Дата документу 24.11.2021 Справа № 937/2683/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/2683/20 Головуючий у 1 інстанції: Горбачова Ю.В.
Провадження № 22-ц/807/3258/21 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО-Донбас Північний" на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО-Донбас Північний", ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «АСКО-ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ», ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог зазанчила, що 11.07.2019р. о 22 годині 40 хвилин внаслідок порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2 було завдано шкоди її транспортному засобу TOYOTA Camry, н.з. НОМЕР_1 , що підтверджуються довідковими даними про ДТП та відповідним рішенням суду, звітом про оцінку шкоди та листуванням між сторонами. Зазначила, що страхова компанія безпідставно відмовила їй у виплаті страхового відшкодування, хоча нею компанії були надані всі необхідні для цього документи. На момент розгляду справи страхове відшкодування не виплачено.

У зв`язку із такими обставинами позивач просила стягнути з ПАТ «АСКО-ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ» на її користь суму страхового відшкодування в розмірі 390 497, 35 гривень; стягнути з ОСОБА_2 на її користь 19 172,42 гривень - втрати товарної вартості ТЗ, а також стягнути з відповідачів на її користь понесені судові витрати в розмірі 14 500 гривень пропорційно до заявлених до кожного позовних вимог.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08 липня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ "Страхова компанія АСКО-Донбас Північний" на користь ОСОБА_1 , 371 325 гривень 03 копійки, з яких 100 000 гривень 00 копійок - відшкодування згідно полісу АО/3683103 від 24.05.2019 р.; 218 305 гривень 93 копійки - страхове відшкодування за договором В№332314 від 24.05.2019р.; 53 019 гривень 10 копійок - пеня за порушення зобов`язання.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 втрати товарної вартості у розмірі 19 172 гривні 42 копійки.

Стягнуто солідарно з ПрАТ "Страхова компанія АСКО-Донбас Північний", ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 витрати на оплату вартості звіту про визначення вартості збитку в розмірі 2 500 гривень по 1250 гривень з кожного.

В іншій частині вимог відмовлено.

Частково не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія АСКО-Донбас Північний" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині задоволення позову до нього як відповідача та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «СК АСКО ДС».

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем та іншим відповідачем апеляційному суду не надано, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи відповідно до приписів ч. 3 статті 360 ЦПК України.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ПрАТ «СК АСКО-Донбас Аівнічний» - адвоката Богданова Є.В., який підтримав апеляційну скаргу, представника позивача ОСОБА_1 - адвокатат Цимбалюка М.Г., який заперечував проти скарги, представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Сполохова Є.О., який заперечував проти скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24 травня 2019р. між ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний" та фізичною особою ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - поліс АО/3683103.

Також між ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний" та фізичною особою ОСОБА_2 було укладено Договір страхування відповідальності власників наземного транспорту В№332314.

Відповідно до умов ч. А п. 5 цього договору у разі настання страхового випадку страховик взяв зобов`язання виплатити суму до 300 000 грн. за одним страховим випадком. А відповідно до п. 13.6.3 загальний розмір збитку зменшується на суму передбаченого договором розміру відшкодування ОСЦПВВНТЗ.

11 липня 2019р. о 22 годині 40 хвилин по вулиці Бєлякова, 151 у місті Мелітополі Запорізької області сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення двох транспортних засобів TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та WOLKSVAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , у зв`язку з чим автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Згідно постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 липня 2019р. по справі № 320/5735/19 ОСОБА_2 визнано винним у скоєні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Довідкою про ДТП від 25.07.2019р. також підтверджуються вказані факти про ДТП, пошкодження ТЗ.

Згідно зі звітом про визначення розміру матеріального збитку, завданого володільцю колісного транспортного засобу № 34/19, складеного 29 липня 2019р. спеціалістом-автотоварознавцем О.І. Рожко, матеріальний збиток, завданий ОСОБА_1 , складає 337 478 гривень 35 копійок. Вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 318 305 гривень 93 копійки.

