Номер справи 220/1972/20
Номер провадження № 2/220/89/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Яненко Г.М.,

при секретарі судового засідання Демішеві А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Новосілка Донецької області справу за позовною заявою ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Король Тетяною Володимирівною до Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Король Т.В., звернулась в суд із позовом до Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно.

Вимоги позивача мотивовано неможливістю оформити спадщину після померлого чоловіка ОСОБА_2 , через відсутність правовстановлюючого документа та зареєстрованого права власності на спадкове майно домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Сторони, їх представники в судове засідання не з`явились.

Від представника позивача адвоката Король Т.В. надана суду заява, в якій вона вимоги, викладені в позові, підтримала повністю та просила суд здійснювати розгляд без їх участі.

Від Старомлинівської сільської ради, надійшов лист в якому сільська рада позовні вимоги визнала повністю та клопотання про можливість розгляду справи без участі її представника.

При даних обставинах, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними документами.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новопетриківка Великоновосілківського району Донецької помер ОСОБА_2 , про що виконкомом Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області видано Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 .

Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 від 06.11.1982 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 06.11.1982 року, укладено шлюб (а/з № 130). Після реєстрації шлюбу прізвище дружині було визначено як « ОСОБА_4 ».

Відповідно до спадкової справи заведеної Великоновосілківською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщина була прийнята спадкоємцем першої черги дружиною ОСОБА_1 , діти спадкодавця ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали заяви про відмову від спадщини на користь матері та дружини спадкодавця ОСОБА_1 .

Згідно копії спадкової справи № 366/2017 заведеної Великоновосілківською державною нотаріальною конторою 19.12.2017 року за заявою дружини померлого позивачки по справі. Заповітів спадкодавцем за життя складено не було.

Постановою нотаріуса Великоновосілківської державної нотаріальної контори від 04.12.2020 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок за адресою: АДРЕСА_1 через те, що спадкоємцями не надано правовстановлюючого документу на спадкове майно та документу, що підтверджує проведену державну реєстрацію права власності.

За змістом Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого Комунальним підприємством «Великоновосілківське районне РБТІ» станом на 20.11.2020 рік, домоволодіння яке складається з житлового будинку (А-1) загальною площею 74,9 м 2 , з якої житлової 36,5 м2 та допоміжної 38,4 м2, побудованого у 1968 році , коридору (а-1 ) - у 1968 році, прибудови а-1 у 1989 році, ганку (а') у 2010 році, літньої кухні (Б-1) у 1978 році, сараю (В-1) у 1978 році, гаражу Г-1 у 1968 році, гаражу Д-1 у 1989 році, навісу Е-1 у 1999 році, погрібу (З-1) у 1968 році, убиральні (Ж-1) 1996 році, колодязю (№1) 1968 році, ворота (№2) у 2009 році, огорожа № у 2009 році, вимощення І у 2010 році (а.с.26-32).

Відповідно до довідки щодо показників на житловий будинок, господарські будівлі по АДРЕСА_1 , виданої Комунальним підприємством «Великоновосілківське РБТІ», самочинного будівництва не має.

З поданих позивачами доказів вбачається, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина вигляді житлового будинку та земельних ділянок. Великоновосілківською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу на частину спадкового майна видано свідоцтва про право на спадщину за законом.

Позивач є єдиним спадкоємцем за законом. Діти померлого відмовилися від прийняття спадщини за законом.

За життя ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувшись із заявою про прийняття спадщини зазначивши у заяві, що спадкове майно складається з житлового будинку в АДРЕСА_2 , права на земельну частку в розмірі 6,29 умовних кадастрових гектарах.

Згідно довідки № 607 від 23.11.2006 р. наявної в матеріалах спадкової справи, ОСОБА_7 заповіту не складав. У спадковому реєстрі заповіти відсутні.

Спадкова справа заведена Великоновосілківською державною нотаріальною конторою за № 516, від 06.12.2006 р

29.03.2017 р. ОСОБА_2 звернувся з заявою до Великоновосілківської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтв про право на спадщину, на земельні ділянки, площею 5,1500 га та 4,5015 га, розташовані на території Новопетриківської сільської ради.

29.03.2017 р. ОСОБА_2 було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, площею 5,1600 га та площею 4,4015 га розташовані на території Новопетриківської сільської ради.

ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті його батька, ОСОБА_7 .

Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи № 366/2017 зведеної 19.12.2017 року після смерті ОСОБА_2 та спадкової справи № 516, заведеної 06.12.2006 року ОСОБА_7 , а також встановлені рішенням Великоновосілківського районного суду від 02.09.2020 року при розгляді цивільної справи № 220/942/20.

Згідно довідок Новопертиківської сільської ради житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно по господарських книгах обліковувалося за ОСОБА_7 , а після його смерті яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 за його сином ОСОБА_2 .

Згідно постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року за № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в УРСР", Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР від 31.01.1966, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР від 31.10.1975 та інших нормативних актів з цього приводу доводить, що записи у погосподарських книгах є особливою формою статистичного обліку і визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджували право приватної власності. Зокрема, у п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах (п.3.1).

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Померлий ОСОБА_7 володів спірним житловим будинком відповідно до Акта добровільного поділу майна від 11.02.1970 року посвідченого уповноваженою особою. Форма вказаної угоди відповідає положенням ст. 41, 42, 44, 115 ЦК Української РСР у редакції від 18.07.1963 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 128 ЦК Української РСР у редакції від 18.07.1963 року право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Обов`язкової реєстрації нерухомого майна на час укладання вказаного правочину, з підстав, зазначених вище, не передбачалось.

Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 є спадковим майном, яке залишилось після смерті ОСОБА_7 , та надалі, після його смерті успадковане сином ОСОБА_2 .

Неможливість оформити у встановленому порядку право власності на домоволодіння, порушує право позивача володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном та стало підставою для звернення про її відновлення в судовому порядку.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до змісту пункту 3 частини 1статті 129 Конституції України, ст.ст. 79-81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Поданими позивачами доказами, визнаними відповідачем, доведено обґрунтованість заявлених вимог.

В порядку ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В порядку ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цих прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Статтею 316Цивільного кодексуУкраїни передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватись та розпоряджатись майном (ст. 317 ЦК України).

Згідно ст.321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до змісту статті 386 ЦК України, захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками та правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту правочину, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності.

Відповідно до вимог ст.ст.1216-1220ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1258ЦК України визначено черговість спадкування за законом . Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст.1268ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її та незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у відповідності з діючим законодавством, позбавлена можливості отримати свідоцтво про право та спадкове майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно, що перешкоджає вільному володінню, користуванню, розпорядженню ним, а тому її право підлягає захисту в судовому порядку.

Враховуючи викладене, позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись15, 16, 328, 392 ЦК України ст. 9, 23, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя Г.М. Яненко