Справа № 265/9502/13-ц
Провадження № 4-с/265/17/21
У Х В А Л А

19 листопада 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновського А. М.,

за участю секретаря судових засідань Гавшиної А.С.,

боржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

В С Т А Н О В И В:

31 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії посадових осіб Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) щодо накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно на підставі постанови від 10.02.2017 року за виконавчим листом № 265/9502/13-ц. В обґрунтування скарги посилався на те що, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 01.06.2016 з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» стягнуто заборгованість в розмірі 5124,77 грн., ухвалою Апеляційного суду Донецької області віл 02.08.2016 року, рішення першої інстанції залишено без змін. 12.08.2016 тобто на 10 день після винесення рішення Апеляційною інстанцією, скаржником була сплачена повна сума заборгованості в розмірі 5124,77 грн., тобто рішення суду було виконано до відкриття виконавчого провадження. На підставі чого просить постанову державного виконавця від 10.02.2017 № 53322747 визнати не законною.

20 липня 2021 року від Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшли письмові пояснення, відповідно до яких посилались на те що, на виконанні у відділі ДВС перебували виконавчі провадження у відношенні боржника ОСОБА_1 , а саме:постанова № АН 895814 від 09.02.2011, видана ДАІ, про стягнення у ОСОБА_1 на користь держави штраф у розмірі 860,00 грн. (АСВП 26278157). 20.09.2011 державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (виконавчий документ спрямовано за місцем роботи боржника). Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 31.05.2021 штраф не сплачено та у державного виконавця були відсутні відомості та підтверджуючі документи про скасування боржником вищевказаної постанови; виконавчий лист № 265/9502/13-2-ц від 09.08.2016, виданий Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполь, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ДТЕК "Донецькобленерго" суми боргу за виконання підрядних робіт у розмірі 4384,38 грн., пені у розмірі 394,11 грн., індексу інфляції у розмірі 30,75 грн., 3% річних у розмірі 86,13 грн., а всього 4895,37 грн. та судовий збір у розмірі 229,40 грн. (АСВП 53322747, 53322628). 10.02.2017 державним виконавцем з метою виконання рішення суду винесено постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника. 17.05.2017 винесено постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», сума заборгованості була сплачена боржником в повному обсязі до відкриття виконавчого провадження.Тобто державним виконавцем не було винесене постанову про зняття арешту з майна боржника, оскільки згідно АСВП існував несплачений штраф ДАІ.Також згідно письмових відповідей відділу ДВС на заяви боржника від 28.07.2020 та 25.05.2021 зазначалось, що боржнику необхідно або сплатити штраф, або надати до відділу ДВС підтверджуючі документи про скасування штрафу. Відомості про скасування не були надані.14 липня 2021 начальником відділу ДВС винесено постанову про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 20.09.2011 та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 14.07.2021 на підставі п 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у якій знято арешт, накладений 10.02.2017 на все рухоме та нерухоме майно боржника. Просили суд відмовити у задоволенні скарги, оскільки дії ДВС ґрунтувались на законні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 на полягав на задоволенні скарги, а саме визнання дій посадових осіб Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) не законними , щодо накладення арешту.

В судове засідання призначене на 19.11.2021 представник Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) не з`явився надавши заяву про відкладення слухання справи.

Належним чином повідомлений представник зацікавленої особи про дату,час і місту розгляду скарги, до суду не з`явилися, їх неявка, відповідно до ст. 450 ЦПК України, не перешкоджає розгляду скарги, тому суд розглянув скаргу за їх відсутністю.

Дослідивши письмові матеріали скарги суд дійшов наступного.

Згідно із ст. 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, порушено їхні права чи свободи.

Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 01.06.2016 з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» стягнуто вартість виконавчих роті у розмірі 4895,37 грн., та судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 02 серпня 2016 року, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 01.06.2016 залишено без змін.

10 лютого 2017 року постановою державного виконавця Лівобережного ВДВС 3 53322747 на підставі виконавчого листа № 265/9502/13-ц від 09.08.2016 було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

26 травня 2017 року на адресу суду було повернуто виконавчий лист з Лівобережного ВДВС на підставі постанови старшого державного виконавця Лівобережного ВДВС Гладковою О.О. у зв`язку з погашення суми заборгованості в повному обсязі на підставі квитанції № 0.0.598653845.1 від 12.08.2016.

Постановою старшого державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Алексєєвою С.О. 06.05.2011 було відкрито виконавче провадження № 26278157 на підставі постанови № АН 895814 від 09.02.2011.

Згідно постанови старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Щаріповою А.С. від 14.07.2021 було закінчено виконавче провадження винесеного на підставі постанови № АН 895814 виданої 09.02.2011, у зв`язку з її скасуванням 21.03.2011 на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя.

28.07.2020 та 22.05.2021 на адресу ОСОБА_1 направлялись відповіді, щодо необхідності або сплатити штраф, або надати до відділу ДВС підтверджуючі документи про скасування штрафу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»- виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) зокрема, звернення стягнення на кошти, … інше майно (майнові права) боржника; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 5,7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника податидекларацію про доходита майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленомустаттею 27 цього Закону. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеномуст.56 цього Закону.

Статтею 56 Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Відповідно до ч.7 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження,повернення виконавчого документа стягувану на підставі пунктів 1,3,11частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем Факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

За ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладені норми Закону, наявність постанови про відкриття виконавчого провадження № 26278157 на підставі постанови № АН 895814 від 09.02.2011, суд дійшов висновку про необґрунтованість скарги, оскільки за вищевказаними нормами права існують підстави, коли арешт, накладений на майно боржника, не знімається, що вданому випадку є штраф в розмірі 860,00 гривень, та у державного виконавця були відсутні відомості та підтверджуючі документи про скасування боржником вищевказаної постанови. Про наявність постанови від 21.03.2011 про скасування постанови № АН 895814 від 09.02.2011 державному виконавцю стало відомо лише 14.07.2021, та цим же днем начальником відділу ДВС винесено постанову про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 20.09.2011 та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 14.07.2021 на підставі п 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у якій знято арешт, накладений 10.02.2017 на все рухоме та нерухоме майно боржника, внаслідок чого суд вважає дії державних виконавців Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), законними та відмовляє у задоволенні скарги в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України,

В И Р І Ш И В

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Донецького Апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

Вступна та резолютивна частини рішення складено та проголошено 19 листопада 2021 року.

Повний текст судового рішення складено у десятиденний строк.

Суддя А.М. Вайновський