РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

під головуванням судді Єршової Л.С.,

за участю секретаря судового засідання Тончевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Одеської міської ради про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у якому позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану злочином у розмірі 182755,50 грн., витрати, понесені позивачем на визначення матеріального збитку у розмірі 1300,00 грн. та судовий збір у розмірі 1840,56 грн.

Позов подано з підстав відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Позовна заява обґрунтована тим, що 19.01.2018 р., внаслідок перестрілки в м. Одеса, по вул. Новосельського, неподалік будинку № 48, в результаті протиправних дій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобілю MERCEDES-BENZ S 359, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що знаходиться у користуванні позивача, було завдано численні ушкодження у лівий бік автомобіля влучено 10 куль, у правий - 3 кулі, у заднє оглядове скло кузова - 1 куля.

Внаслідок завданої шкоди, 19.01.2018 р. позивач звернулась до Приморського поліції ГУНП в Одеській області з відповідною заявою. В результаті звернення їй повідомили, що Приморським відділом поліції ГУНП в Одеській області вже відкрито кримінальне провадження за фактом вищенаведених обставин. Позивача було залучено до кримінального провадження у якості потерпілої.

Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000454 від 19.01.2018 р.) встановлено, що 19.01.2018 року ОСОБА_3 в період часу з 15:00 до 16:00 год. за адресою: АДРЕСА_3 , маючи невстановлену зброю, з метою умисного вбивства працівників правоохоронних органів, які виконували службові обов`язки, здійснив чисельні постріли у працівників поліції.

ОСОБА_1 , була визнана потерпілою у кримінальному провадженні №0000454, про що свідчить Пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого, вручена їй 13.07.2018 р. перед допитом її як потерпілої.

Під час перестрілки з працівниками правоохоронних органів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер.

Водночас, у Першій одеській державній нотаріальній конторі відкрита спадкова справа відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . З листа нотаріальної контори від 30.05.2018 1032/02-14 вбачається, що спадкоємцем ОСОБА_3 є ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

В результаті завданої автомобілю MERCEDES-BENZ S 350, НОМЕР_2 , шкоди позивачем понесені реальні збитки у сумі 182755.50 грн., що підтверджується Звітом №8/18 про оцінку колісного транспортного засобу - автомобіля MERCEDES-BENZ S 350, НОМЕР_2 .

Таким чином, позивач вважає, що має право на відшкодування завданої шляхом пошкодження транспортному засобу - автомобілю MERCEDES- BENZS 350, реєстраційний номер НОМЕР_2 майнової шкоди, що і стало приводом для звернення до суду.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 26.12.2018 року справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні.

20.01.2020 року ОСОБА_1 , оскільки спадкоємець ОСОБА_3 ОСОБА_2 спадщину не прийняла, подала до суду заяву про залучення до участі у справі №522/21188/18 у якості співвідповідача Одеської міської ради, яку 06.04.2020 року задоволено судом.

Одеською міською радою надано відзив на позов, відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки позивачем обрано не правильний спосіб захисту прав, Одеська міська рада не є спадкоємцем майна ОСОБА_3 та відповідно не є належним відповідачем за даним позовом, позивачем не доведено склад деліктного правопорушення та обов`язку відшкодувати завдану шкоду.

26 квітня 2021 роу судом закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, під час підготовчого розгляду справи надала до суду заяву, в якій просила її позовні вимоги про стягнення солідарно з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_4 ) та Одеської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи: 26597691, адреса місцезнаходження: 65026, м. Одеса, площа Думська, 1) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) завданої майнової шкоди у сумі 184 055,50 грн. (сто вісімдесят чотири тисячі п`ятдесят п`ять гривень 50 коп.), витрат, понесених позивачем на визначення матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу MERCEDES-BENZ S 350, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в сумі 1 300 грн. (одна тисяча триста гривень), та витрат по сплаті судового збору в сумі 1 840,56 грн. (одна тисяча вісімсот сорок гривень 56 коп.), задовольнити та розглянути справу за її відсутності.

У судове засідання представник Одеської міської ради не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив у задоволенні позову відмовити та провести розгляд справи за його відсутності.

У судове засідання ОСОБА_4 не з`явилась, була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

За ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відшкодування збитків (шкоди) є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки; шкідливого результату такої поведінки - збитків (шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками (шкодою); вини особи, яка заподіяла шкоду.

У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Отже суди, розглядаючи спори про відшкодування збитків, мають встановлювати наявність всіх елементів складу правопорушення у їх сукупності.

Згідно з статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті1218,1231 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина першастатті 1268 ЦК України).

