Справа № 755/2930/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Виниченко Л.М.,

при секретарях Сіренко Д.В., Коваленко Д.В.,

за участі

представника позивача Паніотова О.К.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу № 755/2930/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання права власності на будівельні матеріали в порядку спадкування, визнання прав та обов`язків забудовника незавершеного будівництва в порядку спадкування, визнання права на введення в експлуатацію незавершеного будівництвом житлового будинку, усунення перешкод в користуванні майном,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом у якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на 6/7 часток у Ѕ частки, яка належить спадкодавцю ОСОБА_4 , а саме 42,78% у частці останнього, в будівельних матеріалах, що були використані при добудові домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у кількості та вартості, що буде визначена судовою будівельно-технічною експертизою; визнати за відповідачем право власності на 1/7 часток у Ѕ частки (а саме 7,13% у частці ОСОБА_4 ), яка належала спадкодавцю ОСОБА_4 із присудженням відповідачеві відповідної грошової компенсації; визнати за нею права і обов`язки забудовника незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_4 ; визнати за нею право на введення в експлуатацію незавершеного будівництвом вказаного житлового будинку; усунути створені відповідачем перешкоди в користуванні добудовою шляхом забезпечення їй безперешкодного допуску до добудови у будь який час та технічних спеціалістів у робочий час для проведення технічного огляду і проставляння відповідної відмітки у технічному паспорті на домоволодіння.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 30.09.1967 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 до 18.02.1997 року та з 14.02.2002 р. одружилися знову. У спільну сумісну власність ОСОБА_4 та позивача було нажите домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 12.08.1988 р. та 08.12.2004 р. оформлено у власність земельну ділянку площею 0,10 га. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, державний акт на право власності на землю було видано на ім`я ОСОБА_4 . Ще за життя чоловік позивача ОСОБА_4 у 1996 р. розпочав самочинну добудову домоволодіння на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , зокрема добудував домоволодіння використовуючи цеглу та шифер, що доводиться фотографіями та буде підтверджено матеріалами судово-технічної експертизи і показами свідків. Оформити дозвільні документи на добудову домоволодіння ОСОБА_4 своєчасно не мав право через те, що не міг на той час підтвердити право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розташоване їх з позивачем домоволодіння, в той же час ОСОБА_4 намагався легалізувати добудову в адміністративному порядку, яку завершити не встиг. Помер ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя спадкодавець для легалізації добудови будинку 11.12.1998 р. сплатив адміністративний штраф за виконання будівельних робіт без дозволу та затвердженого проекту; 21.08.2003 р. було отримано план червоних ліній; 23.12.2003 р. отримано рішення Київради про приватизацію земельної ділянки; 08.12.2004 р. отримано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку під добудованим домоволодінням; 28.10.2005 року оформлено технічний паспорт на житловий будинок з добудовою під літерою О з відміткою самовільне будівництво; 26.07.2006 р. було замовлено і отримано черговий кадастровий план № 1603; 26.12.2006 р. подано до голови Дніпровської РДА заяву про надання дозволу на проектування та добудову будинку; 19.01.2007 р. розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 42 ОСОБА_4 було надано дозвіл на проведення добудови житлового будинку на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 ; 18.05.2007 року ГУ Містобудування, архітектури та дизайну міського середовища було видано ОСОБА_4 Архітектурно-планувальне завдання № 07-0069 на проектування будівництва добудови до житлового будинку за вказаною адресою.

У позові зазначено, що єдиними спадкоємцями першої черги, які звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини і прийняли спадщину є позивач, як дружина спадкодавця, та відповідач, який є одним із синів ОСОБА_1 . При цьому позивачем була успадкована 6/7 частка спадкового майна та відповідачем 1/7 частка. Вже після смерті ОСОБА_4 відповідач протиправно вселився до добудови, змінив замки та користується нею в своїх інтересах, не допускаючи туди ані позивача, ані інших родичів померлого батька ОСОБА_4 та перешкоджає позивачу завершити процедуру легалізації самовільного будівництва домоволодіння, чим порушуються права позивача.

