Справа №419/2348/21
Провадження №2/430/556/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року смт. Станиця Луганська

Суддя Станично-Луганського районного суду Луганської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації м. Щастя Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулась суду з цим позовом, в якому просила:

1) визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/1 частку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) зобов`язати відповідача здійснити державну реєстрацію прав та їх обтяжень на 1/1 частку зазначеного будинку.

Ухвалою Станично-Луганського районного суду Луганської області від 23.11.2021 року позовна заява залишена без руху. Позивачці надано строк тривалістю десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків, а саме:

-позовна заява не містить змісту позовних вимог та їх обґрунтування відносно зазначеного позивачкою відповідача Військово-цивільної адміністрації м. Щастя Луганської області;

-позивачкою не зазначено ціну позову, не надано доказів дійсної ринкової вартості спірного майна, станом на день подання позову та не надано документів, що підтверджують сплату судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, що складає 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11 350 грн.).

На виконання ухвали суду від позивачки 30.11.2021 року надійшла заява про усунення недоліків та додано квитанцію про доплату нею судового збору в сумі 1162 грн., а також наданий звіт про оцінку нерухомого майна, житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого вартість зазначеного будинку становить 207 000 грн. При цьому позивачка зазначила, що ціна позову складає 207 000 грн. і 1% від ціни позову - 2070 грн., оскільки нею вже сплачений судовий збір в сумі 908 грн., то вона доплатила ще 1162 грн, що в сумі складає 2070 грн.

В той же час позивачкою не виконано ухвалу суду від 23.11.2021 року, а саме не зазначено змісту позовних вимог та їх обгрунтування відносно зазначеного нею відповідача.

Крім того, позивачкою вже було додано до позову квитанцію за №162 від 01.10.2021 року про сплату судового збору в розмірі 908 грн., але зі змісту її позову вбачається дві вимоги майнового та немайнового характеру.

За змістом ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Так, згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір»:

- за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн.), яка ОСОБА_1 вже сплачена.

- за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11 350 грн.). Позивачкою зазначено ціну позову 207 000 грн. та додано ще одну квитанцію про сплату судового збору в сумі 1162 грн.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», - за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового розміру складає 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11 350 грн.), тобто в даному випадку, враховуючи ціну позову 207 000 грн., ставка судового збору за вимогу майнового характеру складає 2070 грн., а не 1162 грн., як вказує ОСОБА_1 .

Крім того, наданий позивачкою звіт про оцінку нерухомого майна стосується житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а позивачка просить суд визнати за нею права власності за набувальною давністю на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

На підставі вищевикладеного, позовна заява в порядку ст. 185 ЦПК України підлягає поверненню позивачці, що в свою чергу жодним чином не перешкоджає ОСОБА_2 у доступі до правосуддя, тобто повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,

у х в а л и л а:

Вважати позовну заяву ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації м. Щастя Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю неподаною та повернути позивачці.

Роз`яснити позивачці, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо ухвалу не скасовано.

Суддя О.П. Дьоміна