ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9122/21 Справа № 205/7476/20 Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого- судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Ткаченко І.Ю.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 липня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ПІ ДЖІ ТРЕЙДІНГ», акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» про стягнення матеріальної, моральної шкоди та страхового відшкодування, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ПІ ДЖІ ТРЕЙДІНГ» (далі - ТОВ «АЙ ПІ ДЖІ ТРЕЙДІНГ»), акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» (далі - АТ «Страхова компанія «ІНГО») про стягнення матеріальної, моральної шкоди та страхового відшкодування, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи його тим, що 30 січня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ЗАЗ 1105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та «Mercedes - Benz GLS 450», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Зазначає, що автомобіль «ЗАЗ 1105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить на праві власності ТОВ «АЙ ПІ ДЖІ Трейдінг», який на момент дорожньо-транспортної пригоди використовувався його працівником - ОСОБА_2 , в той час як автомобіль «Mercedes - Benz GLS 450», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить їй.

Зазначала, що постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 04 березня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу.

Вказувала, що з метою встановлення вартості матеріального збитку, завданого належному їй транспортному засобу, було проведено автотоварознавчу експертизу, відповідно до висновку №7644 якої встановлено, що вартість відновлювального ремонту без урахування зносу складає 164 596,86 грн., а вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля «Mercedes - Benz GLS 450», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням зносу складає 107 567,59 грн.

Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вона звернулася до страхової компанії відповідача та отримала страхове відшкодування в розмірі 37 556,94 грн.

В той же час, вважає, що виплачений страховою компанією розмір страхового відшкодування не відповідає дійсному розміру спричинених збитків, зокрема розміру витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням його зносу, таким чином зважаючи на те, що згідно полісу страхування №АО/1529447 від 18 вересня 2019 року та додатком до полісу №530350534 від 18 вересня 2019 року в АТ «АСК «ІНГО Україна», загальний ліміт відповідальності страхової компанії по обом полісам складає 200 000 грн., в межах яких страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, останній повинен сплатити на її користь 70 010,65 грн., що є різницею між фактичною сумою матеріального збитку та сумою виплаченого страхового відшкодування.

Крім того, зважаючи, що у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди особа, що її спричинила, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та цією виплатою, що складає 57 029,27 грн., з розрахунку 164 596,86 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 107 567,59 грн. (розмір страхового відшкодування). В той же час, зважаючи, що дорожня-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 під час виконання ним своїх трудових обов`язків, відповідальність має бути покладена на ТОВ «АЙ ПІ ДЖІ ТРЕЙДІНГ», з яким він перебуває у трудових відносинах.

Також, зважаючи, що дорожня транспортна пригода та її наслідки спричинили їй моральні страждання, з ТОВ «АЙ ПІ ДЖІ ТРЕЙДІНГ» або ОСОБА_2 має бути відшкодована моральна шкода, яку вона оцінила в 25 000 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 липня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з АТ «Страхова компанія «ІНГО» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика у розмірі 70 010,65 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 57 029,27 грн.

Стягнуто з АТ «Страхова компанія «ІНГО» на користь ОСОБА_1 в порядку розподілу судових витрат, документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн., витрати за залучення експерта у розмірі 2 250 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 055, 50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в порядку розподілу судових витрат, документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн., витрати за залучення експерта у розмірі 2 250 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 055,50 грн.

В апеляційній скарзі АТ «Страхова компанія «ІНГО», посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просило рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог до АТ "СК "ІНГО" скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову до АТ "СК "ІНГО" повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що після отримання страховиком повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, представник відповідача з`явився на місце події та оглянув транспортний засіб, про що склав відповідний акт №3227 від 04 лютого 2020 року, після чого страхова компанія звернулася до суб`єкта оціночної дільності, який встановив, що завданий власникові автомобіля «Mercedes - Benz GLS 450», реєстраційний номер НОМЕР_2 , матеріальний збиток (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу складових) складає 37 556,94 грн. без урахування ПДВ, які в повному обсязі були виплачені позивачу. При цьому, відповідач має сумніви щодо достовірності наданого позивачем висновку експерта на підтвердження розміру, з огляду на те, що позивачем двічі проводилася авто-товарознавча експертиза спірного транспортного засобу, на підставі чого складалося два висновки експерта, а саме висновок №7296 від 14 лютого 2020 року та висновок №7644 від 31 липня 2020 року, які містять різні суми матеріального збитку та вартість відновлювального ремонту, не дивлячись на складення їх одним і тим самим експертом щодо того ж транспортного засобу, при цьому звертаючись до суду, позивач надає висновок де сума збитку є більшою, ніж зазначена у попередньому висновку. Звертає увагу, що обидва висновки визнають розмір збитків та вартість відновлювального ремонту з врахування ПДВ, а висновок експерта від 31 липня 2020 року визначає розмір спричиненої шкоди від дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 31 липня 2020 року, в той час як дорожньо-транспортна пригода, що є підставою виплати страхового відшкодування мала місце 30 січня 2020 року. Крім того, надаючи відповідний висновок, судовий експерт обраховував розмір шкоди, виходячи з цін, що мали місце на час складення висновку, а не на час пригоди. Вказує, що у висновку експерта зазначено, що останній лише обізнаний про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384,385 КК України, а не попереджений про неї. При цьому попереджає про кримінальну відповідальність експерта лише суд в ухвалі про призначення експертизи. Окремо звертав увагу суду, що відповідно до чинного законодавства, якщо відшкодування на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Крім того, позивачем не надано доказів фактичного понесення нею витрат по відновленню транспортного засобу. Зазначає, що його не було повідомлено про дату судового засідання, яке було призначено на 06 липня 2021 року, коли було ухвалено оскаржуване рішення, суд відмовив у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції. Судом першої інстанції, на думку скаржника, невірно розраховано суму судового збору, що підлягає стягненню з відповідача.