Ухвалою суду від 07.03.2019 року відкрите провадження у справі у порядку загального позовного провадження, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання (т. 1 а.с. 39, 40). Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання вказаної ухвали з доданими процесуальними документами для подання відзиву на позовну заяву.

22.04.2019 р. від відповідача до суду надійшов відзив на позов з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 800 грн. Відзив мотивовано тим, що позов є необгрунтованим та безпідставним. Відповідач зазначає, що він з народження по теперішній час був зареєстрований і проживав у батьківському житловому будинку по АДРЕСА_1 . У лютому 1996 р. батько надав йому згоду здійснити добудову до вказаного житлового будинку з метою подальшого відчуження цієї добудови на його (відповідача) ім`я. У 1978 р. батько переніс інфаркт, внаслідок чого розвинулась ішемічна хвороба серця та на початку 2002 знову переніс інфаркт, після чого у березні 2002 р. та у червні 2006 р. його батьку були проведені операції по стентуванню серця. Тому він за згоди батька одноособово у травні 1996 р. почав будівництво до батьківського будинку двоповерхової житлової добудови загальною площею 96 кв.м., жилою - 59,7 кв.м., що позначена на плані технічного паспорта від 28.10.2005 р. літ. «О» з відміткою «самочинне будівництво». У травні 1996 р. він заклав фундамент та підземний погріб, у липні-вересні 1997 р. будував стіни, у жовтні 1997 р. - дах, у 1999 р. здійснював добудову вітальні та санвузла, з 2000 по 2005 р.р. виконував внутрішні роботи; будівництво добудови було майже завершене у серпні 2007 р. з готовністю близько 95 %. Участі у будівництві батько не приймав, оскільки з самого початку була домовленість, що він (відповідач) збудує добудову для проживання своєї сім`ї, а після завершення будівництва та оформлення добудови на ім`я батька, як власника будинку, ця добудова разом із розміщеною на ній земельною ділянкою буде подарована батьком йому. Крім того, батько не міг займатися будівництвом прибудови, оскільки за медичними показаннями хвороба серця не дозволяла батьку будь-яких фізичних та нервових навантажень. Також з травня 2007 р. до його житлової добудови ним було проведено електромережу та водопровід, окремо від батьківського будинку встановлено електро- та водолічильники, на його ім`я постачальною організацією відкрито окремий особовий рахунок № НОМЕР_1 , а у батьківському будинку особовий рахунок № НОМЕР_2 , за користування водою та електроенергією він сплачує з 2007 р. по теперішній час. В листопаді 2005 р. він замовив та оплатив проведення телефонного кабелю до своєї добудови. Фактично штраф за проведення будівельних робіт без відповідного на те дозволу сплачував він, також він займався організацією отримання всіх необхідних документів для оформлення спірної забудови, які видавались на ім`я батька, як власника будинку і земельної ділянки. Для завершення оформлення на ім`я батька самочинної добудови до будинку його батько 12.11.2007 р. та 21.11.2008 р. видавав йому нотаріально посвідчені довіреності, на підставі яких він займався оформленням документів, зокрема замовив та отримав проект індивідуального житлового будинку - спірної добудови від 14.04.2009 р. Він зі своєю сім`єю перейшов проживати у збудовану ним добудову 31.08.2007 р., у цей день святкували входини, на яких були присутні позивач і всі його брати та сестри. Однак, у 2019 р. його брати та сестри стали підбурювати їхню матір - позивача розділити збудовану ним добудову до батьківського будинку, в результаті чого подано позов. Спірна добудова будувалась у період коли його батько та матір у зареєстрованому шлюбі не перебували, тому не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Будь яких доказів чинення ним перешкод позивачу до позову не додано (т. 1 а.с. 51-57).

У відзиві відповідач також надав відповіді на поставлені йому у позовній заяві питання, в яких вказав, що спірна добудова є самочинним будівництвом, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок від 28.10.2005 р.; він користується спірною добудовою на тій підставі, що її одноособово збудував; він не чинить перешкод своїй матері - позивачу щодо користування добудовою до житлового будинку; на лист матері у них була усна розмова; він не перешкоджає введенню домоволодіння в експлуатацію; після батька він успадкував 1/7 частину житлового будинку з надвірними будівлями та 1/7 частину земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; він відмовився підписувати відмову від своєї частки у спадщині тому, що згідно закону має на це право; електромережу та водопостачання до спірної добудови проведено, також встановлено окремі електро- та водолічильники (т. 1 а.с. 57).

Відповідачем суду подана заява від 17.04.2019 р. про застосування строку позовної давності (т. 1 а.с. 107, 108).

21.05.2019 р. до суду надійшла відповідь на відзив у якій представник позивача вказує, що позивач відхиляє доводи відповідача викладені у відзиві на позов, також зазначає, що позовна давність до вимог про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном не застосовується, оскільки порушення триває у часі (т. 1 а.с. 116-120, 131, 132).

Ухвалою суду від 22.05.2019 р. до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (т. 1 а.с. 139, 140).

Ухвалою суду від 22.05.2019 р. за клопотанням представника позивача ОСОБА_3 витребувано копію матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 145, 146).

05.07.2019 р. до суду від Десятої Київської державної нотаріальної контори на виконання вимог ухвали про витребування доказів надійшла копія спадкової справи № 1512/09 (т. 1 а.с. 149-247).

07.08.2019 р. від представника третьої особи Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Червонописької Л.А. до суду надійшли пояснення на позов з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Зазначено, що не зрозумілими залишаються позовні вимоги про визнання права власності на будівельні матеріали, оскільки у позові не зазначено, що саме добудовано, відповідно на які матеріали необхідно визнати право власності у порядку спадкування, також незрозумілою є вимога щодо визнання прав та обов`язків забудовника незавершеного будівництва та введення в експлуатацію незавершеного будівництвом житлового будинку у порядку спадкування, оскільки ОСОБА_2 отримала у власність 6/7 частин земельної ділянки та домоволодіння, що дає їй відповідні права та обов`язки, зокрема у тому числі звертатись до органів державного архітектурно-будівельного контролю. Щодо усунення перешкод у користуванні майном, то Цивільний кодекс України передбачає припинення права особи на частку у спільному майні якщо, зокрема, спільне володіння і користування майном є неможливим. Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Механізм набуття права на виконання будівельних робіт визначений Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466, а механізм прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта визначений Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 № 158 затверджено Порядок проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт. Позивачем обрано невірний спосіб захисту (т. 2 а.с. 70-74).

Ухвалою суду від 25.09.2019 р. за клопотанням представника позивача ОСОБА_5 призначено проведення судової будівельної експертизи для вирішення питань щодо визначення переліку матеріалів і обладнання, їх кількості та вартості, які були використані при добудові домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за період добудови станом до 11 вересня 2009 року та визначення переліку матеріалів і обладнання, їх кількості та вартості, які були використані при добудові зазначеного домоволодіння у період добудови з 18 лютого 1997 року по 13 лютого 2002 року. На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено (т. 2 а.с. 141-143).

25.06.2020 р. до суду надійшли матеріали справи з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз з повідомленням про неможливість надання висновку (т. 2 а.с. 152-154).

Ухвалою суду від 30.06.2020 р. провадження у справі поновлено (т. 2 а.с. 155, 156).

Ухвалою суду від 24.09.2020 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_5 та клопотання відповідача про виклик свідків (т. 2 а.с. 192-194).

Ухвалою суду від 24.09.2020 року задоволено клопотання відповідача про витребування доказів, а саме витребування від позивача будинкової книги на домоволодіння (т. 2 а.с. 195, 196).

Ухвалою суду від 24.09.2020 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до судового розгляду по суті (т. 2 а.с. 188, 189).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов з викладених у позовній заяві підстав.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, надав пояснення, викладені у відзиві.

Представник третьої особи Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, про причини неявки представника суд не повідомлено.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що шлюб між позивачем та ОСОБА_4 було укладено у 1967 році. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.11.1993 року по справі № 2-2433/1993 шлюб розірвано (т. 2 а.с. 121-123). Свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 видане 18 лютого 1997 року (т. 1 а.с. 8).

