ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року

м.Суми

Справа №592/2874/21

Номер провадження 22-ц/816/874/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

у присутності :

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 березня 2021 року, ухвалене у складі судді Алфьорова А.М. у м. Суми,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, утриманих з нього за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 травня 2020 року у справі №592/3433/20 та стягнути з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі 1500 грн з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивував тим, що у них з відповідачем є спільний син ОСОБА_3 , рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 травня 2020 року з нього на утримання сина стягнуто аліменти у розмірі ј частини від усіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Зазначає, що виникли обставини для зменшення присудженого до стягнення розміру аліментів, оскільки змінився його сімейний стан та погіршився майновий стан. Зокрема, в нього суттєво погіршилося здоров`я, встановлено групу інвалідності, у наслідок чого він не має можливості працювати за професією. З грудня 2020 року єдиним джерелом доходу є державна соціальна допомога по інвалідності. Крім того, 28 вересня 2018 року він одружився, а ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син, дружина не працює та знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Вважає, що аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн є достатніми для утримання неповнолітнього сина та забезпечать його розвиток.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 березня 2021 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції безпідставно не було враховано те, що у зв`язку з погіршенням стану здоров`я він не має можливості працювати за спеціальністю та змушений шукати неофіційні заробітки. Зазначає, що у нього на утриманні перебуває дружина, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та малолітній син. З метою погашення заборгованості зі сплати аліментів він змушений був брати в борг кошти у ОСОБА_4 .

Посилається на те, що розмір отриманих його доходів у місяць становить менше ніж 6000 грн, з яких майже 3000 грн він повинен сплатити аліментів за рішенням суду, що ставить його та членів його сім`ї, які перебувають на його утриманні, у скрутне майнове ставище. Вказує також на відсутність у нього у власності нерухомого майна та транспортних засобів.

На переконання позивача, судом першої інстанції не було взято до уваги те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження витрат, які вона несе на утримання сина, її матеріального становища та стану здоров`я та матеріального становища сина.

Від відповідача відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк подано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 , перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що сторони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 травня 2020 року позов ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі ј частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 12 березня 2020 року (а.с. 6).

28 вересня 2018 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , під час якого у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10, 11).

Згідно з довідкою до акта про огляд медико-соціальної експертизи, виданої 10 лютого 2020 року ОСОБА_1 встановлено групу інвалідності на строк до 01 березня 2022 року. Вказано, що за фахом столяра ОСОБА_1 працювати не може (а.с. 8).

З довідки Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 22 лютого 2021 року вбачається, що в період з серпня 2020 року по лютий 2021 року ОСОБА_1 було перераховано державної соціальної допомоги на загальну суму 11657 грн 97 коп. (а.с. 14).

За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України за 2020 рік ОСОБА_1 нараховано заробітної плати на загальну суму 14446 грн та 8119 грн 97 коп. соціальних виплат (а.с. 12).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що зміна сімейного стану позивача не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, присуджених до стягнення рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 травня 2020 року, який відповідає вимогам сімейного законодавства та його зменшення не буде спрямовано на належне забезпечення сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та суперечитимете його інтересам.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Зокрема, положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями частини третьої статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому, за змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

6) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

У ч. 1 ст. 192 СК України йдеться про те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3, відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, зміна розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку обставин, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін.

Обставини на які посилається позивач при зверненні до суду з даним позовом, зокрема, встановлення групи інвалідності, зміна сімейного стану та народження дитини, існували на час ухвалення 25 травня 2020 року Ковпаківським районним судом м. Суми рішення, яким з нього були стягнуті аліменти на утримання сина у розмірі ј частки від усіх видів його доходів. Вказане судове рішення ОСОБА_1 не було оскаржено в апеляційному порядку.

Позивачем не було доведено також на доказах погіршення його майнового стану після стягнення з нього судовим рішенням аліментів на утримання сина ОСОБА_7 , а з наданих позивачем відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податку вбачаться, що розмір доходу позивача за друге півріччя 2020 року (після ухвалення судового рішення 25 травня 2020 року) перевищує розмір суд доходів, які він отримав у першому півріччі цього року. Наявність у позивача медичних протипоказань на роботу за фахом не виключає можливості працевлаштуватися на іншу роботу не пов`язаної з фізичним навантаженням на руку.

На переконання колегії суддів, боргові зобов`язання позивача також не є підставою для зменшення розміру аліментів у розумінні статті 192 СК України.

Посилання позивача на ненадання відповідачем доказів щодо її майнового стану не впливає на правильність висновків суду про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Слід зазначити також, що звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 фактично просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, з частки від його доходу на тверду грошову суму. Проте, така вимога суперечить вимогам ч. 3 ст. 181 СК України, яка є імперативною щодо того, що ініціатором зміни способу стягнення аліментів виступають батьки дитини або інші законні представники, з ким проживає дитина.

За таких обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 3 червня 2021 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко