Справа № 522/9847/20
Провадження № 2/522/4236/21
24 травня 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря судового засідання Баланюк Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Чайка І К», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю " Три кита" - « про визнання припиненими трудових відносин»,-
Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, відповідно до якої просить суд:
-Визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю « Чайка І К» у звязку зі звільненням ОСОБА_1 з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю « Чайка І К» за власним бажанням та підставі ст. 38 ЗЗпП України з 28.02.2020 року.
В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначено, що він 23.11.2015 року на підставі протоколу №23/11 загальних зборів учасників ТОВ «Чайка І К» був призначений на посаду директора ТОВ «Чайка І К» з 01.12.2015 року, про що було зроблено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 28 грудня 2019 року ним було направлено засобами поштового зв`язку заяву про звільнення з посади директора ТОВ «Чайка І К» та повідомлення про проведення позачергових загальних зборів учасників для розгляду питання про звільнення ОСОБА_1 з посади директора за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП. 28 лютого 2020 року загальні збори учасників ТОВ «Чайка І К» проведені не були через неявку учасників, частки яких сукупно складають 100% статутного капіталу. На думку, позивача ігнорування засновниками, які в сукупності володіють 100% статутного капіталу, виклику для проведення загальних зборів, свідчить про зловживання останніми своїми правами як засновниками товариства, та є порушенням ст.ст.12, 13 ЦК України, зокрема того, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб.
На теперішній час, трудові відносини між ОСОБА_1 та ТОВ «Чайка І К» фактично припинені, оскільки на підприємстві не провадиться підприємницька діяльність, водночас позивач, як директор (керівник) позбавлений можливості самостійно звільнитись та захистити своє порушене право.
Ухвалою суду від 10 серпня 2020 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання для розгляду справи по суті на 25 листопада 2020 року. Справа неодноразово відкладалась у зв`язку з неявкою відповідача до судового засідання.
В судове засідання представник позивача не з`явився, проте від нього надходило до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. В клопотанні представник позивача зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином у встановленому порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.
Представники третіх осіб до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення якого повідомлені належним чином.
Від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення вимог не заперечує.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.Судом встановлено, що 23.11.2015 року на підставі протоколу №23/11 загальних зборів учасників ТОВ «Чайка І К» був призначений на посаду директора ТОВ «Чайка І К» з 01.12.2015 року, на підставі чого було зроблено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
28.12.2019 року позивач направив поштою заяву про звільнення з посади директора та повідомлення про проведення позачергових загальних зборів учасників для розгляду питання про звільнення ОСОБА_1 з посади директора за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП.
28 лютого 2020 року загальні збори учасників ТОВ «Чайка І К» проведені не були через неявку учасників, частка яких сукупно складає 100% статутного капіталу.
Ігнорування засновниками, які в сукупності володіють 100% статутного капіталу, виклику для проведення загальних зборів, свідчить про зловживання останніми своїми правами як засновниками товариства, та є порушенням ст.ст.12, 13 ЦК України, зокрема того, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб.
Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
На теперішній час, трудові відносини між ОСОБА_1 та ТОВ «Чайка І К» фактично припинені, оскільки на підприємстві не провадиться підприємницька діяльність, водночас позивач, як директор (керівник) позбавлений можливості самостійно звільнитись та захистити своє порушене право.
Згідно частини другої статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян, на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.
Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
За змістом статті 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.
За змістом статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.
Станом на момент розгляду даної справи загальні збори учасників ТОВ «Чайка І К» щодо прийняття рішення про звільнення позивача з посади директора за його власним бажанням на підставі його заяви, не проведено. В ЄДРПОУ досі містяться відомості про позивача як директора відповідача.
Отже, лише на підставі письмової заяви та за умови попередження власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний трудовий договір за ч. 1 ст. 38 КЗпП України.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників, та до виключної компетенції якого належить, зокрема обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства. Враховуючи наведені положення лише загальні збори товариств можуть вирішувати питання про створення та відкликання виконавчого органу товариства, у тому числі директора.
Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.
Суд зазначає, що з прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права. Так, як зазначено у рішенні по справі Серявін та інші проти України; від 10.02.2010 року, заява № 4909/04, що суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Тому, обґрунтовуючи рішення у цій справі суд наводить аргументацію, що стосується виключно спірних - трудових - правовідносин щодо оспорювання Позивача права на звільнення за власним бажанням, до яких не відносяться корпоративні питання, зокрема щодо порядку скликання, проведення, діяльності, компетенції тощо загальних зборів учасників (засновників) товариства, компетенції директора товариства.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання припиненими трудових відносин є обґрунтованими, оскільки не вирішення зборами учасників товариства заяви про звільнення його з посади директора є порушенням його права щодо вільного вибору праці.
З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.
У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити.
На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 8, 43 Конституції України, ст.ст. 15,16 ЦК України, ст.ст. 21, 22, 38 КЗпП України, ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чайка І К», треті особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Три кита», ОСОБА_2 про визнання припиненими трудових відносин,- задовольнити.
Стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю «Чайка І К» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду виготовлено 31.05.2021 року.
Суддя Абухін Р.Д.