РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Райковська О.К.

справа № 569/258/20,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Шухевича-4", Виробниче товариство з обмеженою відповідальністю "Кантар",

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Шухевича-4", Виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Кантар" про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Шухевича-4", Виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Кантар", в якому просить стягнути з відповідача та/або відповідачів на її користь матеріальні збитки в розмірі 10 953 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., витрати у зв"язку з наданням правової допомоги та суму судового збору.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 29 жовтня 2019 року, приблизно о 04.00 год, з технічного поверху будинку, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , в якому знаходиться її квартира, почала бігти вода, внаслідок чого була затоплена дитяча кімната. Після вищезазначеної події 30 жовтня 2019 року нею та сусідами була подана відповідна заява на ім"я голови ОСББ для складання акту про наслідки залиття житлового приміщення. 01 листопада 2019 року був складений акт № 2 про наслідки залиття житлового приміщення в присутності голови ОСББ "Р.Шухевича 4", а також її сусідів. Даним актом встановлено, що причиною залиття став вихід з ладу муфти стояка опалення на технічному поверсі будинку, тобто частини загальної мережі опалення будинку. 07 листопада 2019 року вона замовила кошторис вартості відновлювальних робіт квартири, що склав 10 953 грн.. Вважає, що обов"язок по утриманню та своєчасному технічному обслуговуванню внутрішньобудинкових мереж покладено на балансоутримувача житлового будинку по АДРЕСА_1 було ОСББ "Р. Шухевича 4", яке, як їй відомо не уклало договір на обслуговування тепломережі то визначає його відповідачем у даній справі.

Дана ситуація з залиттям дитячої кімнати у її квартирі призвела до того, що вона вимушена, з донькою весь цей час перебувати в одній кімнаті, що призвело до ряду незручностей впродовж тривалого часу, до того ж вона неодноразово зверталась до голови ОСББ про добровільне відшкодування завданої їй шкоди, проте отримувала з його боку лише насмішки, тому моральну шкоду визначає в розмірі 10 000 грн..

08 вересня 2020 року за вх.№42607/20 представником відповідачів адвокатом Шендерою О.М. подано письмові пояснення по справі. Вважає позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підтверджені належними та допустими доказами. Акт №2 про залиття житлового/нежитлового приміщення є неналежним доказом завданої матеріальної шкоди, оскільки в ньому не вказано опис необхідного ремонту, перелік пошкоджених унаслідок залиття речей та їх орієнтовну вартість, а також висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Окрім того, при складанні акту присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов"язковою.

Вказує, що у жовтні 2019 року у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 виконувався комплекс будівельних робіт, а саме: "Капітальний ремонт житлового будинку АДРЕСА_1 (ремонт системи холодного та гарячого водопостачання, водовідведення та опалення в підвальному приміщенні та на горищі". Відповідно у акті № 2 обов"язково має бути зазначено висновок комісії щодо встановлення вини особи, шо вчинила залиття. Дана інформація у акті відсутня. Відповідно з даного акту не вбачається, яка особа є винною у завданній шкоді ОСББ яке утримує будинок чи підрядна організація, яка проводить капітальний ремонт та в чому їхня вина.

Вважає також, неналежним доказом вартості відновлювального ремонту кошторис виготовлений домовою службою, а саме СПД ОСОБА_2 від 07.11.2019, адже з нього не вбачається, що він складений сертифікованим спеціалістом, не вказаний детальний перелік та характер пошкоджень, не вказана площа кімнати, яка підлягає відновлювальному ремонту, не вказаний перелік матеріалів, які входять, у вартість кошторису (адже матеріали за якістю та ціною бувають різними).

Моральна шкода позивача є необґрунтованою та не доведеною, оскільки на надано жодного доказу наявності вини у діях відповідачів, а також доказу розміру завданого матеріального збитку.

З урахуванням викладених обставин, просила відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Ухвалою суду від 10 січня 2020 року вищевказану позовну заяву залишено без руху, оскільки подана без додержання вимог, встановлених ст.175, ст.177 ЦПК України.

21 січня 2020 року за вх.№2894/20, представником позивача - адвокатом Пузирко О.О. подано заяву на виконання ухвали суду та усунуто недоліки зазначені в ухвалі суду від 10 січня 2020 року.

Ухвалою суду від 22 січня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 18 лютого 2020 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді та заперечень.

Ухвалою суду від 05 травня 2020 року залучено Виробниче товариство з обмеженою відповідальністю "Кантар" в якості співвідповідача до участі у даній справі. Направлено відповідачу копію ухвали та копію позовної заяви з додатками. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді та заперечень.

Ухвалою суду від 09 вересня 2020 року клопотання представника відповідачів адвоката Шендери О.М. задоволено частково. Призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено ПП "Експерт-Рівне-Консалт" (33013, м. Рівне, проспект Миру, 15). Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 20 листопада 2020 року поновлено провадження у справі. Судове засідання призначено на 18 грудня 2020 року з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивач та її представники підтримали позовні вимоги просили позов задоволити.