Згідно свідоцтва про одруження, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 вдруге було зареєстровано 14.02.2002 року (т. 1 а.с. 9).

На час розірвання шлюбу між позивачем та ОСОБА_4 діяв Кодекс про шлюб та сім`ю України, статтею 44 якого визначалось, що шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану.

Отже, у період часу з 18 лютого 1997 року по 13 лютого 2002 року позивач у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 не перебувала.

Відповідач є сином позивача та ОСОБА_4 (копія свідоцтва про народження - т. 1 а.с. 168).

Відповідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 152).

Згідно Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 12.08.1988 року виданого Виконавчим комітетом Дніпровської районної ради народних депутатів, ОСОБА_4 на праві власності належало домоволодіння по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 205), що також підтверджується інформаційною довідкою Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 17.11.2014 № ПБ-2014 № 4908 (т. 1 а.с. 209).

На ім`я спадкодавця ОСОБА_4 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки :66:540:0082 (т. 1 а.с. 164).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Згідно ст. 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

З матеріалів спадкової справи № 1512/09 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 убачається, що між спадкоємцями - позивачем, відповідачем, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 було укладено Договір про поділ спадкового майна від 12.05.2016 р., посвідчений державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 3-404 (т. 1 а.с. 245, 246).

На ім`я сторін по справі, як спадкоємцям майна ОСОБА_4 , державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори видані свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.05.2016 р., а саме: позивачу на 6/7 часток земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 231), відповідачу на 1/7 частку вказаної земельної ділянки (т. 1 а.с. 223); позивачу на 6/7 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , житлова площа якого 95,4 кв.м., загальна площа 152,5 кв.м., відповідачу на 1/7 частку цього домоволодіння (т. 2 а.с. 4).

Предметом спору є добудова до спадкового житлового будинку АДРЕСА_1 , яка позначена літерою «О» (1 поверх та мансарда), як самовільне будівництво у технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 28.10.2005 р. виданому Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна (т. 1 а.с. 62-68).

В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що самочинну добудову домоволодіння спадкодавцем ОСОБА_4 було розпочато у 1996 р.

На підтвердження позовних вимог надано копії: протоколу про адміністративне правопорушення від 11.12.1998 р. складеного Держархбудконтролем м. Києва щодо ОСОБА_4 про порушення при виконанні будівництва прибудови до житлового будинку АДРЕСА_1 без дозволу та затвердженого проекту (т. 1 а.с. 16), заяви ОСОБА_4 до голови Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 04.12.2006 р. про надання дозволу на проектування та добудову будинку (т. 2 а.с. 169), розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 19.01.2007 р. № 42 про надання дозволу ОСОБА_4 на добудову житлового будинку в приватній садибі АДРЕСА_1 за умови виконання переліку зобов`язань викладених у п. 2 цього розпорядження (т. 1 а.с. 24), складеного за замовленням ОСОБА_4 Архітектурно-планувального завдання (АПЗ) № 07-0069 на проектування будівництва добудови до житлового будинку та будівництво господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 25-30), технічного паспорту виготовленого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна станом на 28.10.2005 р. (т. 1 а.с. 17-22).

Відповідач заперечує факт будівництва спадкодавцем спірної добудови до будинку, посилаючись на те, що з дозволу його батька ОСОБА_4 таке будівництво здійснювалось ним особисто та за його кошти для забезпечення його сім`ї житлом та для подальшого оформлення документів на прибудову ОСОБА_4 на його ім`я видав нотаріально посвідчені довіреності, при цьому була домовленість, що після завершення будівництва і узаконення добудови на ім`я батька, як власника будинку, цю добудову батько подарує йому.

