Тарутинський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________
Справа № 514/1247/21
Провадження по справі № 2-з/514/12/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Тончевої Н.М.,

при секретарі Чолак Я.П.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Фінанс Групп» Пудовкіна Вячіслава Юрійовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Фінанс Групп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІСА», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Болградського районного нотаріального округу Одеської області Бєлобров Павло Петрович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерій Миколайович про визнання договорів купівлі-продажу та дарування недійсними, припинення права власності, поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про приватну власність, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати договори купівлі-продажу та дарування недійсними, припинити право власності, поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про приватну власність.

Крім того, одночасно з подання до суду позовної заяви, представником позивача подано суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову, а саме:

накласти арешт на будівлі та споруди зернотоку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 47);

заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та встановити заборону вчинення будь-яких реєстраційних дій (у тому числі реєстрації відчуження) щодо будівель та споруд зернотоку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 47);

заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) укладати договори іпотеки, оренди, позички, купівлі-продажу, дарування тощо з третіми особами щодо будівель та споруд зернотоку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 47).

Свої вимоги мотивує тим, що до Тарутинського районного суду Одеської області подано цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Фінанс Групп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІСА», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Болградського районного нотаріального округу Одеської області Бєлобров Павло Петрович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерій Миколайович про визнання договорів купівлі-продажу та дарування недійсними, припинення права власності, поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про приватну власність.

На момент звернення до суду з даним позовом, у ТОВ «ТІСА» наявна заборгованість за кредитними договорами №170419-АЕ від 17 квітня 2019 року, №261018-А від 26 жовтня 2018 року, №270619-А від 27 червня 2019 року у розмірі 6136884 гривні 95 копійок.

З 24 червня 2005 року по 06 серпня 2020 року власником будівель та споруд зернотоку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 47) було ТОВ «ТІСА».

01 червня 2020 року АТ «Банк Кредит Дніпро» (правонаступником якого є ТОВ «Стандарт Фінанс Групп») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ТОВ «ТІСА» про стягнення заборгованості на суму 7202358 гривень 94 копійки.

06 серпня 2020 року ТОВ «ТІСА» в особі директора Кішлок В.Д. передало у власність, а ОСОБА_1 прийняв у власність будівлі та споруди зернотоку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 47).

Менше ніж через рік ОСОБА_1 подарував ОСОБА_2 будівлі та споруди зернотоку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 47).

Отже спірне нерухоме майно було відчужене двічі за один календарний рік при наявності непогашеної заборгованості на більш ніж 6000000 гривень. Таким чином, вказані дії ставлять під сумнів добросовісність відповідача та підтверджують явну не зацікавленість у поверненні грошових коштів.

Враховуючи те, що станом на теперішній час ОСОБА_2 набув право володіння, користування та розпорядження будівлями та спорудами зернотоку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 47), та у зв`язку з вчиненням ТОВ «ТІСА» фраудаторних дій шляхом приховання майна від примусового стягнення за рішенням суду, то є необхідність в забезпеченні позову.

Пунктом 2 частини 1 статті 152 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно зі ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Оскільки сторони в судове засідання не викликались, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно зі ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити декілька передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1,2 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно зі ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

найменування суду, до якого подається заява;

повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

У заяві про забезпечення позову представником заявника зазначено, що ОСОБА_2 набув право володіння, користування та розпорядження будівлями та спорудами зернотоку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 47) на підставі договору дарування.

Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно зі статтею 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦКУ права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають: право власності; речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менше трьох років; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; право власності на об`єкт незавершеного будівництва; заборона відчуження і арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Таким чином, реєстрація прав на нерухоме майно - не просто формальність, а необхідність. Без реєстрації, прав власності, особа не стає повноправним власником нерухомого майна.

Однак, до заяви про забезпечення позову не додано доказів, які б підтверджували право власності ОСОБА_2 на будівлі та споруди зернотоку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 47), на які просить накласти арешт та заборону заявник, а саме відповідного свідоцтва про право власності, витягу з реєстру прав власності, тощо. Крім того, навіть не додано копії самого договору дарування нерухомого майна, на який посилається заявник.

Крім того, у заяві про забезпечення позову не зазначено та не надано доказів вартості майна, на яке заявник просить накласти арешт та заборону, що унеможливлює дійти висновку про обґрунтованість, співмірність та адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову.

Також, заявником не вказані обґрунтовані доводи, які б дали суду підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Тож, враховуючи, що заява директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Фінанс Групп» Пудовкіна Вячіслава Юрійовича про забезпечення позову подана з порушенням вимог статті 151 ЦПК України, вона підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 268, 353, 354, 355 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Фінанс Групп» Пудовкіна Вячіслава Юрійовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Фінанс Групп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІСА», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Болградського районного нотаріального округу Одеської області Бєлобров Павло Петрович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерій Миколайович про визнання договорів купівлі-продажу та дарування недійсними, припинення права власності, поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про приватну власність повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню заявника до суду з такою заявою, після усунення умов, що стали причинами для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Тарутинський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Н.М. Тончева