Позивачем ОСОБА_1 надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, відповідно до якого просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на обґрунтованість рішення та відсутності підстав для його скасування, оскільки звіт про оцінку №2146 від 13 лютого 2020 року, наданий позивачем, не є належним та допустимим доказом, оскільки не містить відомостей про ознайомлення оцінювача про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що такий висновок підготовлено до суду. Вважає, що страхова компанія з метою зменшення виплати страхового відшкодування замовила відповідний звіт, висновки за яким істотно відрізняються від наданого позивачем висновку. Звіт № 2146 від 13 лютого 2020 року не містив відомостей про огляд транспортного засобу оцінювачем, в акті відсутній підпис позивача чи його представника. Вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наданий позивачем до суду висновок автотоварознавчої експертизи є належним доказом по справі, оскільки складений атестованим експертом, який попереджений про кримінальну відповідальність у відповідності до вимог статті 102,106 ЦПК України. Відповідачем не надано доказів на спростування розміру шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Щодо посилань на зазначену у висновку експерту дату дорожньо-транспортної пригоди з приводу якої складено висновок експерта, вважає, що має місце технічна помилка, яка суті висновку не змінює.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30 січня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ЗАЗ 1105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та «Mercedes - Benz GLS 450», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 04 березня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 вбачається, що власником автомобіля «Mercedes - Benz GLS 450», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 (а.с.7).

30 січня 2020 року учасник дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «Mercedes - Benz GLS 450», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 звернувся до АТ "СК "ІНГО" із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.9).

05 лютого 2020 року власник транспортного засобу ОСОБА_1 звернулася до АТ "СК "ІНГО" із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 30 січня 2020 року (а.с.10).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ЗАЗ 1105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована в АТ «СК «ІНГО» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/1529447 від 18 вересня 2019 року. Ліміт відповідальності страховика за договором складає 100 000 грн., франшиза 0 грн., що не заперечується відповідачем АТ "СК "ІНГО" (а.с. 28).

Додатково між АТ "СК "ІНГО" та власником транспортного засобу ТОВ «АЙ ПІ ДЖІ ТРЕЙДІНГ» був укладений поліс страхування засобів наземного транспорту цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків №530350534 від 18 вересня 2019 року. Страхова сума складає 100 000 грн.,

Відповідно до пункту 14.4 полісу виплата страхового відшкодування по пункт 3 (ЦВ) здійснюється у випадку, якщо сума заподіяної шкоди, що належить до відшкодування, перевищує ліміти відповідальності, встановлені Законом України №1961-IV від 01 липня 2004 року. Таким чином загальний ліміт страховика за вказаним полісом та додатковим полісом до нього № 530350534 від 18 вересня 2019 року визначено 200 000 грн. (а.с.28).

04 лютого 2020 року було здійснено огляд транспортного засобу за участю страховика АТ "СК "ІНГО".

13 лютого 2020 року на замовлення ПрАТ "АСК "ІНГО Україна" товариством з обмеженою відповідальністю "СЗУ Україна" було складено звіт №2146 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, відповідно до якого встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу «Mercedes - Benz GLS 450», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 44 561,43 грн. з урахуванням ПДВ та 37 556,94 грн. без урахування ПДВ (а.с.29-32).

10 березня 2020 року АТ "СК "ІНГО" складено страховий акт №2402656 про сплату страхування, що підлягає компенсації в розмірі 37 556,94 грн. (а.с.179).

