Справа № 555/1786/21
Номер провадження 2/555/455/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Кравчук С. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання права власності за набувальною давністю . В заяві вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , жителька АДРЕСА_1 . Після її смерті усі належній їй права та обов`язки успадкував її чоловік - позивач по справі ОСОБА_4 , який постійно проживав із дружиною на дату її смерті і протягом встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України строку нотаріально завіреною заявою не відмовився від неї.Серед іншого - до складу спадщини входить право власності на 77/100 житлового будинку по АДРЕСА_1 - у якому вони проживали однією сім`єю понад двадцять років.При цьому водночас - титульним власником решти 23/100 даного будинку до моменту своєї смерті був рідний брат померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , який помер ще ІНФОРМАЦІЯ_2 .Спадкоємцями за законом усіх належних йому прав стали - його батько ОСОБА_7 і син ОСОБА_8 . При цьому батько ОСОБА_7 прийняв спадщину шляхом подачі заяви до Березнівської районної державної нотаріальної контори, яка надійшла туди протягом визначеного законом шестимісячного строку (08 травня 2002 року) і за якою було заведено спадкову справу № 129, а син ОСОБА_8 прийняв спадщину за правовими приписами ч. 4 ст. 1268 ЦК України як спадкоємець першої черги спадкування за законом, який на дату відкриття спадщини був неповнолітнім, у зв`язку із чим за законом теж вважається таким, що спадщину прийняв. ІНФОРМАЦІЯ_3 співвласник майна ОСОБА_7 помер теж. На дату своєї смерті він був зареєстрований та постійно проживав у цивільному шлюбі із співмешканкою ОСОБА_3 за місцем її постійного проживання у АДРЕСА_1 , і яка за правовими приписами ст. 1264 і ч. 1 ст. 1268 ЦК України має бути визнана єдиним прийнявшим спадщину після смерті ОСОБА_7 спадкоємцем четвертої черги за законом.Попри усе наведене - жоден із описаних вище спадкоємців протягом більш як двадцяти років у даному будинку жодного дня не проживали, жодних прав щодо даного будинку не реалізовували, як і не брали жодної участі в утриманні своєї власності.Більше того, відповідно до наявних у сторони позивача документів - жодні речові права щодо успадкованого будинку із 2001 року навіть не переоформлені, що істотно ускладнює визначення навіть дійсного складу усіх співвласників даного будинку.При цьому водночас - набувши у встановленому законом порядку право власності на 77/100 даного будинку, позивачка і її сім`я понад двадцять років проживає там, використовуючи його повністю як єдине ціле - у зв`язку із тим, що інша частка - 23/100 в натурі не визначена, не виділена і навіть не оформлена. Таким чином, позивач із дружиною добросовісно заволоділи і протягом двадцяти років продовжували володіти і описаними 23/100 частки, яка згідно закону їм не належала, а у свій час належала ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 і протягом двадцяти років відкрито та добросовісно володіють даним майном - користуються усіма приміщеннями, здійснюють утримання даного майна, слідкують за його належним станом.

Клопотання, процесуальні дії у справі.

21 вересня 2021 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився- представник позивача - адвокат Боротюк О.О. подав письмову заяву про проведення розгляду справи без його участі та без участі позивача , заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися- подали до суду заяву, у якій позовні вимоги визнають, та просять задовольнити їх в повному обсязі.

Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Відповідно дост.41 Конституції України, ст.ст.321,328 ЦК Україниправо власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за субєктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , жителька АДРЕСА_1 . Після її смерті усі належній їй права та обов`язки успадкував її чоловік - позивач по справі ОСОБА_4 , який постійно проживав із дружиною на дату її смерті і протягом встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України строку нотаріально завіреною заявою не відмовився від неї.

Серед іншого - до складу спадщини входить право власності на 77/100 житлового будинку по АДРЕСА_1 - у якому вони проживали однією сім`єю понад двадцять років.

Титульним власником решти 23/100 даного будинку до моменту своєї смерті був рідний брат померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , який помер ще ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спадкоємцями за законом усіх належних йому прав стали - його батько ОСОБА_7 і син ОСОБА_8 . При цьому батько ОСОБА_7 прийняв спадщину шляхом подачі заяви до Березнівської районної державної нотаріальної контори, яка надійшла туди протягом визначеного законом шестимісячного строку (08 травня 2002 року) і за якою було заведено спадкову справу № 129, а син ОСОБА_8 прийняв спадщину за правовими приписами ч. 4 ст. 1268 ЦК України як спадкоємець першої черги спадкування за законом, який на дату відкриття спадщини був неповнолітнім, у зв`язку із чим за законом теж вважається таким, що спадщину прийняв.

ІНФОРМАЦІЯ_3 співвласник майна ОСОБА_7 помер теж. На дату своєї смерті він був зареєстрований та постійно проживав у цивільному шлюбі із співмешканкою ОСОБА_3 за місцем її постійного проживання у АДРЕСА_1 , і яка за правовими приписами ст. 1264 і ч. 1 ст. 1268 ЦК України має бути визнана єдиним прийнявшим спадщину після смерті ОСОБА_7 спадкоємцем четвертої черги за законом.

Жоден із описаних вище спадкоємців протягом більш як двадцяти років у даному будинку жодного дня не проживали, жодних прав щодо даного будинку не реалізовували, як і не брали жодної участі в утриманні своєї власності.

Відповідно до наявних у сторони позивача документів - жодні речові права щодо успадкованого будинку із 2001 року навіть не переоформлені, що істотно ускладнює визначення навіть дійсного складу усіх співвласників даного будинку.

Набувши у встановленому законом порядку право власності на 77/100 даного будинку, позивач і її сім`я понад двадцять років проживає там, використовуючи його повністю як єдине ціле - у зв`язку із тим, що інша частка - 23/100 в натурі не визначена, не виділена і навіть не оформлена.

Таким чином, позивач із дружиною добросовісно заволоділи і протягом двадцяти років продовжували володіти і описаними 23/100 частки, яка згідно закону їм не належала, а у свій час належала ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 і протягом двадцяти років відкрито та добросовісно володіють даним майном - користуються усіма приміщеннями, здійснюють утримання даного майна, слідкують за його належним станом.

Водночас, двадцятирічна відсутність інших співвласників майна створює для сторони позивача і незручності - оскільки це, зокрема, тягне за собою об`єктивну неможливість в силу правових приписів ст. 120 ЗК України приватизації присадибної земельної ділянки, на якій будинок розташований.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною

давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при чавоподінні чужим майном не знала і не

могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходжений майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

-володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).

Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю, (п. 11 Постанови)

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 4, 5 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади, (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови).

Враховуючи, що ОСОБА_4 відкрито, безперервно володіє житловим будинком по на 23/100 житлового будинку по АДРЕСА_1 за набувальною давністю, добросовісно ним заволодів, наявні всі правові підстави для визнання за ним в судовому порядку права власності на житловий будинок за набувальною давністю.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей12,13,247,259,264,265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 23/100 житлового будинку по АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

позивач: ОСОБА_4 , рнокпп. НОМЕР_1 , житель АДРЕСА_1 .

відповідач 1: ОСОБА_8 , рнокпп. НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_3 .

відповідач 2: ОСОБА_3 , рнокпп. стороні позивача невідомий, жителька АДРЕСА_4 .

Суддя: Мельничук Н. В.