Справа № 570/4501/15-ц
Номер провадження 6/570/91/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2021 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Новоселецької М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.С.Петлюри, 10) заяву адвоката Гнатюка Ю.О. - представника заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

покликаючись на те, що зобов`язання боржників перед стягувачем АТ "Райффайзен банк Аваль" припинилися внаслідок укладення останнім 31 липня 2019 року договору відступлення права вимоги з Акціонерним товариством "Оксі Банк", а кошти, стягнуті у майбутньому Рівненським районним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) будуть безпідставно одержаними за виконавчими документами, представник заявників адвокат Гнатюк Ю.О. у поданій 31 серпня 2021 року заяві просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 570/4501/15-ц, виданий 17 жовтня 2017 року Рівненським районним судом Рівненської області відносно ОСОБА_1 у ВП № 54878615 та відносно ОСОБА_2 у ВП № 55932893.

Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року до розгляду заяви залучено Акціонерне товариство "Оксі Банк" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Укрфінанс Груп".

У поданій до суду заяві представник заявників адвокат Гнатюк Ю.О. просить розглянути справу без їх участі та задовольнити заяву.

Зважаючи на те, що учасників справи відповідно до ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду заяви, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду заяви, дійшов висновку про можливість здійснювати розгляд заяви у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Встановлено, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 30 березня 2016 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 014/89-07/254 від 12 червня 2007 року у сумі 12 246.91 доларів США /еквівалент 267 259 грн. 41 коп./ та судовий збір.

30 березня 2016 року Рівненським районним судом Рівненської області стягувачу видано виконавчий лист по справі №570/4501/15-ц.

17 жовтня 2017 року постановою державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на підставі виконавчого листа № 570/4501/15-ц відкрито виконавче провадження № 54878615 відносно ОСОБА_1 .

30 березня 2018 року постановою головного державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на підставі виконавчого листа № 570/4501/15-ц відкрито виконавче провадження № 55932893 відносно ОСОБА_2 .

31 липня 2019 року між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та Акціонерним товариством "Оксі Банк" укладено договір відступлення права вимоги.

31 липня 2019 року між АТ "Оксі Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінанс Груп" укладено договір відступлення права вимоги.

05 серпня 2019 року між ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінанс Груп" та ОСОБА_3 укладено договір відступлення права вимоги.

У вересні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні № 54878615 з виконання виконавчого листа, виданого Рівненським районним судом Рівненської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості за кредитним договором, оскільки вона набула права вимоги до боржника за договорами про відступлення права вимоги.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 18 вересня 2019 року заяву ОСОБА_3 задоволено, замінено стягувача у виконавчому провадженні №54878615 на ОСОБА_3 .

Постановою Рівненського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 18 вересня 2019 року скасовано, заяву ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено, замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні № 54878615 з АТ "Райффайзен Банк Аваль" на ОСОБА_3 .

Постановою Верховного Суду від 16 грудня 2020 року ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 18 вересня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_3 про заміну сторони у виконавчому провадженні №54878615 з Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на ОСОБА_3 відмовлено.

04 лютого 2021 року та 11 березня 2021 року ОСОБА_1 письмово звертався до АТ "Райффайзен Банк Аваль" з проханням повідомити заявника про наявність/відсутність заборгованості заявника перед фінансовою установою.

Листом АТ "Райффайзен Банк Аваль" від 22 березня 2021 року № 97-5-4/632 ОСОБА_1 повідомлено, що у зв`язку з відступленням права вимоги за кредитним договором АТ "Оксі Банк" відносини між ним та банком як кредитором за договором припинилися.

На заяву ОСОБА_1 від 02 червня 2021 року з проханням звернутися до Рівненського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про повернення виконавчого документа, АТ "Райффайзен Банк Аваль" листом від 10 червня 2021 року № 97-5-4/1307 повідомило, що у зв`язку з відступленням права вимоги за кредитним договором АТ "Оксі Банк" відносини між ним та банком як кредитором припинились, а заявнику необхідно звертатись до нового кредитора.

У відповідь на заяву ОСОБА_1 від 31 березня 2021 року з проханням повідомити заявника про наявність/відсутність заборгованості заявника перед фінансовою установою, АТ "Оксі Банк" листом №5200-351 від 15 квітня 2021 року повідомило, що оскільки заявник не є клієнтом АТ "Оксі Банк" жодної інформації по ньому банк надати не може.

На запит ОСОБА_2 від 26 липня 2021 року про надання публічної інформації про наявність/відсутність заборгованості заявника перед фінансовою установою, АТ "Райффайзен Банк Аваль" листом від 04 серпня 2021 року № 97-5-4/1790 повідомило, що наявності рахунків, в т.ч. кредитних, відкритих на ім`я заявника в банку не встановлено.

До вказаних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Згідно з ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом /ст.446 ЦПК України/. Якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Відповідно до ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Відповідно до вимог ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки ч.4 ст.10 ЦПК України та ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт З мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012), що, на думку суду, є неприпустимим в умовах розвитку демократичного суспільства. Невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, на виконанні якого наполягає стягувач, фактично нівелює сутність судового захисту та судового рішення, що є недопустимим в умовах демократичного суспільства.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зазначені у ч.2 ст.432 ЦПК України. Так, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання (такий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц).

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково за змістом ст.432 ЦПК України не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права. Законодавець не дав чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у частині четвертій статті 369 ЦПК України, на яку посилались заявники у даній справі. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний. У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням прав стягувача та боржника. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню мотивована тим, що нові кредитори Акціонерне товариство "Оксі Банк" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Укрфінанс Груп" до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому проваджені не зверталися, стягнення з боржників не здійснювалися, їхні зобов`язання перед АТ "Райффайзен Банк Аваль" припинилися внаслідок відступлення права вимоги, а кошти стягнуті у майбутньому будуть безпідставно одержаними за виконавчими документами.

Однак, на переконання суду, договір про відступлення права вимоги не є іншою причиною визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в розумінні ч.2 ст.432 ЦПК України, а у переліку підстав визначених цією статтею така підстава відсутня.

Крім того, суд зазначає, що на даний час кредитором на підставі договору про відступлення права вимоги від 31 липня 2019 року ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінанс Груп", а листування боржників, докази якого наявні у матеріалах справи, відбувалося лише з АТ "Райффайзен Банк Аваль" та АТ "Оксі Банк", які вже не є кредиторами. Заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не містить жодних доказів того, що обов`язок боржників перед кредитором ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінанс Груп" відсутній чи наявні підстави для такого висновку.

Відтак, суд вважає, що заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, необґрунтована, не містить передбачених процесуальним законом підстав для такого визнання, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Особливість ухвали про відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, полягає у тому, що вона постановляється на стадії виконання судового рішення і оскаржити її одночасно з оскарженням рішення суду неможливо.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 1909/3089/2012 (провадження № 61-11723сво20), якою відступлено від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 127/13362/13-ц (провадження № 61-14123св19), ухвалі від 14 липня 2020 року у справі № 607/11645/15 (провадження № 61-9729ск20) та постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 607/11645/15-ц (провадження № 61-817св20)

З огляду на викладене, керуючись ст.432 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

відмовити у заяві ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кушнір Н.В.