Представник відповідача про дату та час повідомлена належним чином, проте в судове засідання не з"явилася, про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надала.

Згідно до п.п.6,7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов"язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов"язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачі відзив на позовну заяву не подали, обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, а також те, що з моменту відкриття провадження у справі минуло більше 460 днів, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності представника відповідачів.

Заслухавши виступи учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов"язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено та підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.07.2018, що квартира за адресою АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 створено ОСББ "Р.Шухевича 4".

30 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до голови ОСББ "Р.Шухевича 4" ОСОБА_3 із заявою, в якій вказала, що 29 жовтня 2019 року о 04 год. з технічного поверху в її квартиру почала бігти вода. Внаслідок чого були залиті, дитяча кімната, ванна та велика кімната. Просила склати необхідні в цьому випадку документи та визначити суму відшкодування збитків або провести це відшкодування в інший спосіб (ремонт, тощо). Просила з"явитися 01 листопада 2019 року для складання Акту про факт затоплення та визначення заподіяної шкоди.

Так, предметом регулювання Закону України "Про житлово-комунальні послуги" є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до п.п. 12,14 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб"єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб"єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Управитель багатоквартирного будинку зобов"язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг (п.п.1 ч.4 ст.8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Розділом 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, передбачено, що технічне обслуговування жилих будинків - це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо.

Згідно Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року за реєстр. № 76 управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію.

Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року передбачено, зокрема, що у разі залиття квартири складається відповідний акт.

Відповідно до Акту №2 про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 від 01.11.2019, складеного у складі комісії: голови ОСББ "Р.Шухевич" Ханенко І.Д., власника кв. АДРЕСА_3 ОСОБА_1 , власника кв. АДРЕСА_4 ОСОБА_4 , встановлено під час залитття квартири АДРЕСА_3 залиття дитячої кімнати. В результаті обстеження вищерозташованої квартири АДРЕСА_4 виявлено залиття квартири АДРЕСА_4 з тех. поверху будинку. Таким чином, причиною залиття квартири АДРЕСА_3 стало вихід з ладу муфти стояка опалення на технічному поверсі будинку. Необхідно провести ремонт дитячої кімнати (пошпаклювати і покрасити). В дитячій кімнаті мокра стеля і стіна навколо стояка опалення. Вказаний Акт містить підписи складу комісії та печатку ОСББ "Р.Шухевича 4".

Наведені факти підтверджуються фото-відео матеріалами, наявними в матеріалах справи.

07 листопада 2019 року Домовою службою в особі ФОП ОСОБА_2 складено Кошторис вартості ремонтних робіт за адресою АДРЕСА_2 , відповідно до якого, вартість матеріалів та робіт становить 10 953 грн..

Таким чином, матеріальна шкода, спричинена позивачу внаслідок залиття квартири (вартість відновлювального ремонту) становить 10 953 грн..

З матеріалів справи також вбачається, що 26 червня 2019 року між ОСББ "Р.Шухевича,4" в особі голови правління Ханенка І.Д., що діє на підставі Статуту, надалі Замовник з однієї сторони, та Виробниче товариство з обмеженою відповідальністю "Кантар", в особі директора Тимошицького О.В., що діє на підставі Статуту, в подальшому Підрядник, з другої сторони, укадено Договір підряду №26/6.

Згідно п.1.1 Договору підряду №26/6 від 26 червня 2019 року, Підрядник за дорученням Замовника зобов"язується на свій ризик виконати комплекс будівельних робіт по об"єкту: "Капітальний ремонт житлового будинку АДРЕСА_1 (ремонт систем холодного та гарячого водопостачання, водовідведення та опалення в підвальному приміщенні та на горищі)".

За змістом статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", під утриманням будинків і прибудинкових територій розуміється господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Вказана стаття також визначає, що виконавцем послуг є суб"єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Стаття 13 Закону України "Про житлово - комунальні послуги", визначає, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій включають в себе, зокрема, обслуговування внутрішньобудинкових мереж та поточний ремонт.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про об"єднання співвласників багатоквартирних будинків", об"єднання створюється для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов"язків, належного утримання і використання неподільного та загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Згідно абзацу підпункту 2 пункту 4 Розділу ІІ Статуту Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ", завданням та предметом діяльності об"єднання є забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.

Відповідно Розділу VІ Статуту Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ", об"єднання має право відповідно до законодавства та цього Статуту виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою.

Тобто, ОСББ є відповідальною особою за належне утримання багатоквартирного будинку.

Суд вважає, що наявними у справі доказами підтверджено те, що саме на відповідача Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ", як виконавця послуг з утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 покладено обов"язок по утриманню в належному технічному стані зазначеного будинку, здійснення технічного обслуговування і ремонту внутрішньобудинкових мереж, вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій в межах зазначених чинним законодавством меж відгалуження (зон відповідальності).