Сума страхового відшкодування АТ "СК "ІНГО" була отримана позивачем, що підтверджується платіжними дорученням №4306 від 23 березня 2020 року (а.с.120-122).

На підставі заяви ОСОБА_1 експертом ОСОБА_5 14 лютого 2020 року було складено висновок експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ, відповідно до якого вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Mercedes - Benz GLS 450», реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП становить 100 444,79 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes - Benz GLS 450», реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП становить 152 045,73 грн. (а.с.182-193).

Висновком авто-товарознавчої експертизи №7644 від 31 липня 2020 року встановлено, що вартість відновлювального ремонту складає 164 596,86 грн., а вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля автомобілем «Mercedes - Benz GLS 450», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 107 567,59 грн. (а.с.12-23).

Задовольняючи частково позовні вимоги, зокрема задовольняючи позов в частині позовних вимог ОСОБА_1 до відповідача АТ "СК "ІНГО", суд першої інстанції виходив з того, що відповідальність власника транспортного засобу «ЗАЗ 1105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ «АЙ ПІ ДЖІ Трейдінг», на момент ДТП була застрахована в АТ «Страхова компанія «ІНГО» на загальну суму страхового відшкодування 200 000 грн., при цьому, розмір заподіяної позивачеві шкоди саме у 107 567,59 грн. підтверджується висновком судового експерта, який за своєю формою відповідає вимогам ч.5 ст.106 ЦПК України, а відтак сприймається судом як належний, достатній та допустимий доказ по справі. При цьому, оцінюючи надані сторонами докази, зокрема висновок експерта та звіт про оцінку, наданий страховиком, суд першої інстанції надав перевагу висновку експертного автотоварознавчого дослідження, оскільки висновок автотоварознавчого дослідження складений саме для подання до суду судовим експертом, а його мотивувальна частина є більш наближеною щодо визначення пошкоджень отриманих автомобілем марки «Mercedes - Benz GLS 450», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Відтак суд дійшов висновку, що з відповідача АТ «Страхова компанія «ІНГО» підлягає стягненню, в межах ліміту відповідальності страховика (200 000 грн.), сума 70 010 грн.65 коп. (107 567 грн.59 коп. обрахованих судовим експертом - 37 556 грн.94 коп. фактично виплачених страховиком).

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з частиною другою статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

З метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників особи, діяльність яких пов`язана з використанням транспортних засобів, зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед іншими особами на випадок завдання шкоди.

Якщо деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик повинен виплатити потерпілому страхове відшкодування в порядку, передбаченому Законом.

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон №1961-IV) є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон №1961-IV визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників (стаття 3). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).

Так, згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Статтею 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на страховика покладено обов`язок протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до статті 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи і підтверджено сторонами, 30 січня 2020 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, на підставі якої в той же день до ПрАТ "АСК "ІНГО Україна" було надіслано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, а також заяву про направлення представника страхової компанії для огляду пошкодженого транспортного засобу, після огляду вказаного автомобіля позивачем на адресу ПрАТ "АСК "ІНГО Україна" було надано заяву про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

13 лютого 2020 року на замовлення ПрАТ "АСК "ІНГО Україна" товариством з обмеженою відповідальністю "СЗУ Україна" було складено звіт №2146 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, відповідно до якого встановлено, що ринкова вартість досліджуваного транспортного засобу склала 1 128 112,79 грн., коефіцієнт фізичного зносу ТЗ склав 0,5983. Вартість необхідних для ремонту матеріалів складає 4 358,93 грн (з урахуванням ПДВ), вартість складових, які підлягають заміні становить 93 771,46 грн. (з урахуванням ПДВ), вартість ремонтних робіт 2 534,50 грн., а всього 100 664,89 грн. В той же час зважаючи на розмір коефіцієнту фізичного зносу, вартість збитку з урахуванням ПДВ складає 44 561,43 грн. та 37 556,94 грн. без урахування ПДВ.

10 березня 2020 року АТ "СК "ІНГО" складено страховий акт №2402656 про сплату страхування, що підлягає компенсації в розмірі 37 556,94 грн. Вказана сума була направлена на розрахунковий рахунок позивача 23 березня 2020 року.

Крім того, позивачем 14 лютого 2020 року була проведена авто-товарознавча експертиза по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ, відповідно до якої вартість матеріального збитку автомобіля «Mercedes - Benz GLS 450», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 100 444,79 грн.; вартість відновлювального ремонту складає 152 045,73 грн. Ринкова вартість транспортного засобу склала 1 418 194,63 грн., коефіцієнт фізичного зносу складає 0,3902.

