Справа № 182/3448/20
Провадження № 2/0182/1081/2021
У Х В А Л А

Іменем України

01.02.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рибакової В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рибаковій В.В., -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа № 182/3448/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення порушення права власності на земельну ділянку, зобов`язання вчинити певні дії.

Від ОСОБА_1 до суду 01.02.2021 року надійшла заява про відвід судді Рибаковій В.В. по справі № 182/3448/20 у зв`язку з недовірою. Посилався на те, що він неодноразово звертався до Нікопольського міськрайонного суду з заявами, які розглядала суддя, йому було повернуто заяву, він звертався до апеляційного суду яким винесено постанову від 15.10.2020 року. Вважає, що суддя не може об`єктивно розглянути справу. Тому просить заявити суддю самовідвід, в іншому випадку заявляє судді відвід. До заяви додав копію постанови Дніпровського апеляційного суду від 15.10.2020 року, якою скасовано ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.07.2020 року.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_1 та додатки до неї, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 36 ЦПК України, cуддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд не вбачає підстав для заявлення самовідводу по даній справі.

Щодо заяви про відвід судді суд приходить до наступного висновку.

При розгляді заяви про відвід, відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує, як джерело права, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які враховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, суддя відводиться в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не уявляється за можливе винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Таким чином, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав у вирішенні справи.

Як вбачається з заяви про відвід судді, підставою заявленого відводу є сумніви заявника в об`єктивності судді, через недовіру судді.

Відповідно до п. 26 рішення Європейського суду з прав людини «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984, правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться, тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений. Водночас, Європейський Суд з прав людини у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» вказав на те, що у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Крім того, як вказав Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10.12.2009), наявність безсторонності має визначатися (з огляду на п.1 ст.6 Конвенції) за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд загалом та його склад зокрема відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24.02.93, та «Ветштайн проти Швейцарії» заява № 33958/96). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні викликати у громадськості у демократичному суспільстві.

Суд приймає до уваги п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, відповідно до яких доцільним є відвід (самовідвід) судді у випадку, коли у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в його неупередженості.

Такі висновки покладені в основу рішення Європейського суду з прав людини (справа «Хаушильд проти Данії», «Ветштайн проти Швейцірії), відповідно до змісту яких, важливим питанням є саме довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Таким чином, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Наведена правова позиція міститься в ухвалах Верховного Суду від 17.04.2018 (справа № 800/63/16) та від 27.06.2018 (справа № 800/427/17), Великої Палати Верховного Суду у справі № 908/137/18.

Враховуючи викладене, суд вважає, що продовження розгляду даної справи суддею Рибаковою В.В. утворює підґрунтя для подальшого посилення сумнівів заявника стосовно об`єктивності судді, упередженого ставлення головуючого судді до нього. Вказані обставини, на думку суду, процесуально унеможливлюють розгляд даної справи впродовж розумного строку.

Виходячи з викладеного та оцінивши в сукупності обставини справи, з метою забезпечення основних засад цивільного судочинства, верховенства права, законності, рівності перед законом і судом, забезпечення доступу до правосуддя, гарантування неупередженості та об`єктивності здійснення правосуддя, розгляду справи поза будь-яким сумнівом для заявника щодо об`єктивності та неупередженості судді, для того, щоб з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про відвід судді.

Керуючись ст.ст. 36,39-41 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити відвід ОСОБА_1 судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рибаковій В.В.

Цивільну справу № 182/3448/20 передати на розгляд іншому судді, який визначається у порядку, встановленому ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Рибакова