Справа № 591/220/21
Провадження № 2-з/591/16/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року Суддя Зарічного районного суду м. Суми КЛИМЕНКО А.Я.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

В провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Позивач просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, які були присуджені рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.01.2006 року у цивільній справі №2-5137/05 на утримання колишньої дружини ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_3 за період з 16.11.2005 року по 31.12.2020 року включно.

25.01.2021 року до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони державному виконавцю у виконавчому провадженні №63043317 застосувати до ОСОБА_1 примусові заходи стягнення заборгованості, що виникла з 16.11.2005 року по 31.12.2020 року. Заяву мотивує тим, що у виконавчому провадженні №63043317 державним виконавцем вчиняються заходи з примусового виконання виконавчого листа по справі №2-5137/05 про стягнення аліментів, зокрема винесено постанову про накладення штрафу на боржника, постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, постанову про арешт майна боржника, постанову про арешт коштів боржника, постанову про тимчасове обмеження у праві полювання та у праві керування транспортними засобами. Вважає, що наступним кроком буде звернення стягнення на його майно. У разі звернення стягнення на майно подальше задоволення його позову утруднить виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одним із видів забезпечення позову, зазначених у ст. 150 ЦПК України, є заборона вчиняти певні дії.

Позивачем поданий позов про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам за період з 16.11.2005 року по 31.12.2020 року, у заяві про забезпечення позову він просить заборони державному виконавцю застосувати до ОСОБА_1 примусові заходи стягнення заборгованості, що виникла з 16.11.2005 року по 31.12.2020 року.

У п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» міститься роз`яснення про те, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Суд не може заборонити державному виконавцю вживати необхідних заходів щодо своєчасного й повного виконання судового рішення.

Зупинення стягнення можливо у випадках оскарження самого рішення, на виконання якого було видано виконавчий лист, або при оскарженні виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Крім цього, на підставі положень ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача, заявлені ним по суті позову, а також вимога щодо способу забезпечення позову у вигляді заборони державному виконавцю застосувати до боржника примусові заходи стягнення заборгованості, що виникла з 16.11.2005 року по 31.12.2020 року, є тотожними, а тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про вжиття заходів по забезпеченню позову.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення через Зарічний районний суд м. Суми.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ А.Я.КЛИМЕНКО