Суд приймає до уваги пояснення відповідача, що будівництво спірної добудови здійснювалось відповідачем, а не спадкодавцем, оскільки у спростування позовних вимог відповідачем ОСОБА_1 надано накладні, вимоги, квитанції, товарні чеки на замовлення та оплати будівельних матеріалів за період часу з 01.11.1996 р. по 2008 р. (т. 1 а.с. 73-86), нотаріально посвідчені довіреності від 12.11.2007 р. та від 21.11.2008 р. видані ОСОБА_4 на представництво його інтересів на ім`я відповідача (т. 2 а.с. 95, 96). Вказані обставини також підтверджуються показами свідків.

Так, свідок зі сторони відповідача ОСОБА_11 засвідчила, що відповідач є чоловіком її доньки ОСОБА_9 . У 1995 р. вона зі своїм чоловіком прийшли перевідати дітей в будинок АДРЕСА_1 . В присутності свахи (позивача) її чоловік став розмовляти з ОСОБА_4 , який надав згоду на будівництво нового будинку біля його будинку для нової сім`ї ОСОБА_1 . Почали це будівництво весною 1996 р., вона купила бетономішалку, її чоловік привів чотирьох будівельників для кладки стін і балок на дах, ще наймали людину для штукатурки, всі інші роботи робили відповідач та її чоловік. У 2003 р. вона відкрила СПД ОСОБА_15 та вже більше стала допомагати дітям.

Свідок ОСОБА_16 засвідчив, що відповідач є його зятем, який зі своєю сім`єю спочатку жив в гуртожитку, потім на квартирі по АДРЕСА_1 . Через відсутність коштів для купівлі житла він із ОСОБА_1 вирішили попросити батька ОСОБА_1 , щоб дав ділянку землі для забудови. Під час відвідування дітей на орендованій квартирі у 1995 р. вони там зустрілись із батьками відповідача, тоді ж з позивачем та ОСОБА_4 домовились, що ті дають дозвіл біля їхнього будинку виділити більше 10 кв.м. для побудови нового будинку для сім`ї ОСОБА_1 , але фінансово допомагати не будуть, бо у ОСОБА_4 велика сім`я. Весною 1996 р. він з ОСОБА_1 побудували фундамент, викопали на погріб яму, осінню вдвох побудували погріб зі старої цегли, для будівництва купили та завезли 4 машини цегли і 2 машини балок, десь влітку 1997 р. найняли 4 людей для будівництва коробки впритул зі старим будинком, виписали 1,5 т. силікатної маси із силікатного заводу. За перший поверх він особисто розраховувався з найманими працівниками, за кладку стін на другому поверсі платив відповідач. До 1997 р. зробили каркас будинку, до морозів до кінця 1997 р. накрили дах руберойдом. У 1998 р. поклали шифер, який привозили з Полтави . Після цього він фізично не допомагав, бо ОСОБА_1 став добре заробляти.

Свідок ОСОБА_19 засвідчила, що вона сусідка сім`ї ОСОБА_1 , будівництво відбувалось на її очах з 1996 р., будували добудову ОСОБА_1 зі своїм тестем ОСОБА_21 , вони на тачці возили дошки, цеглу, будували близько 10 років, ще були якісь незнайомі люди, які не є родичами сторін по справі. Вона не бачила, що батько ОСОБА_1 будував прибудову.

Свідок ОСОБА_22 засвідчив, що він з відповідачем разом працював у 2000 р. За проханням ОСОБА_1 десь влітку 2000 р. його батько ОСОБА_23 в середині двоповерхової прибудови штукатурив стіни, за роботу розраховувався відповідач.

