Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" листопада 2021 р. Справа № 596/1324/21

Провадження № 2/596/490/2021

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Митражик Е.М.

при секретарі судового засідання Кузик М.Я.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Кузьменко І.О.

представника відповідача адвоката Будза Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Гусятин в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з Підволочиським районним судом Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача в її користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 8000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Посилається на те, що 05.07.2021 року Гусятинським районним судом Тернопільської області винесено ухвалу про прийняття до розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. До подачі заяви про розірвання шлюбу ОСОБА_2 вона та діти проживали у будинку батьків ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , однак в липні 2021 року вона приїхала до смт. Підволочиськ, Тернопільського району Тернопільської області, де і проживає разом з дітьми за адресою АДРЕСА_2 на даний час. Відповідач участі у вихованні дітей не бере, коштів на їх утримання не надає. Діти повністю знаходяться на її утриманні та на утриманні її родини. Неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби на одяг, продукти харчування, а також витрати на навчання, відвідування гуртків, оплатити у разі потреби лікування тощо. З урахуванням викладеного, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошові сумі в розмірі 8000,00 гривень, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Представником відповідача адвокатом Будза Т.В. 27.10.2021 року до суду подано відзив на позов, згідно якого відповідач ОСОБА_2 визнає позовні вимоги частково, а саме, згідний сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох малолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000, 00 гривень (по 1 500,00 грн. на кожну дитину) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення цього позову та до досягнення дітьми повноліття. Зазначає про те, що ОСОБА_2 на даний час не має жодних постійних доходів чи заробітків, йому не належать жодні майнові права на об`єкти нерухомого майна чи на інші об`єкти власності, інших пасивних доходів не має. Також відповідач не має на праві власності власного житла чи інших об`єктів нерухомості, в тому числі комерційного призначення. Заявлена вимога про стягнення щомісячних аліментів на утримання однієї малолітньої дитини в розмірі 4 000 гривень майже в чотири рази більше 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не обгрунтована належними доказами.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Кузьменко І.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задоволити. Позивач додатково пояснила, що в зв`язку з станом здоров`я дітей, систематично возить їх на медичні обстеження, що тягне за собою витрати на прозд, медикаменти. Також згідно медичних рекомендацій дітям неохідно носити ортопедичне взуття, відвідувати спортивні гуртки, фізкультура, плавання.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив.

Представник відповідача адвокат Будза Т.В. в судовому засіданні просив позов задоволити частково, з підстав та в розмірі, наведених у відзиві на позов. Щодо доводів позивача в судовому засіданні про необхідність коштів пов`язаних із лікуванням дітей, то вважає, що в позовній заяві про стягнення додаткових витрат, що передбачено ст.185 СК України не пред`являлось, тому посилання на них в межах даного позову, не повинно судом братись до уваги.

Суд, вислухавши усні пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 15.03.2012 року Хоростківською міською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.12) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 25.12.2014 року Хоростківською міською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.13).

Згідно копії свідоцтва про шлюб встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , 14 червня 2011 року зареєстрували шлюб у Хоростківській міській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 30, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 , видане повторно 24.06.2021 року Гусятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с.9).

Із копії ухвали Гусятинського районного суду Тернопільської області по справі №596/907/21 від 05.07.2021 року випливає, що за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу відкрито провадження. (а.с.10).

Сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчать копії свідоцтв про їх народження(а.с.12, 13).

Як видно із копії акту обстеження умов проживання від 12.08.2021 року з метою захисту прав та інтересів дітей, проведено обстеження умов проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживають: ОСОБА_1 , 1988 року народження; ОСОБА_4 , 2014 року народження та ОСОБА_3 , 2012 року народження, згідно якого видно, що умови проживання: зразкові, чисто, охайно, затишно, забезпечено меблями, побутовою технікою, діти мають кімнату, речі особистого вжитку (а.с.14-15).

Відповідно до ст.ст. 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У силу положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для визначення розміру аліментів, але не пов`язує їх виключно зі способом присудження. З огляду на відсутність імперативної заборони, розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми права належить виключно суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувшись в суд з позовною заявою про стягнення аліментів, просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 8 000 гривень(по 4000,00 грн. на кожну дитину), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Як вбачається з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги, коштів на утримання дітей в розмірі, що забезпечив би належне їхнє утримання в добровільному порядку відповідач не надає.

Із відзиву на позов випливає, що відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в сумі 3 000 гривень (по 1 500 (одній тисячі п`ятсот) гривень на кожну дитину) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення цього позову та до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач є особою працездатного віку, відомостей, які б свідчили про обмеження його фізичної діяльності суду не надано, а тому має об`єктивну можливість працювати та утримувати на належному рівні спільну з позивачем дитину.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 статті 81 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що відповідач не в повній мірі виконує свій батьківський обов`язок утримувати неповнолітніх доньку ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 , є підстави для часткового задоволення позовних вимог та стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 09 вересня 2021 року до досягнення старшою дитиною повноліття. При цьому, суд виходить також з розумності та достатності заявленого позивачкою розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, враховуючи ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік». Щодо решти позовних вимог слід відмовити, оскільки ОСОБА_6 не надано доказів, що відповідач має такий дохід, який би був достатнім для сплати аліментів саме в такому розмірі, враховуючи положення статті 182 СК України, і враховуючи обов`язок позивача довести свої вимоги і обставини, на які посилається, оскільки долучені позивачем копії-заяви про намір доручити виконання роботи іноземцю, заяви про об`єкт повірення роботи іноземцю, інформації контактних даних з агенції праці тимчасової, інформації про дохід та стягнення на податок на прибуток 4 за 2019 рік, заяви про намір доручити виконання роботи іноземцю, заяви про об`єкт повірення роботи іноземцю, дозволу типу А № 533/2020DW на роботу іноземця на території Республіка Польща (а.с.57-66) свідчать про працевлаштування відповідача в 2018-2019 рр. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позивачем не пред`являлись позовні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дітей, що викликані особливими обставинами, в тому числі хворобою, що передбачені ст. 185 СК України, тому посилання сторони позивача на необхідність коштів пов`язаних із лікуванням дітей, при розгляді справи в межах заявлених ОСОБА_1 вимог, суд до уваги не бере. З огляду на те, що згідно Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 908,00 грн. Керуючись ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4,5,76, 81, 89, 141, 263, 265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаюча АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) в інтересах якої діє представник адвокат Кузьменко Ірина Олександрівна (ордер серії ХМ № 026497 від 20.10.2021 року) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) в інтересах якого діє представник адвоката Будза Тараса Васильович (довіреність від 23.06.2021 року) про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) в користь ОСОБА_1 (зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаюча АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначені в твердій грошовій сумі в розмірі 1 700(одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 09 вересня 2021 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід Держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Дане рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за 1 (один) місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги через Гусятинський районний суд Тернопільської області або безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 22 листопада 2021 року.

Суддя: Е.М. Митражик