У страховому акті від 26.07.2019р. № 798/19 ГО встановлено, що подія ДТП від 11.07.2019р. не є страховим випадком з причини неповідомлення ОСОБА_2 про інший діючий договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладений із ПрАТ "СК "УПСК".

31 липня 2019 року позивач звернулася до ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний" про виплату страхового відшкодування в сумі 318 305,93 гривень відповідно до звіту автотоварознавця № 34/19, але отримала відмову страховика.

Звернувшись до суду з позовом як до страховика, так і до винуватця ДТП, позивач визначила конкретні суми, які належить відшкодувати їй за їх рахунок. З ПрАТ «СК АСКО-Донбас Північний» просила стягнути суму у розмірі 390 497,35 грн., яка складається із: сум страхового відшкодування у розмірі 318 305,83 грн., втрати товарної вартості - 19 172,42 грн., пені за порушення законодавства про страхування - 53 019,10 грн.: з ОСОБА_2 - суму втрати товарної вартості ТЗ у розмірі 19 172,42 грн.

Заперечуючи проти позову, ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний" вказувало, що укладені між ним та ОСОБА_2 договори страхування є нікчемними, оскільки він мав інший чинний поліс страхування, про який не повідомив при укладенні наступних договорів.

Суд визнав обґрунтованими вимоги позивача щодо незаконної відмови страховка виплатити їй страхове відшкодування, оскільки страховиком не доведено факту приховування відомостей ОСОБА_2 про інший чинний договір страхування. Крім того, на час ДТП первісний договір страхування з іншим страховиком ОСОБА_2 було розірвано. Також суд послався на положення «Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з яким належним повідомленням страхувальником страховика про інший договір визнається наявність відомостей про внутрішній договір у єдиний централізованій базі даних МТСБУ.

Стягуючи частково зі страховика суму у розмірі 371 325,03 грн., суд вилучив із заявленої суми у розмірі 390 497,83 грн. втрату товарної вартості в сумі 19 172,42 грн., яку страховик не відшкодовує згідно із спеціальним законом. Позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення втрати товарної вартості пошкодженого автомобілю в сумі 19 172,42 грн. задоволено повністю відповідно до приписів статті 1194 ЦК України.

ОСОБА_2 рішення суду оскаржено не було.

В апеляційній скарзі ПрАТ «СК АСКО-Донбас Північний» зазначає, що суд дійшов до висновку про стягнення з нього страхового відшкодування та пені з порушенням норм матеріального права, зокрема, п. 3 ч. 1 статті 989 ЦК України, а застосований судом «Порядок виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є внутрішнім нормативним документом МТСБУ (яке не є суб`єктом нормотворення), а тому не має жодної юридичної сили, в той час як суд надав йому перевагу над нормою цивільного кодексу.

Перевіривши вказані доводи, колегія визнає їх слушними з огляду на наступне.

Судом правильно встановлені обставини щодо застрахованої особи - відповідача

ОСОБА_2 , які не оспорюються у скарзі відповідачем.

Так, 23 травня 2019р. між ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний" (як страховиком) та фізичною особою ОСОБА_2 (як страхувальником) було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - поліс АО/3683103 зі строком дії з 00:00 24.05.2019р. по 23.05.2020р., забезпечений ТЗ - WOLKSVAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_2 .

24.05.2019р. між ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний" та фізичною особою ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування відповідальності власників наземного транспорту В№ 332314.

Відповідно до умов п. 5 договору В№ 332314 у разі настання страхового випадку страховик взяв зобов`язання виплатити суму до 300 000 грн. за одним страховим випадком.

Згідно з п. 2 частини «А» договору В№ 332314, цей договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту діє лише за умови наявності діючого договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, серія та номер якого зазначені в пункті 4 цього договору. Також пункт 2 частини «А» договору В№332314 містить посилання на договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/3683103.

Але до укладення вище зазначених договорів з ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний" ОСОБА_2 застрахував свою цивільно-правову відповідальність водія автомобілю - WOLKSVAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_2 , у ПрАТ «УПСК», про що отримав поліс АМ/6801775, на період з 14.11.2018р. по 13.11.2019р.

