Справа № 296/53/21
У Х В А Л А

Іменем України

27 травня 2021 рокум. Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Шалоти К. В.,

за участю секретаря судового засідання Шовтюк І. В.,

розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-психіатричної експертизи у цивільній справі окремого провадження №296/53/21 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Рада опіки та піклування при виконавчому комітеті Житомирської міської ради, про встановлення опіки,

У С Т А Н О В И В:

І. СУТЬ ЗАЯВИ

1.1. 05.01.2021 ОСОБА_1 (надалі також заявник) звернулась до Корольовського районного суду міста Житомира в порядку окремого провадження із заявою, в якій просила призначити її опікуном над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

1.2. Подана заява мотивована тим, що 21.01.1998 рішенням виконкому Корольовської районної ради м. Житомира Новіков І.А. призначений опікуном над недієздатною ОСОБА_2 . Посилаючись на те, що чоловіка заявниці - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявниця просила призначити її новим опікуном над ОСОБА_2 , яка є інвалідом ІІ групи та потребує стороннього догляду і опіки.

ІІ. ПРОЦЕДУРА

2.1. 11.01.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі №296/53/21, яку вирішено розглядати справу в порядку окремого провадження з повідомленням учасників справи.

2.2. 27.05.2021 ОСОБА_1 подала до суду клопотання про призначення судово -психіатричної експертизи у справі на вирішення якої просила поставити питання: чи може ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в силу своєї хвороби усвідомлювати свої дії та керувати ними. Проведення експертизи просила доручити експертам Комунального некомерційного підприємства "Обласний медичний спеціалізований центр" Житомирської обласної ради. Розгляд справи просила проводити за її відсутності.

2.3. Представник Ради опіки та піклування при виконкомі Житомирської міської ради подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності.

ІІІ. ЦИВІЛЬНЕ ПРОЦЕСУАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО УКРАЇНИ

3.1. Відповідно до положень частини 1 статті 103 Цивільного процесуального кодексу України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

3.2. Положеннями частини 3 статті 103 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

3.3. Згідно з частинами 4 та 5 статті 103 Цивільного процесуального кодексу України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

3.4. Частиною першою статті 105 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

3.5. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 252 Цивільного процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, призначення судом експертизи.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

4.1. У поданій заяві заявниця просить призначити її опікуном над ОСОБА_2 , яка визнана недієздатною рішенням Корольовського районного суду місті Житомира від 26.09.1997.

4.2. У Резолюції Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй "Принципи захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги" від 18 лютого 1992 року № 46/119 визначено, що примусова госпіталізація чи затримання пацієнтів спочатку має відбуватися на короткий строк, встановлений національним законодавством, для обстеження і попереднього лікування до розгляду такої госпіталізації чи затримання контрольним органом, яким має бути суд чи інший незалежний та безсторонній орган (принципи 16, 17).

У Рекомендації Парламентської Асамблеї Ради Європи з психіатрії та прав людини №1235 від 01.01.1994 передбачено, що рішення про примусову госпіталізацію особи до психіатричного закладу має ухвалюватися суддею з встановленням часових меж такої госпіталізації (пункт 7).

4.3. За статтею 1 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи стосовно правового захисту осіб, які страждають на психічні розлади і примусово утримуються як пацієнти, від 22 лютого 1983 року № R(83)2 примусове утримання означає госпіталізацію та утримання для лікування особи, яка страждає на психічний розлад, у лікарні, іншому медичному закладі або відповідному місці; таке утримання не є добровільним з боку пацієнта.

4.4. Європейський суд з прав людини, застосовуючи статтю 5 Конвенції, виходить із того, що ця стаття встановлює позитивний обов`язок держави щодо захисту свободи осіб, які перебувають під її юрисдикцією, інакше існувала б значна прогалина в захисті від свавільного затримання, що було б несумісним з важливістю особистої свободи у демократичному суспільстві, тому держава повинна вживати заходів, що забезпечують ефективний захист вразливих осіб (пункт 102 рішення у справі "Шторк проти Німеччини"; пункт 120 рішення у справі "Станєв проти Болгарії").

4.5. Конституційний Суд України в своєму Рішенні від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнав невідповідність статтям 29, 55 Основного Закону України положення третього речення частини першої статті 13 Закону в первинній редакції (Закон України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III) щодо недобровільної госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу без рішення суду.

4.6. Отже, правове регулювання відносин щодо госпіталізації недієздатної особи без її усвідомленої згоди до психіатричного закладу здійснювалося на підставі положень частин першої, другої статті 29, частини першої статті 55 Основного Закону України з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016, яким встановлено заборону на таку госпіталізацію без рішення суду.

4.7. З урахуванням зазначеного суд вважає, що вирішення питання про призначення особі, визнаній за рішенням суду недієздатною, нового опікуна неможливе без здійснення судового контролю щодо наявності у особи, над якою просять встановити опіку, психічного розгладу, який виправдовує її подальше утримання у лікувальному закладі без її усвідомленої згоди.

4.8. Враховуючи надані відомості щодо стану психічного здоров`я ОСОБА_2 , а також приймаючи до уваги, що для з`ясування вказаних обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо, Суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення у даній справі судово-психіатричної експертизи.

4.9. У поданій заяві заявниця ОСОБА_1 просила доручити проведення експертизи Комунальному некомерційному підприємству "Обласний медичний спеціалізований центр" Житомирської обласної ради", у зв"язку з чим суд вважає за можливе доручити проведення судово-психіатричної експертизи у даній справі зазначеній експертній установі.

4.10. Щодо визначення обсягу та змісту питання, що мають бути поставлені на вирішення судово-психіатричної експертизи, судом враховується Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу від 26.12.2012 №1950/5), відповідь на які має значення для розгляду даної справи про встановлення опіки.

4.11. З урахуванням того, що для проведення експертизи потрібний значний проміжок часу, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі на час проведення експертизи на підставі пункту 5 частини 1 статті 252 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 103, 104, 252, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання ОСОБА_1 , задовольнити.

2. Призначити у цивільній справі №296/53/21 виїзну судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває в Комунальній установі "Радомишльський психоневрологічний інтернат", що знаходиться за адресою: 12201, Житомирська область, м. Радомишль, вул. Гоголя, 1.

3. На вирішення виїзної судово-психіатричної експертизи поставити питання:

3.1. Чи наявний у підекспертної особи стійкий, хронічний чи інший психічний розлад?

3.2. Чи здатна підекспертна особа, внаслідок наявності психічного захворювання у повній мірі усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними?

4. Проведення виїзної судово-психіатричної експертизи доручити експертам Комунального некомерційного підприємства "Обласний медичний спеціалізований центр" Житомирської обласної ради" (12440, Житомирська область, с. Зарічани, вул. Бердичівське шосе, 3).

5. Попередити експертів, які будуть проводити призначену експертизу, про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

6. Витрати на проведення експертизи віднести за рахунок держави.

7. Провадження у справі №296/53/21 на час виконання експертизи зупинити.

8. Копію ухвали про призначення судово-психіатричної експертизи та матеріали цивільної справи №296/53/21 направити експертній установі для виконання.

9. У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями.

10. У разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя К. В. Шалота