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до частини першої статі 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди включаються до складу спадщини, застосуванню підлягають норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Судом встановлено, що 19.01.2018 року ОСОБА_1 звернулась до СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області з заявою про вчинене кримінальне правопорушення, в якій просила зафіксувати факт пошкодження її автомобіля марки Mersedes Benz, д/з НОМЕР_3 , що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 9-10).

Відповідно до витягу з ЄРДР (а.с. 17-23) 19.01.2018 року було відкрито кримінальне провадження №0000454, у зазначеному кримінальному провадженні особою, якій повідомлено про підозру заначено ОСОБА_3 .

З витягу з ЄРДР також вбачається (а.с. 22), що «19.01.2018 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_6 , де продовжував вести прицільний вогонь з саморобної вогнепальної зброї, перебуваючи у своїй квартирі через вікно, в бік працівників поліції. ОСОБА_5 перебіг до автомобіля Мерседес, де перебував ОСОБА_6 та вони в двох почали здійснювати постріли зі своєї табельної вогнепальної зброї в бік ОСОБА_3 . Далі ОСОБА_3 , перебуваючи у квартирі, здійснив ще кілька пострілів у бік працівників поліції, при цьому влучив у кузов автомобілю Мерседес S350 Z, чорного кольору ДРН НОМЕР_4 …».

У зазначеному кримінальному провадженні позивач була визнана потерпілою особою, що підтверджується, зокрема, пам`яткою про процесуальні права та обов`язки потерпілого ОСОБА_1 (а.с. 24-26).

Відповідно до витягу з ЄРДР кримінальне провадження №0000454 було закрито 31.05.2018 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

19.02.2018 року оцінювачем ОСОБА_7 на замовлення ОСОБА_8 складено звіт №8/18 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля Mersedes-Benz S 350, реєстраційний номер НОМЕР_4 (а.с. 28 -74), відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику зазначеного транспортного засобу в результаті пошкодження при протиправних діях становить 182755,50 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, власником автомобіля Mersedes-Benz S 350L, реєстраційний номер НОМЕР_4 , шасі НОМЕР_5 , є ОСОБА_9 (а.с. 27).

Позивачем до суду надано також копію листа Першої одеської державної нотаріальної контори від 30.05.2018 року вих. №1032/02-14 на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідно до якого згідно претензії кредитора ОСОБА_1 від 29.05.2018 року заборгованість ОСОБА_3 внаслідок заподіяної їй шкоди становить 182755,50 грн. (а.с. 15).

На виконання ухвали суду від 28.10.2019 року Приморською державною нотаріальною конторою у м. Одесі повідомлено, що щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 свідоцтва про спадщину не видавались.

Жодні інші докази по справі сторонами суду не надавались, клопотання про витребування доказів, крім витребування спадкової справи, суду не заявлялись.

Як стверджує у позові ОСОБА_1 , вона на час завдання шкоди транспортному засобу була його правомірним володільцем, оскільки зазначений автомобіль був переданий їй у користування власником у порядку, передбаченому п. 2.2. Правил дорожнього руху, шляхом передання реєстраційного документа на цей транспортний засіб, а тому, як його володілець, має право звертатися в суд із позовом про відшкодування шкоди, спричиненої вказаному автомобілю.

В свою чергу, позивачка не довела, що вказаний автомобіль належить їй на праві власності або на підставі іншого речового права. А тому відсутні підстави вважати, що шкода завдана саме позивачці в результаті пошкодження її майна.

Матеріали справи не надають можливості судді достовірно встановити обсяг пошкоджень вищевказаного автомобіля 19.01.2018 року пострілами, які були здійснені ОСОБА_3 , оскільки у витягу з ЄРДР лише зафіксовано, що ці постріли мали місце, а у висновку про вартість матеріального збитку, наданому позивачем, не встановлювалось за яких обставин виникли пошкодження автомобіля, оцінка вартості ремонту яких здійснювалась.

При цьому суд враховує, що клопотання про проведення судових експертиз сторонами під час підготовчого провадження по справі не заявлялись, висновки експертів з уього приводу не надавались.

Доказами, наявними в матеріалах справи не можливо підтвердити чи спростувати протиправну поведінку заподіювача шкоди; шкідливий результат такої поведінки - збитки (шкоду); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками (шкодою); вину особи, яка заподіяла шкоду, оскільки постанова про закриття кримінального провадження сторонами суду не була надана, клопотання про її витребування не заявлялось.

Відповідно до положень ст.55, 124 Конституції України та ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин першої-третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у учасників справи, виникає спір. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов не може бути задоволений через недоведеність позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Одеської міської ради про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повне рішення складено 01.06.2021 року.

Суддя Л.С. Єршова