НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 червня 2021 рокуСправа № 322/44/21

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Гасанбекова С.С. розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу

за позовом:акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»
до:ОСОБА_1
про:стягнення заборгованості.

18 січня 2021 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:

- стягнути з відповідача ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 11.09.2006 у розмірі 19 234,43 грн. станом на 23.11.2020, яка складається з наступного: 5 097,56 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5 097,56 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 14 136,87 грн. - заборгованість за простроченими процентами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 11.09.2006. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8000,00 грн.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі - Договір).

Заявою відповідача підтверджується факт, що він був ознайомлений про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 3.2, 3.3 Договору, на підставі якого відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку».

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою по рахунку.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 23.11.2020 має заборгованість в розмірі 19 234,43 грн., з яких: 5 097,56 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5 097,56 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 14 136,87 грн. - заборгованість за простроченими процентами.

На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає.

Виходячи з наведеного, посилаючись на норми ст.ст. 509, 525 - 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України та умовами укладеного між сторонами договору, позивач просив задовольнити позов.

Ухвалою судді від 22.02.2021, після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, було відкрито провадження у справі, встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив і заперечень та вирішено провести розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 22.02.2021 отримана відповідачем 28.02.2021.

Відповідач у строк, встановлений судом, не надав відзиву на позов, а також не надіслав до суду будь-яких заяв чи клопотань.

Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін учасники справи на заявили.

Згідно з ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи з наведених норм ЦПК України, враховуючи відсутність будь-яких клопотань сторін, судом вирішено продовжити розгляд даної справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання. З огляду на викладене, суд також не вбачає підстав, передбачених ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, для заочного розгляду справи, який може проводитися лише у випадку розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

11.09.2006 між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг, який складається із заяви клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів, що підтверджується заявою відповідача від 11.09.2006. Відповідно до зазначеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку з базовою процентною ставкою 36 процентів річних, виходячи з 360 днів на рік.

Станом на 23.11.2020 відповідач через неналежне виконання умов договору від 11.09.2006 має заборгованість в розмірі 19 234,43 грн., з яких: 5 097,56 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.: 5 097,56 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 14 136,87 грн. - заборгованість за простроченими процентами, що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості та випискою по рахунку відповідача.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що коли договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Надані позивачем докази у їх сукупності підтверджують наявність у відповідача станом на 23.11.2020 заборгованості за кредитним договором від 11.09.2006 в розмірі 19 234,43 грн.

Разом з цим, відповідач не надав суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До позовної заяви додані платіжні доручення від 01.12.2020, від 29.01.2021, якими підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 2270,00 грн., отже відповідна сума судових витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Інші судові витрати, понесені учасниками справи, відсутні.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 258, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 11 вересня 2006 року станом на 23 листопада 2020 року в розмірі 19 234,43 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті тридцять чотири гривні 43 коп.), а саме: 5 097,56 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14 136,87 грн. - заборгованість за простроченими процентами.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір в сумі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.).

4. Реквізити учасників справи:

- позивач: акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 14360570);

- відповідач: ОСОБА_1 , с. Трудове Запорізького району Запорізької області, 70130, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Повне судове рішення складено 02 червня 2021 року.

Суддя С.С. Гасанбеков