У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2021 Справа №2-н-839/10

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Позняка В.М., за участю секретаря Свергун Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» про заміну сторони у судовому наказі, -

в с т а н о в и в :

Представник ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» звернувся до суду з заявою про заміну сторони у судовому наказі, а саме стягувача ПАТ «Універсал Банк» на його правонаступника ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал».

В обґрунтування своїх вимог, посилається на те, що 14 листопада 2016 року між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №UB-ОР/16-132 від 14.11.2016 року, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №CL51791 від 06.06.2008 року, боржником за яким є ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал».

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча про день та час розгляду заяви були повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду заяви, згідно вимог ч. 3 ст. 442 ЦПК України.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Згідно судового наказу від 08 липня 2010 року у справі №2-н-839/10 з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» стягнуто 40 763, 51 грн. заборгованості за кредитним договором № CL51791 від 06.06.2008 року, судовий збір у розмірі 203, 82 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30,00 грн.

28 січня 2019 року по ВП №52189237 виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підстав п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

14 листопада 2016 року ПАТ «Універсал Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» (надалі -TOB «КУА «Прімоколект-Капітал»), керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір відступлення права вимоги №UB-OP/16-132 від 14.11.2016 р., згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів.

Відповідно до умов Договору відступлення права вимоги №UB-OP/16-132 від 14.11.2016 р., згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, TOB «КУА «Прімоколект-Капітал». набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ПАТ «Універсал Банк», у тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № CL51791 від 06.06.2008 року.

Таким чином, TOB «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» стало правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Універсал банк» за кредитним договором № CL51791 від 06.06.2008 року.

Станом на теперішній час рішення Тернопільського міськрайонного суду Терноільської області по справі №2-н-839/10, залишається не виконаним і не втратило своєї законної сили.

Згідно ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, що викладені в постанові від 28.04.2018 року у справі № 61-1104св18, також аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Постановою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №2-3897/10 визначено, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок чого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма ст.442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадій процесу. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК).

Крім того, під час розгляду питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, суди мають керуватися, зокрема положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

В ст. 9 Конституції України йдеться про те, що міжнародні договори, ратифіковані Верховною радою України, є частиною національного законодавства України. Отже, норми Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і все, що з неї витікає, є частиною законодавства України і має застосовуватися нарівні із законами, прийнятними урядом. Це, зокрема, продиктовано пп. «b» п. 3 ст. 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, учасником якої є Україна, та відповідно до якого поряд із нормами міжнародного договору обов`язково треба використовувати подальшу практику застосування договору, який встановлює угоду учасників щодо його тлумачення.

Так, у рішенні від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» Європейський суд з прав людини тлумачить частину 1 статті 6 Конвенції, сформульовану так: « Кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків (...), має право на справедливий (...) розгляд упродовж розумного строку (...і судом, встановленим законом », а саме, зазначає, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які, у країні яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін. У рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі «ТЕРЕМ ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» Суд робить висновок, що триваюче невиконання значної частини боргу за рішенням суду, винесеним на користь заявника, складає порушення п.1 ст. 6 Конвенції.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» про заміну сторони у судовому наказі, слід задовольнити та замінити стягувача ПАТ «Універсал Банк» на його правонаступника ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал».

Керуючись ст. 442 ЦПК України, ст.ст. 512, 514 ЦК України ст.ст.1, 8, 11, 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» про заміну сторони у судовому наказі задовольнити.

Замінити сторону стягувача у судовому наказі № 2-н-839/10 від 08.07.2010 року з ПАТ «Універсал Банк» на ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» (розрахункові реквізити: IBAN: НОМЕР_1 , Банк отримувача: АТ Райффайзен Банк Аваль, , призначення платежу: погашення заборгованості ОСОБА_1 , ID 16589446) за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № CL51791 від 06.06.2008 року.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 15-денний строк з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

Головуючий суддяВ. М. Позняк