Справа № 199/2313/21
УХВАЛА

14.05.2021 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Перетятько А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа ОСОБА_3 , про витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа.

Від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

Ѕ частину приміщення АДРЕСА_1 , загальною площею 45,3 кв.м, в житловому будинку літ. А-10, яке складається з: 1-2 приміщення, загальною площею 45,3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

Ѕ частину приміщення №113, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 42,3 кв.м, в житловому будинку літ. А-10, яке складається з: 1-2 приміщення, загальною площею 42,3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

Ѕ частину приміщення №112, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 35,5 кв.м, в житловому будинку літ. А-10, яке складається з: 1 приміщення, загальною площею 35,5 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

Ѕ частину АДРЕСА_3 , загальною площею 120,6 кв.м, в житловому будинку літ. А-10, яке складається з: 1, 2, 3, 4 - приміщення, загальною площею 120,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Заява мотивована тим, що 10 жовтня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було придбано у сумісну власність по 1/2 частині кожному нежитлові приміщення №111, 112, 113, 114, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 241,7 кв. метри, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, на підставі Договорів купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідчених приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М., зареєстрованих в реєстрі за №1696 та №1694. Право власності на приміщення було зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за покупцями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2017 року по справі №199/4801/16 задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 і витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_4 , 3 приміщення № 111, 112, 113, 114.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 листопада 2017 року у зв`язку із поданням касаційної скарги виконання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2017 року зупинено до закінчення касаційного провадження у справі.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

За результатами повторного апеляційного розгляду, постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2016 року - залишено без змін (копія постанови додається). Рішення набрало законної сили і у касаційному порядку не оскаржувалося.

Суд відмовив ОСОБА_4 у задоволенні її вимог про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 та ОСОБА_3 нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_5 , 112, 113, 114.

Не зважаючи на це, у жовтні 2017 року під час розгляду справи у касаційному суді, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю на той час відповідної ухвали касаційного суду про зупинення виконання рішення, на підставі першого рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2017 року оформила на себе право власності на спірні приміщення.

В подальшому ОСОБА_4 продала вказані приміщення ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 13.01.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко Іриною Анатоліївною за реєстровим номером 41.

На підставі цього договору приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко І.А. було прийнято рішення номер 39188670 від 13.01.2018 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на ці приміщення.

Надалі, на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, номер 24/1-18/4 від 24.01.2018 року, складеного ФОП ОСОБА_5 , рішенням приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко І.А. від 29.01.2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені записи про право власності на ОСОБА_2 на окремо визначені приміщення №111, №112, №113, №114 за адресою: АДРЕСА_4 , 3.

На переконання позивача, для забезпечення його позову необхідно накласти арешт на спірні приміщення.

Розглянув заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом.

Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Прийняття рішення про забезпечення позову доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Так, позивач у своїй заяві зазначає, що існує ризик відчуження квартири на користь третіх осіб, та просить накласти арешт на вказану квартиру.

Разом з тим, суд за поданою заявою на даний час позбавлений можливості визначитися, яким чином саме цей захід забезпечення позову фактично реалізує мету його вжиття, оскільки арешт майна полягає у проведенні виконавцем його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні у боржника та передачі на зберігання іншим особам (ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»), що може призвести до безпідставної заборони користуватись майном та передачу його іншим особам, що є обмеженням права власності. Відтак, підстави для задоволення заяви позивача відсутні.

Керуючись ст.ст. 149-153, п. 1 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа ОСОБА_3 , про витребування майна із чужого незаконного володіння, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана 14 травня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Апеляційна скарга може бути подана до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.В.Спаї