Справа № 159/4217/21
Провадження № 2/159/1072/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Шергіної Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Шокот С.Т,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , відповідач) про втрату права користування житловим приміщенням, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власницею 65/100 частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якій, також, зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 . Однак, більше двох років відповідач за адресою своєї реєстрації не проживає, оскільки проживає за іншою адресою. Факт реєстрації ОСОБА_2 у належному їй житлі суперечить її інтересам, а також обмежує та звужує її права як власника нерухомого майна, а тому просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 28.07.2021.

31.08.2021 на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача.

31.08.2021 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Письмового відзиву на позовну заяву відповідач суду не надав.

Позиція учасників судового розгляду.

Позивач в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо задоволення позову.

У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 є власником 65/100 частки будинку АДРЕСА_1 , що стверджується реєстраційним посвідченням № НОМЕР_1 , виданим Волинським обласним бюро технічної інвентаризації 15.04.1994.

Як вбачається з будинкової книги для прописки громадян, що проживають у будинкуАДРЕСА_1 , у даному житловому приміщенні зареєстровані позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , який більше двох років не проживає за вищезазначеною адресою.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Частинами першої та другої статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із статтею 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Вищевказана норма чинного законодавства кореспондується з положенням статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною другою статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 будучи членом сім`ї позивача (зятем) без поважних причин не проживає за місцем своєї реєстрації понад двох років.

Будь-яких належних, допустимих та беззаперечних доказів на підтвердження того, що відповідачу чиняться перешкоди у користуванні житловим будинком та проживанні в ньому, про поважність причин відсутності з дня її реєстрації, наявність між ним і власником житла домовленості про збереження права користування житлом або передбачених законом підстав, що унеможливлюють визнання ним таким, що втратив право користування житлом, в матеріалах справи немає та в ході судового розгляду даної справи таких фактів встановлено не було.

Крім того, суд вважає доведеним, що реєстрація ОСОБА_2 в належному позивачу житловому приміщенні, істотно впливає та обмежує реалізацію її права власності на житлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що є всі передбачені законодавством підстави для визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

Отже, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права користування житловим приміщенням підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати слід віднести за рахунок позивача відповідно до її клопотання.

Керуючись статтями 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 279 ЦПК України , статтями 319, 405 ЦК України, статтями 71, 72 ЖК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області 17 березня 1997 року.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 29 листопада 2021 року.

Суддя Ковельського

міськрайонного суду Юлія ШЕРГІНА