ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/676/21Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року : Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Любченко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2021 року, ухваленого в складі судді Пироженко В.Д., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, понесених витрат на оплату навчання, витрат які будуть понесені в майбутньому на оплату навчання та проживання дочки, повний текст рішення складений 11 лютого 2021 року, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, понесених витрат на оплату навчання, витрат які будуть понесені в майбутньому на оплату навчання та проживання дочки, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 12 січня 2002 року по 01 грудня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси шлюб розірвано.

Від спільного шлюбу сторони мають повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час навчається на другому курсі Національного університету біоресурсів і природокористування України денної форми навчання за договором №МВ-193595 від 07 серпня 2019 року про надання освітніх послуг.

Дочка проживає у гуртожитку в місті Києві.

До настання повноліття дочки з відповідача за рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2010 року стягувались аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання дочки, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Стягнення аліментів припинено 06 липня 2020 року.

Наразі витрати на утримання, а саме на навчання, проживання, одяг та їжу дочки позивач несе самостійно.

Витрати на навчання дочки за 2019-2020 навчальний рік загалом складають 42342 гривни 50 копійок.

На підставі викладеного ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07 липня 2020 року до досягнення дочкою 23-х років.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 21171 гривну 25 копійок, що складає 50% понесених витрат на оплату навчання дочки.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати, які будуть понесені позивачем в майбутньому на оплату навчання та проживання дочки ОСОБА_3 в сумі визначеній відповідно до умов договору №МВ-193595 від 07 червня 2019 року про надання освітніх послуг.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у розмірі ј частини всіх доходів щомісячно, починаючи з 29 жовтня 2020 року до 30 червня 2023 року. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати на навчання дочки в сумі 18645 гривень 25 копійок.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Вирішено питання судових витрат.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що за нормою ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач є працездатною особою, доказів неможливості працювати, отримання групи інвалідності чи перебування його в статусі безробітного суду не надав, а відтак суд прийшов до висновку про стягнення з нього аліментів на навчання дочки.

Також суд прийшов до висновку, що підлягають до часткового задоволення і вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача 50% понесених нею витрат на оплату навчання дочки.

Згідно договору № МВ-193595 від 07 серпня 2019 року, укладеного між Національним університетом біоресурсів і природокористування України та позивачем, оплата за надання освітніх послуг та порядок розрахунку за один календарний рік становить 24540 гривень. Враховуючи надані позивачем копії квитанцій про оплату навчання, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 18645 гривень 25 копійок (квитанція від 29.07.2019 року в сумі 12505 гривень 10 копійок, від 18.11.2019 року - 12 392 гривень 70 копійок, від 13.05.2020 року в сумі 12392 гривень 70 копійок). Однак, суд не знайшов підстав для задоволення позову в частині стягнення додаткових витрат в сумі 5052 гривень, оскільки за своїм змістом вказані витрати позивача не відносяться до обставин, з якими законодавець пов`язує можливість стягнення додаткових витрат на дитину.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивачем не доведено його можливість надання матеріальної допомоги. Судом не досліджувались мотиви обрання навчального закладу для дитини, що зокрема залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Позивачем не надано достовірних та належних доказів, які б свідчили про особливі обставини, які вимагають додаткових витрат на утримання дочки. Отримання вищої освіти є загальноосвітнім, а тому дитина має можливість навчатися у будь-якому іншому закладі освіти безкоштовно.

Відповідач також наголошує на тому, що на його утриманні перебуває також інша дитина та дружина і його матеріальний стан не дає можливості на великі додаткові витрати.

Крім того, відповідач допомагає дочці, купує їй одяг, взуття, дарує подарунки. Щодо стягнення додаткових витрат апелянт заперечує в повному обсязі, оскільки позивачем не доведено понесення таких витрат.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2010 року розірвано шлюб зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції 12 січня 2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 6)

В шлюбі в сторін народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є повнолітньою.

Дочка сторін навчається на другому курсі Національного університету біоресурсів і природокористування України на денній формі навчання за договором №МВ-193595 від 07 серпня 2019 року про надання освітніх послуг, отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання (а.с. 9,11).

Згідно вказаного договору вартість навчання становить 24540 гривень на рік.

Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання та стягнення додаткових витрат.

Відповідно до положень статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Статтею 199 СК України установлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що відповідач є працездатною особою, доказів неможливості працювати, отримання групи інвалідності чи перебування його в статусі безробітного суду не надав, а відтак відповідач є таким, що може сплачувати аліменти на утримання дочки у визначеному розмірі.

Докази на які посилається відповідач в апеляційній скарзі подані до суду першої інстанції, таких висновків не спростовують.

На підтвердження доводів апеляційної скарги щодо того, що відповідач має на утриманні дружину та іншу дитину жодного доказу не надано.

Разом з тим з висновками суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача фактично понесених витрат на навчання повнолітньої дитини 18645 гривень 25 копійок апеляційний суд не погоджується виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15 та постанові Верховного Суду від 25 лютого 2020 року у справі № 521/4397/17.

Вказаними вище правовими нормами не передбачено обов`язку батька нести додаткові витрати на повнолітню дочку, а передбачають наявність у батька лише аліментного зобов`язання.

Окрім цього, між сторонами не було погоджені витрати на навчання дитини, а також суд приймає до уваги, що позивач самостійно надала згоду на навчання дочки на платній основі, не отримавши погодження від відповідача.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення з відповідача на користь позивача фактично понесених витрат на навчання повнолітньої дитини в розмірі 18645 гривень 25 копійок, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог, оскільки судом порушені норми матеріального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України , апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати на навчання дочки в сумі 18645 гривень 25 копійок -скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення понесених витрат на оплату навчання - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Сплачений ОСОБА_1 судовий збір за квитанцією №ПН 4170789 від 25 березня 2021 року компенсувати за рахунок держави пропорційно до відмовлених вимог в сумі 1261 гривна 20 копійок в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції в порядку та за умов визначених цивільним процесуальним кодексом.

Повний текст постанови виготовлений 3 червня 2021 року.

Судді