Твердження представника відповідачів в письмових поясненнях про те, що Акт №2 про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення від 01.11.2019 є неналежним доказом, суд не приймає до уваги, оскільки відповідачами не доведено зворотнього та не доведено факту невідповідності даного акту чинному законодавству України.

Більш того, з матеріалів справи вбачається, що вказаний акт не був скасований, анульований чи визнаний недійсним.

Доводи представника відповідача в письмових поясненнях про недоведеність вини відповідача у заподіянні позивачу шкоди внаслідок залиття належної їй квартири, суд оцінює критично, оскільки у деліктних зобов"язаннях діє презумпція вини, а відповідач не довів свою невинуватість у заподіянні такої шкоди позивачу. При цьому відповідач не надав доказів, які б спростовували наявність його вини у залитті квартири позивача.

Не заслуговують на увагу доводи представника відповідачів на те, що кошторис вартості ремонтних робіт виготовлений Домовою службою 07.11.2019 є неналежним доказом. Позивач, скористалась своїм правом на подання доказів заподіяння збитків, спричинених затопленням квартири, надала суду в підтвердження позовних вимог належний, допустимий доказ, який підтверджує розмір матеріальних збитків позивача, який прийнятий судом до уваги, оскільки оцінка проведена саме для встановлення розміру заподіяної шкоди залиттям квартири, а не для інших вимог.

Окрім того, в ході розгляду справи судом було частково задоволено клопотання представника відповідачів та призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено ПП "Експерт-Рівне-Консалт". Проте, із наявного повідомлення судового експерта ОСОБА_5 вбачається, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Шухевича-4" та Виробниче товариство з обмеженою відповідальністю "Кантар" не з"явилися в головний офіс ПП "Експерт-Рівне-Консалт" за адресою АДРЕСА_5 , не уклали договір та не оплатили роботи по виконанню експертизи, то проведення експертизи є неможливим. Тому, експертом, матеріали справи та ухвалу суду повернуто без виконання.

Тобто, відповідачі не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, проте мали можливість надати суду відповідні докази та висновки експерта, але не використали своє право, а лише заперечують та не визнають вимоги позивача.

Згідно частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Як роз"яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв"язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв"язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов"язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов"язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України..

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, керуючись діючим законодавством України, суд дійшов висновку про доведеність вини відповідача Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Шухевича-4" у завданих матеріальних збитках, заподіяних майну позивача.

Враховуючи вищевикладені висновки, суд вбачає підстави для задоволення позову в частині відшкодування матеріальної шкоди та стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Шухевича-4" на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 10953,00 грн..

В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, слід зазначити наступне.

Відповідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із нищенням чи пошкодженням її майна.

Як роз"яснено у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з"ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв"язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з"ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

В обґрунтування позовних вимог про відшкодування моральної шкоди позивач вказував на те, що їй завдано моральної шкоди, що проявилася у порушенні нормального способу життя, у негативних емоціях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, вона була змушена з донькою весь цей час перебувати в одній кімнаті, що призвело до ряду незручностей впродовж тривалого часу, до того ж вона неодноразово зверталась до голови ОСББ про добровільне відшкодування завданої їй шкоди, проте отримувала з його боку лише насмішки.

Зважаючи на характер страждань, обсяг заподіяної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд відповідно до вимог статей 23, 1167 ЦК України та з урахуванням роз"яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1994 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами й доповненнями) прийшов до висновку, що сума в 2 000 грн. буде достатньою грошовою компенсацією завданої позивачу моральної шкоди.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. До витрат, пов"язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, повноваження представника позивача адвоката Пузирко О.О. підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги від 27.12.2019, Угодою №б/н про надання правової допомоги адвокатом від 27.12.2019. Згідно Додатку №1 до Угоди №б/н від 27.12.2019 оплата послуг здійснена в повному обсязі в розмірі 3500 грн..

Таким чином, стягненню з відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Шухевича-4" на користь ОСОБА_1 підлягають витрати на правову допомогу надану адвокатом Пузирко О.О. в розмірі 3500 грн..

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Таким чином, з відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Шухевича-4" на користь ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1008,96 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, п.3 Розділ ХII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Шухевича-4", Виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Кантар" про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Шухевича-4" на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 10953,00 грн., моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Шухевича-4" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1008,96 грн. та витрати на правову допомогу надану адвокатом Пузирко О.О. в розмірі 3500,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

ОСОБА_1 зареєстрована АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Шухевича-4", місцезнаходження: м. рівне, вул. Р.Шухевича, 4, ,

Виробниче товариство з обмеженою відповідальністю "Кантар", місцезнаходження м. Рівне, вул. Курчатова, 16А, .

Повне судове рішення складене 31 травня 2021 року.

Суддя -