КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 року місто Київ

справа №757/52711/18-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року, ухвалене під головуванням судді Остапчук Т.В., повний текст рішення складено 08 грудня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів, стягнення збитків,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на його користь збитки в сумі 6873,42 євро.

В обґрунтування вимог посилався на те, що він є споживачем банківської послуги, оскільки є власником картки міжнародної платіжної системи VISAза №962054, емітентом якої є АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Вказував, що споживачем даної послуги позивач став шляхом приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, які розміщенні в мережі Інтернет на веб-сторінці сайту відповідача.

Зазначав, що відповідач прийнявши правила МПС VISA, є її агентом в Україні, тому зобов`язаний надавати власнику банківської карти системи Visaусі сервіси та послуги цієї міжнародної системи в повному обсязі, в тому числі і послуги зворотного платежу чарджбек.

Посилався на те, що він 18 квітня 2018 року надіслав на адресу відповідача заяву про оскарження семи транзакцій, відповідачем було прийнято до виконання вказану заяву, а спірні транзакції останній розділив на окремі клієнтські заявки з номерами: 620254, 620259, 620261, 620282, 620284, 620286, 620288.

Вказував, що листом від 08 серпня 2018 року банк повідомив, що розглянувши документи, платіжна система не знайшла обґрунтування достатнім для прийняття позитивного рішення і в поверненні коштів по заявкам №620261, 620286 , 620288 , 620259 , 620282 , 620284 було відмовлено, а по заявці №620254 його вимоги були задоволені та повернуті на картку кошти в розмірі 25028,08 грн.

Вказував, що відповідач неналежно виконав зобов`язання банку-еквайера в частині обробки претензії власника картки на повернення грошових коштів та спричинив збитки в розмірі 6873,42 євро.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року відмовлено в позові ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив апеляційну скаргу скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування вимог посилався на те, що суд першої інстанції не з'ясував всіх обставин справи, а саме: які вимоги і про що заявив позивач і у зв`язку з чим.

Вказував, що оскільки всі оспорювані ним транзакції оскаржувалися з одних і тих же підстав, позивач вважає, що відповідач або взагалі не направляв його претензій за №№620259, 620261, 620282, 620284, 620286, 620288 банку-екваєру або зазначив інші підстави для оскарження, відмінні від підстав зазначених у претензії №620254.

Зазначав, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, що підтверджували б проведення відповідачем претензійної роботи за оскарженими позивачем транзакціями, яким відповідач присвоїв №№620259, 620261, 620282, 620284, 620286, 620288.

25 серпня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Судове засідання проводилося в режимі відеоконференції відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факт протиправної поведінки банку та її шкідливий результат, у зв`язку з відсутністю ознак протиправної поведінки у діях банку, відсутній і причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками та позивачем не доведено вини банку у заподіянні збитків.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником картки міжнародної платіжної системи VISA за №962054, емітентом якої є АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

В ході користування вказаною банківською карткою ОСОБА_1 було здійснено 7 транзакцій.

18 квітня 2018 року позивач надіслав на адресу відповідача заяву про оскарження семи транзакцій.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було прийнято до виконання вказану заяву та спірні транзакції останній розділив на окремі клієнтські заявки з номерами: 620254, 620259, 620261, 620282, 620284, 620286, 620288.

Листом від 08 серпня 2018 року банк повідомив позивача, що розглянувши документи, платіжна система не знайшла обґрунтування достатнім для прийняття позитивного рішення і в поверненні коштів по заявкам №№ 620261 , 620286 , 620288 , 620259 , 620282 , 620284 було відмовлено, а по заявці №620254 вимоги були задоволені та повернуті на картку кошти в розмірі 25028,08 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував на те, що відповідач неналежно виконав зобов`язання банку-еквайера в частині обробки претензії власника картки на повернення грошових коштів, в результаті чого спричинив збитки на суму 6873,42 Євро.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщенні в мережі Інтернет на веб-сторінці сайту відповідача.

При укладені договору сторони керувалися положеннями ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до пункту 3.4.1.1 Умов та Правил, платіжна картка - це електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або з відповідного рахунку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Умовами та Правилами передбачено, що держатель карти несе відповідальність за всі операції, що супроводжується авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на карті даних, до моменту звернення держателя карти в банк із заявою про блокування коштів на картрахунку, і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки карти в Стоп-Лист платіжною системою.

Відповідно до ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Порядок відкликання розрахункових документів передбачено статтею 23 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Відповідно до пункту 23.1 статті 23 вказаного Закону платіжне доручення може бути відкликане ініціатором переказу в будь-який час до списання суми коштів з його рахунка шляхом подання до банку, що обслуговує цього ініціатора, документа на відкликання.

Відповідальність при здійсненні переказу коштів регламентується розділом VII Закону.

При цьому пунктом 32.3 Закону встановлено, що банки зобов`язанівиконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 статті 2 цього Закону.

Згідно з пунктом 33.2 статті 33 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним в документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ. Платник має відшкодувати банку або іншій установі - учаснику платіжної системи шкоду, заподіяну внаслідок такої невідповідності інформації.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем протягом періоду 15 вересня 2017 року - 27 жовтня 2017 року особисто за своєю волею ініційовано платежі за допомогою використання реквізитів платіжної картки.

Згідно з пунктом 9.2. статті 9 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжна система (крім внутрішньобанківської платіжної системи) діє відповідно до правил, установлених платіжною організацією відповідної платіжної системи. Внутрішньобанківська платіжна система діє відповідно до внутрішніх документів банку.

Chargeback (поворотний платіж) - це встановлена в банківських правовідносинах процедура опротестування транзакції банком-емітентом з метою захисту прав платника, при якій сума платежу безакцептно списується з одержувача (банка-еквайра) і повертається платнику, після чого обов`язок доведення істинності транзакції покладається на одержувача. Технологія повернення платежу використовується в системах взаєморозрахунків з пластикових карт. Поворотний платіж може бути оскаржений шляхом виставлення повторної фінансової вимоги (secondpresentment, representment), в даній процедурі з одного боку виступає одержувач і банк-еквайєр, з іншого банк-емітент і платник (власник картки). Процедура регламентована платіжними системами Visa і Masterсard, в тому числі має тимчасове обмеження, а також мінімальну суму транзакції для подачі заяви. Для того, щоб оскаржити платіж платник (власник картки) звертається в банк-емітент з письмовою заявою із зазначенням номеру картки, дати, суми транзакції, відомостей про одержувача коштів із обов`язковим наданням вагомих доказів для опротестування транзакції як несанкціонованої, авторизованої із порушенням вимог платіжних систем, такої, за якою не було отримано послугу тощо. Далі банк-емітент проводить розслідування і в разі правоти заявника списує з карткового рахунку одержувача опротестовану суму платежу і повертає її платнику. Істотним при даній процедурі є те, що правила процедури Chargeback дають можливість саме банку-емітенту (відповідачу) самостійно вирішувати, в якому випадку опротестування є правомірним і вимагає розгляду, а в якому ні.

Претензійна робота здійснюється відповідно до Регламенту ведення претензійної роботи і обробки підтримуючої документації по операціях, здійснених з використанням платіжних карт Masterсard і VisaInternational. Порядок проведення претензійної роботи регулюється розділом 2.1.4.58 Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщуються в мережі Інтернет.

Правовідносини пов`язані з використанням міжнародних платіжних систем регулюються Регламентом ведення претензійної роботи і обробки підтримуючої документації по операціях, здійснених з використанням платіжних карт Міжнародної платіжної системи MasterCardInternationalі VisaInternational, емітованих ATКБ «ПриватБанк» та іншими учасниками Міжнародної платіжної системи MasterCard(крім банків-партнерів) та VisaInternational, в торгівельно-сервісних підприємствах і банкоматах Приватбанку та інших банків членів платіжної системи MasterCardInternationalта VisaInternational, який діє з 1998 року (надалі - Регламент), а також Уніфікованими правилами та звичаями для документарних акредитивів Міжнародної торгової палати, Уніфікованими правилами з інкасо Міжнародної торгової палати та Уніфікованими правилами по договірних гарантіях Міжнародної торгової палати та іншими міжнародно-правовими актами з питань переказу коштів.

Вищенаведений Регламент регулює претензійну роботу по операціях, здійснених з використанням платіжних карт міжнародної платіжної системи MasterсardInternationalIncorporated(далі MasterCard) і VisaInternational(далі Visa) в торгівельно-сервісних підприємствах, банкоматах і пунктах видачі готівки. Процедура складена на підставі Правил MasterсаrdInternationalChargebackGuide і Правил VisaInternationalOperatingRegulations(далі VIOR), що регламентують порядок вирішення спірних питань між банками-емітентами, з одного боку, і банками-еквайєрами, з іншого боку, з приводу транзакцій, учасниками яких вони є одночасно, а також внутрішніх нормативних документів з ведення претензійної роботи. В Бюлетені глобальних операцій №10 від 03 жовтня 2016 року, Mastercardзмінила вимоги до суперечок власників картки, щоб обмежити обробку певних платежів з інвестицій, рахунками в іноземній валюті та аналогічним спорам.

Згідно з правилами Міжнародної платіжної системи Visa. Регламент проведення претензійної роботи - до 120 днів з моменту здійснення транзакції.

Переглянуті Стандарти були представлені в статті жовтневого бюлетеня. Ця зміна говорить, що в той момент, коли кошти завантажуються в інвестиції, іноземну валюту, послуга Mastercardвважається наданою, і Mastercard не зважатиме на умови і положення, що стосуються таких транзакцій. Ця стаття служить нагадуванням про те, що з 21 квітня 2017 року емітенти не мають права обробляти питання про відшкодування суперечок власниками карт по інвестиційним операціям та інших послуг, пов`язаних з обліковим записом, в умовах, описаних вище.

За зверненням ОСОБА_1 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було ініційовано претензійну роботу з приводу оскарження спірних операцій №№620261, 620286, 620288, 620259, 84.

