Справа № 515/1606/20
Провадження № 2/515/156/21
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2021 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Комерзан Л.І.

представника позивача - адвоката Давиденка К.В.

представника відповідача - адвоката Логінова О.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Одеської області

про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Давиденка К.В. звернулася до суду з по- зовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , після його смерті залишився житловий будинок з будівлями та споруда- ми, розташований по АДРЕСА_1 , який вона має право успадкувати як спадкоємець першої черги за законом. Однак при зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті батька, їй було відмовлено у зв`язку з втра- тою нею шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та не наданням доказів фактичного прийняття спадщини. Вона фактично вступила в управління спадковим майном, оскі- льки з народження і по теперішній час зареєстрована та проживає в зазначеному будинку та від- крито ним володіє та користується. Зважаючи на те, що успадкувати житловий будинок у нотаріа- льному порядку вона не має можливості, просила визнати за нею право власності на спадкове ма- йно.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу роз- глянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.28).

Представник відповідача також у судове засідання не з`явився, надав відзив про розгляд справи за відсутності представника міської ради, позовні вимоги визнав (а.с.25).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється.

Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для то- го законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по су- ті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З копій: паспорту серії НОМЕР_1 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно (а.с.3,5), видно, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Татарбунари Одеської області, її батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 (а.с.6) підтверджується, що 11.11.1961 р був укладений шлюбу між ОСОБА_4 , 1937 р. народження, та ОСОБА_1 , 1939 р. наро- дження, після чого останній присвоєно прізвище « ОСОБА_1 ».

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.7), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Татарбунари Одеської області

Домовою книгою (а.с.9-12) підтверджується, що власником житлового будинку по АДРЕСА_1 був ОСОБА_2 .

З копії технічного паспорту, виготовленого Татарбунарським БТІ за станом на 18.11.2020 р. (а. с.13-15), слідує, що позивачкою замовлено технічну документацію на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Відмова нотаріуса (а.с.16) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину після померлого ОСОБА_2 з причини втрати нею шестимісячного строку нада- ння заяви про прийняття спадщини та ненадання доказів фактичного прийняття спадщини.

Вартість спірного будинку з будівлями та спорудами складає 77627 грн., що видно із звіту про незалежну оціночну вартість житлового будинку по АДРЕСА_1 , виготовленого ТОВ «Імперіал-777» від 18.11.2020 р. на замовлення ОСОБА_1 (а. с.17-18).

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які вини- кли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відно- сини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, но- вий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту наб- рання ним чинності.

Згідно п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України зас- тосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних ві- дносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Ко- дексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набра- ння ним чинності.

Таким чином, до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, чинне на час вікриття спадщини. Оскільки спадщина у даній справі відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 - в день смерті спа дкодавця ОСОБА_2 , на той час діяв ЦК УРСР (в редакції 1963 року), зазначений норма- тивно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення спірних правовідносин.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоє- мець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прий- нята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент від- криття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Згідно ч.ч.1,2 ст.549 ЦК УРСР (1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.529 (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями пер- шої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) по- мерлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

В силу ст.550 ЦК УРСР, якщо спадкоємець в установлений ст.549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питан- ня не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно за наявності інших спадкоємців і спору між ними (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 р. (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивіль- них і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду циві- льних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Однак, перешкодою в отриманні позивачкою свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок є те, що ним нотаріусу не надано доказів фактичного прийняття нею спадщини.

Отже, за позивачем має бути визнано право власності на зазначений житловий будинок, що за- лишився після смерті ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 529, 548, 549, 550 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст.13, 76-81, 141, 200, 258, 259, 263 -265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Одеської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Татарбунари Оде- ської області, РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на житловий будинок з будівлями та спору- дами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс- ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко С.В.