Провадження № 2/752/3303/21
РІШЕННЯ

Іменем України

20.01.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , яке видано 24.12.2019 року на ім?я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_1 право на спадкування нерухомого майна - однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , на підставі ст. 1261 ЦК України, за законом після смерті ОСОБА_3 , визнаного померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив про те, що 08.01.1990 року виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів батьку позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 видано ордер на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2013 року ОСОБА_3 оголошено померлим.

29.04.2014 року Другою київською державної нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 313/2014 щодо майна померлого ОСОБА_3 .

В подальшому позивачу стало відомо про видачу 24.12.2019 року свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , на ім?я ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що 24.12.2019 року свідоцтво на ім?я ОСОБА_2 на одну другу частину спірної квартири видано протиправно, у зв?язку із чим просить визнати недійсним таке свідоцтво на підставі ст. 1301 ЦК України.

Ухвалою судді Голосіївського районного суд ум. Києва від 30.09.2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

З?ясовано відсутність відзиву на позов.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного.

Звертаючись до суду з позовом, позивач ОСОБА_1 зазначає, що є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 , на ім?я якого у 08.01.1990 року видано ордер на квартиру АДРЕСА_1 .

Відтак, позивач вважає, що його права, як спадкоємця, порушено ОСОБА_2 , оскільки остання, на думку позивача, не мала жодного права на спадкування однієї другої частини спірної квартири.

З матеріалів, наданих в розпорядження суду, вбачається, що рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів м. Києва № 1153 від 26.12.1989 року у зв?язку із проведенням капітального ремонту будинків ОСОБА_3 надано жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_1 , що вбачається з архівного випису, виданого 21.06.2007 року Державним архівом м. Києва Київської міської державної адміністрації (а.с. 18).

Крім того, при зверненні до суду з позовом, позивач зазначає, що є сином ОСОБА_3 , якого рішенням суду оголошено померлим.

Разом з тим, суд зазначає, що на підтвердження вказаних вище обставин, як щодо факту родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_3 , так і щодо факту смерті (оголошення померлим) ОСОБА_3 , позивачем не надано суду жодних належних та достатніх доказів, не здобуто таких доказів і в ході розгляду справи.

Крім того, будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, які б стверджували ту обставину, що спірна квартира АДРЕСА_1 , належала на праві власності ОСОБА_3 , в тому числі на момент смерті (оголошення померлим) останнього, матеріали цивільної справи не містять.

Натомість, матеріали цивільної справи містять копію спадкової справи, наданої Другою київською державною нотаріальною конторою на виконання ухвали суду від 30.09.2020 року, щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 (а.с. 35-98).

З матеріалів зазначеної вище спадкової справи вбачається, що з 09.06.2000 року спірна квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в рівних долях на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06.06.2000 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучком В.П. за реєстровим номером 1460 (а.с. 83,85).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер.

24.12.2019 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Ткач О.А. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на одну другу частину квартири АДРЕСА_1 , спадкоємцю ОСОБА_4 - його дружині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 94).

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом положень ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Судом в ході розгляду цивільної справи не здобуто жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б надавали суду підстави для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, виданого 24.12.2019 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Ткач О.А., на одну другу частину квартири АДРЕСА_1 , на ім?я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадкоємиці першої черги щодо майна її померлого чоловіка ОСОБА_4 .

Так само, суд не знаходить передбачених законом підстав для визнання за ОСОБА_1 права на спадкування нерухомого майна - однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , на підставі ст. 1261 ЦК України, за законом після смерті ОСОБА_3 , визнаного померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки позивачем не доведено суду ані факту родинних зв?язків між ним та ОСОБА_3 , ані належності спадкодавцю ОСОБА_3 на момент смерті на праві власності спірної квартири АДРЕСА_1 .

За встановлених судом обставин, суд находить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: