Справа № 456/2650/19 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 22-ц/811/949/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р..

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.,

секретар: Іванова О.О.

з участю: учасників справи ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа Самбірська квартирно-експлуатаційна частина району про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії,-
в с т а н о в и в:
17.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №175 від 29.11.2018 року про зняття його та членів його сім`ї - дружини ОСОБА_2 , сина ОСОБА_3 , дочки ОСОБА_4 з обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов у м. Стрий та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити позивача ОСОБА_1 та членів його сім`ї - дружину ОСОБА_2 , сина ОСОБА_3 , дочку ОСОБА_4 на обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов у м. Стрий в загальній та першочерговій чергах за тим же номером у списку станом на 29.11.2018 року із збереженням часу перебування на обліку.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді оперативного чергового командного пункту військової частини. Звільнений з військової служби наказом командира повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 14.09.2018 року № 73 відповідно пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас з правом носіння військової форми одягу, за підпунктом «к» виключений з списків особового складу частини, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.11.2018 року № 265. Строк календарної служби позивача в Збройних Силах України на момент звільнення з військової служби становив 31 рік 03 місяці 13 днів. Рішення про припинення контракту прийнято позивачем у зв`язку з набуттям права на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб». На час звільнення з військової служби 14.11.2018 року він перебував на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житла у військовій частини НОМЕР_1 складом сім`ї чотири особи, у загальній черзі на отримання житла. З 14.11.2018 року позивач був виключений зі списку особового складу частини, у зв`язку з чим рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2018 року позивача та членів сім`ї було знято з квартирного обліку у зв`язку із звільненням.

Оскаржуваним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2020 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 оформлене протоколом №175 від 29.11.2018 року про зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї - дружини ОСОБА_2 , сина ОСОБА_3 , дочки ОСОБА_4 з обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов у м. Стрий.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 та членів його сім`ї - дружину ОСОБА_2 , сина ОСОБА_3 , дочку ОСОБА_4 на обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов у м. Стрий в загальній та першочерговій чергах за тим же номером у списку станом на 29.11.2018 року із збереженням часу перебування на обліку.

Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь держави 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) судового збору.

Рішення суду оскаржив командив Військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_5 .

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом у рішенні не наведено жодних арументів чому ним проігноровано п.9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» яка чітко визначає коло колишніх військовослужбовців, які мають право залишатися на квартирному обліку після звільнення з військової служби. Судом не враховано приписи п.19 розділу VI «Облік осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання» Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380. Суд не врахував, що причиною звільнення позивача є закінчення контракту, а не вихід на пенсію. Звертає увагу, що вихід на пенсію відбувся після звільнення та прийняття рішення комісії. Процесуальні порушення полягають у тому, що на момент подання позову позивач не відносився до жодної із перелічених у п.12 ст.5 категорії осіб, а тому повинен був оплачувати судовий збір. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Відзив на апеляційну скаргу суду не надано.

Заслухавши пояснення представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , представника Самбірської КЕЧ (району) Левицької О.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Трофімова О.В. щодо доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ч.1 ст.4 ЦПК).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ч.1 ст. 5 ЦПК).

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді оперативного чергового командира пункту військової частини. На підставі Наказу командира Повітряного командування «Захід» по особовому складу від 14.09.2018 року №73 капітана ОСОБА_1 , оперативного чергового командного пункту зенітного ракетного полку звільнено у запас з правом носіння військової форми одягу за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та який вислужив не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якого він не висловив бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду). (а.с.12).

Відповідно до Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 м.Стрий від 14.11.2018 року № 265 ОСОБА_1 з 14.11.2018 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Згідно даного наказу вислуга років позивача у Збройних силах України становить 31 рік 03 місяці 13 днів. (а.с.13).

З Витягу з протоколу №175 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 29 листопада 2018 року встановлено, що на підставі Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.11.2018 року №265 відповідно до п.п.3 п.26 Правил обліку громадян у зв`язку з припиненням трудових відносин з військовою частиною НОМЕР_1 , а саме звільненням з військової служби за контрактом за підпунком «к» (які проходять військову службу за контрактом дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову під час особливого періоду, зняти капітана запасу ОСОБА_1 з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 , зі складу сім`ї 4 (чотири) особи, а саме: він, дружина- ОСОБА_2 , 1963р.н, син- ОСОБА_3 , 1985 року народження, дочка- ОСОБА_4 , 1996 року народження. (а.с.14).

Даючи оцінку зібраним по справі доказам, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що право на перебування на квартирній черзі та отримання житла позивачем ОСОБА_1 порушено.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з ч.1 ст. 12 зазначеного Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами: порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання приписів вищевказаної статті постановою КМУ від 03 серпня 2006 року за № 1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Відповідно до п.24 цього Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік- підстави відмови з посиланням на відповідні норми закону.

Пунктом 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування- у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Аналогічні приписи, на які посилався суд, закріплені у п.29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Визначальним у такій ситуації є дія п.9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», що безпосередньо пов`язується з тим, з якої саме з підстав, зазначених у п.62 Положення та ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку.

Матеріалами справи, поясненнями позивача встановлено, що ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати проходження дії контракту, та не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду).

Пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік, в інших випадках, передбачених законодавством. Зазначений пункт не містить вичерпного переліку підстав для зняття військовослужбовця з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до абз. 1 п.2.17 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилим приміщенням, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за № 24/20337 (далі Інструкція), військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, за неможливості використання на військовій службі, а також після закінчення строку контракту при досягненні 20 років вислуги на військовій службі в календарному обчисленні, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини-у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина та користуються правом позачергового одержання житла.

Згідно з п.2.19 Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого зникла потреба у наданні житла; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт, звільнення з військової служби за підставами, які не зазначені в абз.1 п.2.17 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у п.1.18 цього розділу); обрання для місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку, в інших випадках, передбачених законодавством.

Із матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 має вислугу років у Збройних Силах України: 31 рік 03 місяці 13 днів. Підлягає направленню на військовий облік до Стрийського ОМВК Львівської області. . Термін набуття права на звільнення 08.10.2015 року. Отже, наведені норми Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилим приміщенням дають позивачу ОСОБА_1 право перебувати на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, з огляду його звільнення у запас за закінченням строку дії контракту (підпунктом «к») та наявністю у нього 31 рік 03 місяці 13 днів стажу календарної військової вислуги. (Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду 06 червня 2018 року у справі № 752/5881/15-ц, провадження № 14-169цс18).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем було припинено контракт та звільнено у запас із військової служби у зв`язку із набуттям права на пенсію. Позивач є ветераном військової служби, що підтверджується посвідченням ветерана військової служби серії НОМЕР_2 . Згідно Витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.11.2018 року № 265 постійним або службовим житлом не забезпечений. (а.с.13).
За приписами ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Громадяни, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, до яких суд дійшов на підставі повного, всестороннього, об`єктивного дослідження матеріалів справи у їх сукупності та відповідність їх нормам матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 26 січня 2020 року.

Головуючий суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк