Справа № 181/1164/20
Провадження № 2/181/34/21
"01" лютого 2021 р. смт. Межова
Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Юр`єва О.Ю.,
з участю секретаря судового засідання Чупікової В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Дніпровського державного аграрно-економічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся Дніпровський державний аграрно-економічний університет з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 4532,10 гривень, яка складається з 2213,78 гривень - основна сума несплаченої заборгованості; 1728,10 гривень - пеня за час прострочення зобов`язання; 182,88 гривень - 3% річних за час прострочення оплати; 407, 34 гривень - сума інфляційних втрат; стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2102,00 гривень.
Представник позивача в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують повністю та згідні на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Також відповідач не скористався правом на відзив та не направив до суду письмовий відзив на позовну заяву.
Згідно з ч.6 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.
Ч.7 - у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається:
1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;
2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Ч.8 - днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси
В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до
ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Суд, оцінивши зібрані у справі докази, з`ясувавши обставини справи та надавши їм відповідну оцінку, приходить до наступних висновків.
Судом досліджені та надана оцінка таким доказам:
У судовому засіданні встановлено, що 26 серпня 2014 року між Дніпропетровським державним аграрно-економічним університетом, в особі в.о. ректора ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 був укладений договір №ОАз-89 про підготовку фахівця ОСОБА_1 за напрямом підготовки 6.030509 «Облік і аудит». Відповідно до умов Договору №ОАз-89 від 26.08.2014 року на університет покладався обов`язок надати освітню послугу на рівні державних стандартів освіти, що і виконувалося у повному обсязі. Натомість відповідач, як замовник був зобов`язаний своєчасно, до початку навчального (семестру) вносити плату за освітню послугу. Вартість освітньої послуги становить 4,740 гривень.
Згідно наказу №1886 від 29.08.2014 р. ОСОБА_1 було зараховано студентом 1 курсу ДАЕУ.
Крім того, між відповідачем і позивачем була укладена додаткова угода №ОПз-37 від 31.08.2017 року до Договору №ОАз-89 від 26.08.2014 року про надання освітніх послуг між Дніпропетровським державним аграрно-економічним університетом та фізичною (юридичною) особою, відповідно до якої вартість четвертого року навчання становить 5327,76 гривень.
Наказом №1937 від 16.07.2018 року відповідача ОСОБА_1 відраховано з числа студентів за невиконання вимог навчального плану та умов договору.
Тому станом на 16.07.2018 року заборгованість по оплаті за навчання (на день відрахування) ОСОБА_1 склала - 2213,78 гривень.
Не оплачуючи у встановлений строк вартість наданих послуг, відповідач порушує п.3.1., 5.1-5.3., Договору №ОАз-89 від 26 серпня 2014 року і права та законні інтереси Дніпровського державного аграрно-економічного університету.
Відповідачу було надіслано Претензію №46-11-839 від 09.08.2018 року, але відповіді на неї ДДАЕУ не отримав.
Згідно зі ст. 903 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, в строки, та в порядку, що встановлені договором.
На підставі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
За умовами п. 5.1 Договору вартість освітньої послуги становить 4,740 гривень щорічно.
За розрахунками бухгалтерії ДДАЕУ на даний момент відповідач має заборгованість за надану послугу, на час відрахування з університету у сумі 2213,78 грн.
Відповідно до п. 6.2. Договору боржнику належить сплатити пеню, розмір якої не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.
Сума пені за час прострочення оплати за навчання з 01.03.2018 року по 30.11.2020 року становить 1728,10 грн.
Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.
Сума 3% річних за час прострочення з 01.03.2018 року по 30.11.2020 року становить - 182,88 грн.
Сума інфляційних втрат за час прострочення з 01.03.2018 року по 30.11.2020 року становить 407,34 грн.
Загальна сума заборгованості з штрафними санкціями складає - 4532,10 гривень, що підтверджується доданою до матеріалів справи довідкою про розрахунок заборгованості по оплаті за навчання.
З матеріалів справи вбачається, що після укладення Договору №ОАз-89 від 26.08.2014 рокувідповідно до Наказу МОН України №740 від 24.05.2017 року Дніпропетровський державний аграрно-економічний університет,перейменовано на Дніпровський державний аграрно-економічний університет у зв`язку з чим внесені зміни до Статуту та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
ДДАЕУ (Позивач), на підтвердження свого правонаступництва за всіма правами та зобов`язаннями Дніпропетровського державного аграрного університету, від імені якого укладений Договір №ОАз-89 від 26.08.2014 року про підготовку фахівця ОСОБА_1 та виданий Наказ №1886 від 29.08.2014 р. про зарахування на навчання ОСОБА_1 , що є доказами у справі надає відповідні документи.
В новій редакції Статуту міститься посилання на послідовне правонаступництво і те, що незважаючи на перейменування університет не змінював свій ідентифікаційний код юридичної особи 00493675. Тобто, Дніпровський державний аграрно-економічний університет є правонаступником Дніпропетровського державного аграрного університету.
Вказані обставини підтверджено доданими до матеріалів справи копіями наступних документів: Наказу МОН України №740 від 24.05.2017 «Про перейменування Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету та його структурних підрозділів»; витягу Статуту ДДАЕУ 2018 р.; Наказу МОН України №68 від 29.01.2018 «Про затвердження Статуту Дніпровського державного аграрно-економічного університету»; Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.02.2018; Наказу МОН України «Про виконання обов`язків ректора» № 203-к від 15.07.2020 р.
У судовому засіданні встановлено, що станом на дату розгляду даної цивільної справи докази виконання відповідачем вимоги позивача відсутні.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Приписами ч. 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання, відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» боржнику належить сплатити пеню, розмір якої не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до взятих на себе відповідачем зобов`язань за договором №ОАз-89 від 26 серпня 2014 року, суд дійшов висновку про порушення останнім умов договору, у зв`язку з чим, наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості, відтак позов є таким, що підлягає задоволенню повністю.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст.76, ч. ч. 1, 2 ст.77, ст.ст.79,80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 141 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2102,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4,9, 76-80, 83, 141, 229, 235, ч.2 ст. 247, 258, 259, 265, 268, 274-275, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 629, 903 ЦК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О. Ю. Юр`єв