Претензійна робота була проведена відповідно до Регламенту ведення претензійної роботи і обробки підтримуючої документації по операціях . здійснених з використанням платіжних карт MasterCard International і Visa International.

За результатами оскарження транзакцій було встановлено:

заявка №620254 (по транзакції на суму 793,39 Євро від 15вересня 2017 року) - закрита, справа виграна. По даній заявці від торгової точки отримано підтвердження про факт збою, у зв`язку з чим кошти було повернуто. 27 липня 2018 року кошти було зараховано позивачу на картковий рахунок.

По заявкам № 620259 (транзакція на суму 836,46 Євро від 15 вересня 2017 року), №620282 (транзакція на суму 1715,74 Євро від 26 жовтня 2017 року) та №620284 (транзакція на суму 1717,90 Євро від 27 жовтня 2017 року) - відмовлено, оскільки строки оскарження вичерпано.

При цьому, позивачем не надано доказів припинення надання послуги/відміни послуги в період 120 днів від дати подачі заявки.

По заявкам №620261 (транзакція на суму 41,81 Євро від 15 вересня 2017 року), №620286 (транзакція на сум 2062,87 Євро від 27 жовтня 2017 року) та №620288 (транзакція на суму 498,64 Євро від 27 жовтня 2017 року) - торгова точка відмовила в поверненні коштів, оскільки послуга поповнення торгового рахунку була надана.

З матеріалів справи вбачається, що всі оскаржувані транзакцій позивачем здійснено свідомо, розуміючи значення своїх дій та можливість настання від них наслідків, було самостійно ініційовано. Позивачем не доведено обставини, які б давали підстави вважати, що саме дані транзакції являлись несанкціонованими, помилковими чи шахрайськими.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» як банком емітентом, міжнародною платіжною системою Visa, а також банком - еквайром, яким прийняті платежі було виконано належним чином та в повному обсязі доручення клієнта, а відтак проведені транзакцій не є спірними.

Відповідно до міжнародного операційного бюлетеня №10 від 03 жовтня 2016 з 21 квітня 2017 року платіжна система MasterCard не проводить повернення грошових коштів за операціями, пов`язаними з інвестиціями, валютними операціями та операціями, пов`язаних з переказом грошових коштів на брокерські рахунки. Таким чином, банки-емітенти позбавлені можливості проводити оспорювання транзакціями за вищезазначеними операціями.

Банк позбавлений можливості ініціювати проведення арбітражного процесу за проведеними транзакціями переказу грошових коштів на брокерські рахунки. Позиція Masterсard щодо брокерських операцій є такою, що послуга була надана, якщо кошти клієнта були успішно зараховані на його торговий рахунок.

Тобто порядок вирішення спірних питань між банком, який випустив та обслуговує карту (банк-емітент) і банками, через платіжні пристрої яких здійснюється переказ (банк-еквайєр), встановлюється правилами міжнародної платіжної системи.

Таким чином, уАТ КБ «ПРИВАТБАНК» були відсутні підстави в подальшому оскарженні рішень платіжної системи за допомогою арбітражу, зважаючи на те, що застосування банком опротестування процедури Chargeback є його правом, а не обов`язком, та можливе виключно під час проведення в системах взаєморозрахунків з пластикових карт до завершення виконання транзакції, що не стосується даного випадку.

Крім того, як зазначила представник відповідача звернення банку до арбітражу можливе було лише за заявою позивача. Проте, ОСОБА_1 заяви на проведення арбітражного процесу по заявкам по яких торговою точкою було відмовлено в поверненні коштів до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не подавав.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Тобто, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків потрібна наявність всіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Позивач не довів факт завдання йому збитків в розумінні ст.22 ЦК України, протиправної поведінки банку, в зв`язку з відсутністю ознак протиправної поведінки у діях банку, відсутній і причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками, а тому вина банку у заподіянні збитків не доведена.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів, що кошти у сумі 6873,42 Євро є збитками та не повернуті в зв`язку з неправомірними діями АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а тому суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки всі оспорювані позивачем транзакції оскаржувалися з одних і тих же підстав, а тому відповідач або взагалі не направляв претензій за №№620259, 620261, 620282, 620284, 620286, 620288 банку-екваєру або зазначив інші підстави для оскарження, відмінні від підстав зазначених у претензії №620254, колегія суддів відхиляє, оскільки транзакція, за якою були повернуті кошти у розмірі 793,39 Євро була проведена на інших умовах - факт збою.

Жодного належного доказу фактичної можливості повернення коштів та нездійснення цього саме у зв`язку з діями АТ КБ «ПРИВАТБАНК» позивачем надано не було.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідно до вимог ч.10 ст.84 ЦПК України суд мав визнати обставину неналежного виконання відповідачем обов`язків банка-емітента в зв`язку з неподанням ним доказів, витребуваних судом, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказана норма передбачає можливість суду здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач, подаючи 24 червня 2020 року письмові пояснення до суду першої інстанції, долучив до них відповіді від торгової точки по заявкам, зокрема №№620286, 620288, 620261.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст.376 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду.

А відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні позовних вимог.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, судова колегія приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 листопада 2021 року.

Головуючий:

Судді: