Справа № 450/3893/20 Провадження № 2/450/735/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Кіпчарського М.О.,

секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

Позивач 17.11.2020 року звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за нею право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати, ОСОБА_4 , яка своїм майном на випадок смерті не розпорядилася, а тому спадкування після її смерті здійснюється за законом почергово. До складу спадкової маси після смерті ОСОБА_4 увійшло право власності на вказане вище будинковолодіння.

Позивач до дня смерті матері проживала та була зареєстрованою разом з нею у АДРЕСА_1 , а тому вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявила про відмову від такої, однак не в змозі зареєструвати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки остання за життя не зареєструвала за собою право власності на житловий будинок. З цих підстав просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, та просить такі задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача - Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, та не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивачів є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» за змістом ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Аналогічне положення закріплене також в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14.

Згідно ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.09.1964 року; копію свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 23.11.1985 року; копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 22.04.2004 року; копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 15.12.2014 року; копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 22.06.1964 року; копію технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 , який виготовлений 11.02.2020 року; довідку ТзОВ «Фаєрмур» № 1906 від 30.10.2020 року; довідку про склад сім`ї № 1369 від 02.11.2020 року; акт обстеження житлово-побутових умов; клопотання відповідачів, про визнання заявлених позивачем позовних вимог, що свідчить про визнання ними обставин викладених позивачем у позовній заяві, а отже такі у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказування не потребують, та дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ними позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набула право власності на спадкове майно; те, що позивач на час відкриття спадщини постійно проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем, що свідчить про прийняття нею спадщини; те, що позивач являється єдиними спадкоємцями за законом першої черги, яка прийняла спадщину та претендує на спадкове майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що відповідачі визнали позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 12, 76, 81, 82, 247, 258-259, 263-265, 273, 315-319, 352-355 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 , що складається з А-1-житлового будинку, Пг- погріб, а-1 - веранда, а - сходи, Б - гараж, В - літня кухня, Г- вбиральня, №1 - ворота, № 2 - огорожа, загальною площею 84,8 кв.м, житловою 31,6 кв.м., допоміжною 53,2 кв.м.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяМ. О. Кіпчарський