ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/210/21
провадження № 2-н/753/56/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Якусика О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

5 січня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» (далі - Товариство) звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 6 504,75 грн., з яких: 6090,50 грн. - основний борг, 262,18 грн. - інфляційне збільшення боргу, 152,07 грн. - 3 % річних та стягнення судових витрат в розмірі 210,20 грн.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 6 січня 2021 року вказану заяву передано для розгляду судді Якусику О.В.

Розглянувши подану заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, визначений ст. 161 ЦПК України, п. 3 ч. 1 якої передбачає, зокрема, вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Як передбачено п. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документ, що підтверджує сплату судового збору, а згідно із ч.1 ст. 164 ЦПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Як визначено ч. 1 ст. 4 цього Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із п. 4-1 п. 1 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону ставка судового збору за подання заяви про видачу судового наказу встановлена у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 1 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить - 2 207,00 гривень.

Враховуючи, що із заявою до суду Товариство звернулося 5 січня 2021 року заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 0,1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 220,7 грн.

Як свідчить додана до позовної заяви копія платіжного доручення, Товариством сплачено судовий збір у сумі 210,20 грн., тобто у меншому розмірі, ніж передбачено законодавством.

Суд також звертає увагу заявника, що статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - «дефляція», то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення. Тобто, сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися виходячи з індексу інфляції за кожен місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції меншим за одиницю (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Як свідчить наданий заявником розрахунок інфляційних втрат, він здійснений без урахування зазначених вимог.

На підставі викладеного, оскільки заява подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України, у видачі судового наказу Товариству слід відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Як встановлено п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 160, 161, 163-166, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) або через відповідний суд (п. 15.5 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Повне судове рішення складено 25 січня 2021 року.

Суддя О.В. Якусик