Справа № 524/6424/21
Провадження №2/524/3550/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2021 року Автозаводський районний суд м Кременчука в складі:

головуючого судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Лапік К.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Райффайзен Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову зазначає, що 03.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 482 про звернення стягнення на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 з метою погашення заборгованості по кредитному договору №014/0058/82/101228 від 03.03.2008 р. на загальну суму 54305,52 доларів США. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. відкрито виконавче провадження № 64774801.

Разом з тим, стверджує, що заборгованість не є безспірною. Так, рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 05.08.2015 року по справі № 524/1211/14-ц відмовлено відповідачу у позові до нього про звернення стягнення на передану в іпотеку АТ «Райффайзен Банк Аваль» 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 для задоволення вимог АТ «Райффайзен Банк Аваль» по кредитному договору № 014/0058/82/101228 від 03.03.2008 р., які станом на 26.01.2011р. становили 518825,20 грн. Звернувшись до нього з позовом у серпні 2014 р. відповідач втратив право нараховувати передбачені кредитним договором відсотки за користування кредитом, відтак вказані у виконавчому написі відсотки за користування кредитними коштами у сумі 34240 доларів США є незаконними та спірними.

Посилаючись на вказані обставини просить визнати виконавчий напис нотаріуса № 482 від 03.02.2021 року таким, що не підлягає виконанню, стягнути у повернення сплачених судових витрат:у повернення сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 16.07.2021 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Автозаводського районного суду м. Кременчука відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками відповідачу вручено 05.08.2021 року, про що свідчить відповідна відмітка у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Разом з тим, у встановлений в ухвалі строк відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, давши аналіз та оцінку наданим доказам, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 03.03.2008 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014/0058/82/101228 відповідно до якого позивач отримав кошти в сумі 20400 доларів США з встановленими процентами за користуванням кредитом у розмірі 14% та строком повернення 03.03.2018 року.

03.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 482, згідно якого на підставі якого запропоновано звернути стягнення на будинок з господарськими будівлями розташований за адресою: АДРЕСА_1 , Ѕ частина будинку належить на праві власності ОСОБА_1 з метою погашення заборгованості по кредитному договору №014/0058/82/101228 від 03.03.2008 р. яка станом на дату розрахунку 16.12.2020 року становить: за кредитом - 20065 дол. США 05 центів, за відсотками - 34240 дол. США 47 центів. Загальна сума заборгованості складає 54305 дол. США 52 цента, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату розрахунку 1 507 466,93 грн.

На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. відкрито виконавче провадження № 64774801.

Позивач не погоджується із існуванням такої заборгованості і відповідно обґрунтованістю вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктами 1.1, 3.1, 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Безспірний борг це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора - заставодержателя вважається безспірною.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Відповідно до п. 3.1, 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Аналіз підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальній дій, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в раї порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок проте,що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким,що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19).

На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх.

Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивачем отримана письмова вимога відповідача про усунення порушень зобов`язання.

Суд зазначає, що заборгованість за кредитним договором в оскаржуваному виконавчому написі, зокрема, по процентам за користування кредитом, розрахована станом на 16.12.2020 р., а термін (дата) повернення кредиту 03.03.2018 року.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12)

Однак, відповідач нарахував заборгованість за відсотками після спливу визначеного договором строку кредитування.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 04.01.2010 року у справі № 2-245/2010 року стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 200916,57 грн. у повернення судового збору у сумі 1700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення 250 грн., а всього 202866,57 грн.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

Якщо за рішенням про стягнення кредитної заборгованості чи звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сума боргу зазначена у виконавчому написі нотаріуса, яка розрахована відповідачем станом на 16.12.2020 року не може бути визнана безспірною.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що заборгованість боржника не є безспірною, що свідчить про вчинення виконавчого напису 03.02.2021 року з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1362 грн. сплачений за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8-88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 3-15, 76, 82, 258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 482, вчинений 03.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною.

Стягнути з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на користь ОСОБА_1 у повернення сплаченого судового збору 1362 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Предоляк