позначений літерою - В), Літня кухня (позначена літерою - В1), Погріб (позначений літерою - в), Навіс (позначений літерою - в1), Сарай (позначений літерою - Г), Вбиральня (позначена літерою - Д), Навіс (позначений літерою - Е), Ворота огорожі (позначені № 1), Огорожа (позначена № 4).

земельної ділянки (кадастровий номер :00:028:0003) площею 2,9415 гектарів, розташованої на території Зіньківської міської ради Зіньківського району Полтавської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 056945, виданого 24.06.2005 року Зіньківською районною державною адміністрацією, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 94;

земельної ділянки (кадастровий номер :00:024:0037) площею 2,8431 гектарів, розташованої на території Зіньківської міської ради Зіньківського району Полтавської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 015668, виданого 05.05.2009 року Зіньківською районною державною адміністрацією, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 60.

Поділ спадкового майна спадкоємцями здійснено без доплати та грошової компенсації, претензій незалежно від вартості успадкованого майна виділеного зі складу спадщини для кожного з них немає. Договір поділу спадкового майна відсутній.

ОСОБА_2 має намір успадкувати житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , який має складову: Житловий будинок (позначений літерою А-1), Сарай (позначений літерою Б), Сарай (позначений літерою - В), Літня кухня (позначена літерою - В1), Погріб (позначений літерою - в), Навіс (позначений літерою - в1), Сарай (позначений літерою - Г), Вбиральня (позначена літерою - Д), Навіс (позначений літерою - Е), Ворота огорожі (позначені № 1), Огорожа (позначена № 4).

ОСОБА_1 має намір успадкувати земельну ділянку (кадастровий номер :00:028:0003) площею 2,9415 гектарів, розташовану на території Зіньківської міської ради Зіньківського району Полтавської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 056945, виданого 24.06.2005 року Зіньківською районною державною адміністрацією, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного-користування землею, договорів оренди землі за № 94.

ОСОБА_3 має намір успадкувати земельну ділянку (кадастровий номер :00:024:0037) площею 2,8431 гектарів, розташовану на території Зіньківської міської ради Зіньківського району Полтавської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 015668, виданого 05.05.2009 року Зіньківською районною державною адміністрацією, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 60.

Як спадкоємці за законом майна померлої ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають намір успадкувати спадкове майно, але не можуть здійснити своє право і успадкувати спадкове майно в нотаріальному порядку, причиною цього являється винесена державним нотаріусом Зіньківської державної нотаріальної контори постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку відсутністю договору поділу спадкового майна та відсутністю правовстановлювального документу, а саме оригіналу свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Зіньківської міської ради 15.12.2001 року.

Згідно п. 11 ч. 1 ст.346 Цивільного кодексу України у разі смерті власника право власності припиняється.

Таким чином, успадкувати і належним чином зареєструвати належне померлій ОСОБА_5 спадкове майно спадкоємці можуть тільки через суд, звернувшись із заявою про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до ст. 316 ЦК України "правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею..."..

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на вищевикладене вбачається, що положення ч.1 ст.1268 ЦК України стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велів Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Визнання за позивачами права приватної власності не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини дії суб`єкта владних повноважень щодо втручання чи обмеження прав людини повинні бути обґрунтованими, законними, необхідними, а втручання - пропорційним. Дискреційність повноважень органу влади повинна бути зведена до мінімуму, а логіка рішень органу влади повинна бути чіткою і зрозумілою, як і можливі наслідки таких дій. Особа не повинна відповідати за помилки, вчинені органом держави.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, із врахуванням визнання відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, є підстави для задоволення позову.

За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Позивачі судові витрати покладають на себе.

Суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства ухвалюючи рішення на основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні та керуючись ч. 4 ст. 3, ч.3 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", ст.16, ст. 328, 376, 392 Цивільного кодексу України1,2,4,7, 8,12,13,19, 30, 228-229, 258, 263-268 ЦПК , ЗУ "Про судовий збір" суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 до Зіньківської міської ради, юридична адреса: м.Зіньків, вул.Воздвиженська, 40, Полтавська область про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканцем АДРЕСА_3 право приватної власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в цілому, де 1/2 належить на праві власності, а 1/2 в порядку спадкування, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 і має складову: Житловий будинок (позначений літерою А-1), Сарай (позначений літерою Б), Сарай (позначений літерою - В), Літня кухня (позначена літерою - В1), Погріб (позначений літерою - в), Навіс (позначений літерою - в1), Сарай (позначений літерою - Г), Вбиральня (позначена літерою - Д), Навіс (позначений літерою - Е), Ворота огорожі (позначені № 1), Огорожа (позначена № 4).

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 право приватної власності на земельну ділянку (кадастровий номер :00:028:0003) площею 2,9415 гектарів, розташовану на території Зіньківської міської ради Зіньківського району Полтавської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 056945, виданого 24.06.2005 року Зіньківською районною державною адміністрацією, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 94.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 право приватної власності на земельну ділянку (кадастровий номер :00:024:0037) площею 2,8431 гектарів, розташовану на території Зіньківської міської ради Зіньківського району Полтавської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 015668, виданого 05.05.2009 року Зіньківською районною державною адміністрацією, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 60.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд Полтавської області в 30 денний строк з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р.Должко