Свідок ОСОБА_24 засвідчила, що позивач її хрещена, прибудову до батьківського будинку по АДРЕСА_1 будував ОСОБА_1 та батько його дружини ОСОБА_9 ОСОБА_21 , батько ОСОБА_1 у будівництві не допомагав. У 1996 р. відповідач зі своїм тестем зробили фундамент, у 1997 р. за рік зробили стіни, які клала бригада, потім будували дах, будівництво тривало років з 10, закінчилось у 2005 - 2007 р.р. У 1997 р. родина ОСОБА_1 роз`їхалась, дядя ОСОБА_4 залишився жити на Сагайдака , позивач з дівчатами виїхала в отриману 4-х кімнатну квартиру та періодично приїжджала на Сагайдака , але не жила там. Відповідач переселився до свого батька до його смерті. Будівництво оплачував відповідач, ще за життя ОСОБА_4 говорив, що будує ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_29 засвідчила, що живе поруч з відповідачем, знає його з дитинства. ОСОБА_4 є її рідний дядько. Коли в ОСОБА_1 з`явилась сім`я, ОСОБА_4 дав дозвіл на добудову до його хати, розділив всім землю. Відповідач сам будував прибудову до будинку по АДРЕСА_1 , де зараз і мешкає. В розмовах з дядьком ОСОБА_4 та з матір`ю ОСОБА_1 відповідачу дали дозвіл, щоб він будував, про це також знали всі родичі. ОСОБА_1 ніхто з братів та сестер будувати не допомагав. Будівництво було десь з 1997 р. по 2007 р., ОСОБА_1 будував з тестем, наймав людей, їм оплачував роботу, дядько ОСОБА_4 був на пенсії, будувати ОСОБА_1 не допомагав, працював в городі.

Свідок ОСОБА_31 засвідчив, що з відповідачем товаришують, знає його батьків. Він у 90-х роках допомагав ОСОБА_1 копати під фундамент, заносив дошки, переробляв електрику, часто заходив до відповідача, бачив, як той працював на будівництві добудови до будинку, чистив стару цеглу, допомагав ОСОБА_1 дядько ОСОБА_21 . Батько відповідача не будував, лише керував, допомагав вимірювати.

Свідок ОСОБА_32 засвідчила, що є сусідкою сім`ї ОСОБА_1 , бачила, що ОСОБА_1 із тестем робили хату по АДРЕСА_1 , десь у 2000 р. крили дах, її син робив там електрику.

Свідок ОСОБА_33 засвідчила, що знає відповідача з дитинства, жили поруч, ОСОБА_9 та ОСОБА_1 збирали гроші, на всьому економили, оплачували будівництво по мірі збирання коштів, вперше на море ОСОБА_9 з дітьми поїхала десь у 2006 р., відповідач відпочивати з ними не їздив через будівництво. У 2007 р. вона була на вселенні відповідача у нову хату, тоді також були всі родичі ОСОБА_1 і його мати, яка раділа, що її син відбудувався та перейшов жити у прибудову.

Свідок ОСОБА_35 засвідчив, що познайомився з ОСОБА_1 десь у 1992 р., заходив до нього в гості, зустрічались сім`ями, жив відповідач у старому будинку, будівництво нового будинку починалось десь з 1995 р., у 1997 р. була коробка та дах, будував відповідач будинок для своєї сім`ї, проти цього ніхто не заперечував, всі мирно спілкувались, не сварились, у 2005 р. він на прохання ОСОБА_1 з Юності привозив батареї в будинок.

Свідок зі сторони відповідача ОСОБА_38 засвідчила, що знає відповідача з 1994 р., будинок будувався на її очах, будував відповідач. З дружиною ОСОБА_1 - ОСОБА_9 вони разом вчились в інституті, ОСОБА_9 з нею обговорювала всі покупки для будинку.

Разом з тим, свідок зі сторони позивача ОСОБА_40 засвідчила, що вона є сусідка сторін по справі, з дитинства знає сім`ю ОСОБА_1. Добудовувати будинок почали в 90-х роках, десь у 1995-1997, а закінчили у 2003-2004 рр. ОСОБА_6 там робив опалення, також допомагав її чоловік, який впав з даху і зламав руку, починав будівництво дядя ОСОБА_4 , який піклувався за всіх дітей, яких було 11, сім`я ОСОБА_1 була дружня. В будинок вона не заходила.

Свідок зі сторони позивача ОСОБА_42 засвідчив, що прибудову будував власник ОСОБА_4 , який розширював будинок, бо у них велика сім`я, за чиї гроші йому не відомо, він там був коли добудова була готова у 2003 р. без внутрішніх робіт, будували всі брати ОСОБА_1, в прибудові від допомагав затирати стелю.