31 липня 2020 року позивачем самостійно повторно проведено авто-товарознавчу експертизу №7644, якою встановлено, що вартість відновлювального ремонту складає 164 596,86 грн., а вартість матеріального збитку складає 107 567,59 грн. При цьому, ринкова вартість транспортного засобу склала 1 404 936,30 грн. Коефіцієнт фізичного зносу 0,3959.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з дійсним позовом, позивач зазначала, що згідно проведеному на її замовлення висновку авто-товарознавчого дослідження вбачається, що вартість матеріального збитку склала 107 567,59 грн. та є більшим за сплачену страховою компанією сумою страхового відшкодування, у зв`язку з чим з останнього на її користь підлягає сплаті різниця між фактичним розміром шкоди та вже сплаченою страховою виплатою.

В той же час, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що складені на замовлення позивача одним і тим самим експертом ОСОБА_5 висновки автотоварознавчої експертизи, які остання надавала страховику та суду, є суперечливими, мають різний розмір ринкової вартості транспортного та його зносу автомобіля на момент дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 30 січня 2020 року і як наслідок різний розмір шкоди. Аналогічні суперечності мають місце і у порівнянні зі звітом про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу.

При цьому, для встановлення фактичного розміру шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, усунення розбіжностей між звітом, поданим відповідачем і висновками експерта, складеними на замовлення позивача необхідні знання в галузі авто-товарознавства.

Відповідно до частини 1 статті 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Колегія суддів зауважує, що згідно частини 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1-2 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, зважаючи на наявність суперечностей у висновках судових експертів, складених на замовлення позивача та звіту про оцінку, складеного на замовлення страхової компанії, позивач з метою доведення обґрунтованості своїх позовних вимог до страхової компанії не скористалася своїми процесуальними правами та не заявляла клопотань про призначення судом незалежної автотоварознавчої експертизи з метою встановлення спричиненого їй збитку, або допит експерта та оцінювача у судовому засіданні з метою встановлення розбіжностей у визначенні розміру, спричиненої шкоди, в той час як суддя не має відповідних знань та не є експертом в області авто-технічних досліджень та не може належним чином оцінити вказані висновки та звіт на предмет їх достовірності та правильності розрахунку спричиненої шкоди, який мав бути покладений в основу судового рішення.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що авто=товарознавче дослідження, яким позивач обґрунтовує розмір спричиненої йому шкоди, було проведено 31 липня 2020 року, тобто більш ніж через півроку з події дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, досліджуючи надані позивачем експертні висновки, колегія судів зауважує, що останні містять розрахунок суми спричиненого матеріального збитку із урахуванням ПДВ, в той час як згідно закону у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає ПДВ, в межах суми страхового відшкодування.

Аналогічний висновок, викладений у численних постановах Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі №757/22706/15-ц, від 19 вересня 2018 року у справі №523/5890/15-ц (провадження №61-18781св18), від 13 березня 2018 року у справі №910/9396/17, постанові від 6 липня 2018 року у справі №924/675/17.

Також, колегія суддів зауважує, що обидва висновки експерта, складені на замовлення позивача, в тому числі той, що надавався позивачем як доказ своїх позовних вимог, містять розрахунок, виходячи з цін на час проведення вказаної судової експертизи, а не на час дорожньо-транспортної пригоди, в той же час Закон не встановлює обов`язку страховика коригувати розмір страхового відшкодування залежно від коливання курсу валюти та відповідної зміни вартості відновлювального ремонту, у суду не було правових підстав для стягнення зі страхової компанії на користь позивача додаткової суми страхового відшкодування, обрахованого з розміру матеріального збитку, визначеного у цінах на день проведення експертизи.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 січня 2018 року, справа №686/5234/15-ц.

Крім того, колегія суддів зауважує, що у випадку незгоди потерпілого із розміром страхового відшкодування, останній не позбавлений права оскаржити відповідне рішення страховика (МТСБУ) про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) позивачем у судовому порядку, яке останнім, окрім іншого не оскаржувалося.

Таким чином, з урахуванням встановлених у справі обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Страхова компанія «ІНГО» про стягнення матеріальної, моральної шкоди та страхового відшкодування, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди скасуванню із відмовою у задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги відповідача на користь АТ «Страхова компанія «ІНГО» підлягають стягненню з позивача ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в розмірі 1 905,62 грн.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 липня 2021 року в частині задоволених позовних вимог до акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» про стягнення матеріальної, моральної шкоди та страхового відшкодування, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в розмірі 1 905 (одна тисяча дев`ятсот п`ять) грн. 62 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 29 листопада 2021 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Ткаченко І.Ю.