Отже, поліс АМ/6801775 оформлений у іншого страховика в особі ПрАТ «УПСК» раніше, ніж поліс АО/3683103, який оформлено у ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний".

Факт існування договору страхування АМ/6801775 зі строком дії з 14.11.2018р. по 13.11.2019р. також підтверджується листом МТСБУ № 9-09/22786 від 19.07.2019р.

Також листом ПрАТ «УПСК» № 46 від 27.05.2020р. повідомлено, що ОСОБА_2 , мав укладений 14.11.2018р. з ПрАТ «УПСК» договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ.

Договір АМ/6801775 зі строком дії з 14.11.2018р. було достроково припинено за заявою ОСОБА_2 лише з 13.06.2019р.

Згідно п. 17.3 статті 17 Закону № 1961, при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

В пункті 3 частини 1 статті 989 ЦК України визначено, що страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним.

Апелянт наголошував в ході розгляду справи судом першої інстанції, що ОСОБА_2 не повідомив його працівника при укладенні договорів страхування 23-24.05.2019р.

про наявність та чинність іншого договору зі страховиком в особі ПрАТ «УПСК». Натомість, ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 зазначали, що ОСОБА_2 , повідомив страховика в особі ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний" про існування полісу АМ/6801775, оформленого у ПрАТ «УПСК».

Для з`ясування цих обставин судом було допитано в якості свідка працівника ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний" ОСОБА_4 , яка підтвердила, що відомостей про інший поліс ОСОБА_2 не надавав. Але судом ці пояснення були відкинуті, оскільки свідок є зацікавленою особою, будучи працівником цієї страхової компанії.

Законодавством про страхування, чинним на час укладення договорів страхування ОСОБА_2 з ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний", не було визначено форму повідомлення особи, яка має намір укласти договір страхування, про наявність інших вже укладених та чинних договорів щодо того ж об`єкту страхування.

Але для суду, який розглядає справу з приводу чинності послідуючих договорів, є необхідними достеменні докази, які б підтверджували вчинення такого повідомлення страхувальником. Тобто воно має відображатись у будь-якій фіксованій формі, зокрема, електронній чи письмовій заяві, у застереженні про це у новому полісі чи договорі тощо.

Таких доказів ОСОБА_2 не надав, хоча підтвердити вчинення відповідного повідомлення має саме він, а страховик може визнати цей факт чи заперечити його.

Суд першої інстанції з цього приводу безпідставно виходив із протилежного, вказуючи, що саме страховик не довів того, що ОСОБА_2 приховував таку інформацію.

Але колегія визнає такі висновки суду помилковими, оскільки зміст статті 989 ЦК України не пов`язує нікчемність наступного договору страхування з приховуванням відомостей про раніше укладений договір, а пов`язує такі наслідки саме з фактом неповідомленням, яке може бути як умисним, так і необережним, а також у зв`язку з юридичною необізнаністю клієнта. Тобто причина, з якої не було повідомлено, не впливає на наслідки, які слідують за цим.

Не маючи належних і допустимих доказів тому, що ОСОБА_2 все ж таки надавав відомості працівнику ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний" про первісно укладений та чинний договір страхування, суд першої інстанції застосував іншу правову конструкцію, якою визначено порядок повідомлення про чинний договір, пославшись на положення «Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з п. 2.1 зазначеного Порядку, наявність на момент укладення внутрішнього договору страхування в єдиний централізованій базі даних МТСБУ відомостей про інші внутрішні договори страхування, укладені по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу, визнається достатнім доказом виконання страхувальником зобов`язання при укладенні внутрішнього договору страхування повідомити страховика про інші внутрішні договори страхування.

Але колегія визнає таке посилання суду необґрунтованим з таких підстав.

Так, вказаний «Порядок виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» був затверджений протоколом Президії МТСБУ № 646/2020 лише 26.02.2020р.

