справа № 489/6542/20
провадження №2-о/489/28/21
УХВАЛА

01 лютого 2021 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, ознайомившись з матеріалами за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Швейнова Наталія Сергіївна про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулися до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_2 та визнати її спадкоємицею четвертої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка була її родичкою (матір заявниці була племінницею батька померлої). Після її смерті залишилася спадщина у виді квартири АДРЕСА_1 . Інших спадкоємців померла немає. Заявник постійно проживала зі своєю померлою родичкою, вела з нею спільне господарство та підтримувала родинні відносини. На момент смерті ОСОБА_2 вона була відсутня в місті Миколаєві, але на даний час доглядає за її могилою, утримує квартиру померлої. На даний час вона не має можливості оформити свої спадкові права, так як не встановлено факт постійного проживання з спадкодавцем та не встановлено, що вона є її спадкоємицею 4 черги спадкування за законом, а тому просить суд задовольнити заяву з метою реалізації її спадкових прав.

При цьому заяву подано до суду в порядку окремого провадження.

За положеннями статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім спорів, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно пункту першого постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкодавця із заявниками, заявники посилається на порушення їх права на оформлення спадкових прав.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до пунктів 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 30.05.2008 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення та можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб, та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка за відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного суду від 03.06.2020 по справі № 577/3336/18.

Отже, зі змісту заяви вбачається, що заявник звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту з метою реалізації своїх спадкових прав та з заяви вбачається про можливість порушення права територіальної громади, а тому суд приходить до висновку про існування спору про право, що виключає можливість розгляду заяви в порядку окремого провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

На підставі вищевикладеного та керуючись частиною четвертою статті 315 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Швейнова Наталія Сергіївна про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити заявникам право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформацію про розгляд справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою сторінки Ленінського районного суду міста Миколаєва - https://court.gov.ua/fair/sud1416/.

Повний текс рішення складено 01.02.2021.

Суддя І.В.Коваленко