Справа №551/1163/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" травня 2021 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сиволапа Д.С.

секретаря - Кулинченко О.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Полтавської області, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до Шишацької селищної ради про права за ним права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Зокрема, просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 .

Вказав, що з 2003 року з дозволу власниці будинку ОСОБА_3 разом з родиною проживав у ньому. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, а він продовжив відкрито проживати у даному будинку до теперішнього часу, але позбавлений можливості зареєструвати його нас своє ім`я.

Ухвалою суду від 09.11.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 30.04.2021 неналежного відповідача Шишацьку селищну раду залучено належним відповідачем ОСОБА_2 , який є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 .

В підготовче засідання учасники справи не з`явились. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без неї та підтримання позовних вимог, не заперечувала проти винесення рішення в підготовчому засіданні. Відповідач надіслав заяву про визнання позову, справу просив розглянути у його відсутність.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників судового розгляду, подальший розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про те, що визнання позову відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а отже позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно довідки виконавчого комітету Шишацької селищної ради від 30.10.2020 № 02-25/2894,а також даних погосподарських книг Шишацької селищної ради за 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015, 2016-2020 роки домоволодіння по АДРЕСА_1 належало ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а з 2003 року у ньому безперервно проживає ОСОБА_1 (а.с.10, 73-87).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших майнових реєстрів від 09.11.2020 № 231561411 право власності на житловий будинок за вищевказаною адресою не зареєстрований за жодною особою (а.с.46).

Згідно технічного паспорту спірний житловий будинок побудований у 1970 року, а господарські приміщення в період з 1971року по 1990 рік.

Згідно зі ст. 5 ЦК України Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Враховуючи те, що згідно технічної документації спадковий житловий будинок та господарські приміщення побудовані в період з 1970 по 1990 рік, суд, розглядаючи спірні правовідносини, керується тими нормами права, які існували на час їх виникнення, зокрема положеннями ЦК УРСР.

Так, у відповідності до чинного на той час законодавства, зокрема положень Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, вимог інших нормативних актів УРСР, що існували до його прийняття та введення в дію, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Згідно ст. 13 Закону Української РСР «Про селищну раду депутатів трудящих Української РСР» 1968 року зі змінами на вказані ради було покладено обов`язок здійснення обліку населення та ведення за встановленими формами погосподарських книг.

Таким чином записи у погосподарських книгах, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на житлові споруди.

На період будівництва житлового будинку, яке здійснено в 1970 році, введення об`єкту до експлуатації потрібно не було, що підтверджено листом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року № 12/5-126, яким роз`яснюється процедура реєстрації об`єктів нерухомості збудованих до 05.08.1992 року.

Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його колишнім членам колгоспного двору ніким не оспорюєтся.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що записи у погосподарських книгах Шишацької селищної ради є належним документом, який підтверджує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Факт смерті ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.110).

Як слідує з матеріалів спадкової справи № 17/2004 щодо майна померлої ОСОБА_3 спадщину після неї прийняв онук ОСОБА_2 , зокрема останньому 26.09.2004 видано свідоцтво про право на спадщину у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дані про іншим спадкоємців, які прийняти спадщину або претендують на неї у матеріалах спадкової справи відсутні (а.с.107-117).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно ч.3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Незважаючи на те, що ОСОБА_2 не оформив своїх спадкових прав на спірний житловий будинок, він належить йому з часу відкриття спадщини, як єдиному спадкоємцю ОСОБА_3 .

Згідно ст.ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою.

Згідно ч. 1. ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно ч. 4 вказаної статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до роз`яснень, наведених у Постанові Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Як встановлено судом, позивач добросовісно заволоділи спірним приміщенням, проживаючи у ньому з дозволу власника до моменту її смерті та продовжуючи проживати після вказаного юридичного факту. При цьому позивач більше 16 років безперервно та відкрито володіє даним будинком, використовуючи його виключно для проживання.

Виходячи з вищевикладеного та зважаючи на безумовне визнання позову відповідачем власником будинку, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог.

Враховуючи те, що позивач на стягненні з відповідача судових витрат не наполягають, суд відносить їх на рахунок позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 41, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 16, 181, 344, 392 ЦК України, ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 274-279,280-284 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку 1970 року побудови, загальною площею 63,7 кв.м., житловою площею 35,2 кв.м. (літ. А-1,а), сараїв (літ. Б; В,в), вбиральні (літ. - Г), літньої кухні (літ. Д), сараю з погребом (літ. Е,е), гаражів (Літ. Ж,ж; З), колодязя (№ 1).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області в 30-ти денний строк з дня його підписання.

Головуючий - суддя Д.С. Сиволап