За змістом цього Порядку він є обов`язковим для виконання усіма членами МТСБУ і поширюється на врегулювання страхових випадків, інформація про настання яких отримана членами МТСБУ після 01.03.2020р., в той час як події укладення договорів страхування в цій справі відбувалось у травні 2019р., тобто до його прийняття.

Крім того, вирішуючи спір, суд не врахував правову позицію Верховного Суду у справах про правовідносини, що виникають згідно з п. 3 ч. 1 статті 989 ЦК України.

У постанови ВС КЦС від 15 липня 2020 року у справі № 309/2088/16-ц (провадження № 61-8531св18) було звернуто увагу судів на доктрину «uberrima fides».

У цій постанові касаційний суд зазначав, що чинне законодавство дозволяє страхувальнику укладати декілька договорів страхування одного об`єкта з різними страховиками. У разі наявності на момент укладення договору страхування іншого чинного договору страхування того ж самого об`єкта від тих саме ризиків, страхувальник зобов`язаний повідомити про це страховика. Невиконання такого обов`язку тягне за собою нікчемність нового договору страхування (постанова Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 759/10739/16-ц (провадження № 61-16092св18). При цьому обов`язок доказування факту виконання вимог закону щодо повідомлення страховика про наявність іншого чинного договору страхування щодо того самого об`єкта покладається саме на страхувальника, який повинен діяти як добросовісно, так і обачно, оскільки відповідні обставини можуть істотно вплинути на можливість укладення договору, його умови і, зрештою, на можливість його виконання. Зауважено, що у п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України передбачена досить нетипова конструкція, оскільки нікчемність другого договору страхування пов`язується із невиконанням переддоговірного обов`язку, який має суттєве значення для виконання майбутнього договору страхування.

Виходячи з цього, суд безпідставно задовольнив позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування зі страховика, оскільки матеріалами справи не підтверджено, а страхувальником ОСОБА_2 не доведено, що він повідомив страховика про наявний раніше укладений договір страхування, а тому суд мав застосувати п. 3 ч. 1 статті 989 ЦК України щодо нікчемності наступних договорів, укладених ним з ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний" щодо страхування одного і того ж об`єкту, що не породжує обов`язку з виплати страхового відшкодування цим страховиком потерпілій від дій страхувальника особі.

На вказане було звернуто увагу суду апелянтом, який посилався, зокрема, на лист № 20619/13-2 від 17.09.2019р., у якому Нацкомфінанспослуг надано відповідь на скаргу ОСОБА_1 , згідно з яким поліс АО/3683103 є нікчемним, а також роз`яснено її право звернутись до МТСБУ за відшкодуванням шкоди, завданої особою, яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Але позивач, пропри таке роз`яснення компетентним органом склавшоїся ситуації, на свій страх і ризик подала позов саме до ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний", та не просила залучити у справу МТСБУ.

Суд також не звернув належної уваги на цей лист, та по іншому витлумачив норму - статтю 989 ЦК України й застосував внутрішній нормативний акт МТСБУ, який не існував на час виникнення спірних відносин, а також надав йому перевагу над приписами вказаної норми, якою чітко унормовано умови нікчемності договору страхування.

Зважаючи на все вище наведене, колегія визнає апеляційну скаргу обґрунтованою, тому скасовує рішення суду в оскаржуваній частині відповідно до приписів п.п. 3, 4 ч. 1 статті 376 ЦПК України із ухвалення в цій частині постанови про відмову в задоволенні позову до відповідача в особі ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний".

Приймаючи постанову про відмову в позові до вказаного відповідача, колегія одночасно скасовує рішення в частині стягнення з нього судових витрат на користь позивача, а понесені ним витрати за подання апеляційної скарги в сумі 5 857,50 грн. ( т. 2 а.с. 81) покладає на позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО-Донбас Північний" задовольнити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08 липня 2021 року у цій справі в частині задоволення позовних вимог відносно відповідача в особі ПрАТ «СК АСКО-Донбас Північний» та стягнення з нього судових витрат скасувати. В задоволенні позову до цього відповідача і у стягненні з нього судових витрат відмовити.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК АСКО-Донбас Північний» судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 5 857,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 03 грудня 2021 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.