До пояснень свідків з боку позивача суд відноситься критично, оскільки як пояснила сама свідок ОСОБА_40 вона з розмов чула, що опалення в прибудові варив ОСОБА_6 , очевидцем цього вона особисто не була, також їй не відомо за чиї кошти велось будівництво. З пояснень свідка ОСОБА_42 , він побачив вже побудовану з дахом прибудову до будинку, тому процес будівництва не спостерігав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положення ч. 1 ст. 5 ЦПК України передбачають, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Крім того,ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом ст. 331 Цивільного кодексу України, який набув чинності 01.01.2004 р., право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає при умовах завершення його будівництва, введення його в експлуатацію та державної реєстрації права власності на нього.

До завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, які були використані в процесі створення цієї нерухомості.

За приписами ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, їх виникнення, перехід і припинення підлягають обов`язковій державній реєстрації.

Відповідно положень ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Отже, до завершення будівництва і реєстрації права власності на будинок цей об`єкт не вважається нерухомим майном і на нього не може бути оформлена спадщина на будинок.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Тобто, для переходу в спадщину права власності на будинок необхідно, щоб спадкодавець мав за життя всі документи, які підтверджують виникнення в нього права власності на збудований будинок.

Будинки, не завершені будівництвом, це ті, які не здані в експлуатацію. До здачі в експлуатацію спадкодавець вважається власником матеріалів, використаних в процесі будівництва.

За нормою ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 25.09.2019 р. про проведення експертизи надане повідомлення про неможливість надання висновку судової будівельно-технічної експертизи від 23.06.2020 № 29240/19-43 у зв`язку з ненаданням додаткових матеріалів необхідних для проведення експертизи (т. 2 а.с. 153-154).

Частиною 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивачем не надано жодних доказів щодо кількості будівельних матеріалів та їх найменувань, які були використанні в процесі будівництва при добудові домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та доказів стосовно придбання будівельних матеріалів саме спадкодавцем, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню за недоведеністю вимог.

За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вищевикладені обставини, оскільки позивачем заявлені вимоги не конкретизовані та не підтверджені будь якими належними та достатніми доказами, які б підтверджували факт виникнення у спадкодавця і перехід до спадкоємців права власності на конкретне майно, його найменування, кількість та вартість, суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

За нормою п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно частин 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У відзиві на позов відповідач вказує про понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 8 800 грн. При цьому надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на вказану суму; Угоду про надання правничої допомоги № 29 від 12.04.2019 р., укладену між відповідачем та адвокатом Немеровець Т.А.; детальний опис робіт (послуг) наданих адвокатом, що є додатком № 1 до Угоди про надання правничої допомоги № 29 від 12.04.2019 р.; Акт приймання-передачі наданих послуг від 17.04.2019 р. до Угоди про надання правничої допомоги № 29 від 12.04.2019 р., за змістом якого на вивчення адвокатом матеріалів позовної заяви витрачено 2 год. вартістю 1 000 грн., надання юридичної консультації (1 год. 20 хв.) - 800 грн., складання відзиву на позовну заяву (3,5 год.) - 2 000 грн., всього 3 800 грн.; копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю на ім`я ОСОБА_43 ; оригінал квитанції до прибуткового касового ордера № 36 від 17.04.2019 р. про прийняття адвокатом Немеровець Т.А. від ОСОБА_1 на підставі Угоди про надання правничої допомоги № 29 від 12.04.2019 р. коштів у розмірі 3 800 грн. (т. 1 а.с. 109-114).

Отже, за наявних у справі документів, з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 слід стягнути понесені останнім судові витрати по оплаті правничої допомоги у розмірі 3 800 грн. (т. 1 а.с. 114).

Керуючись ст. ст. 4, 16, 182, 190, 328, 331, 1216, 1217, 1218 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 77, 79, 81, 89, 133, 137, 141, 223, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання права власності на будівельні матеріали в порядку спадкування, визнання прав та обов`язків забудовника незавершеного будівництва в порядку спадкування, визнання права на введення в експлуатацію незавершеного будівництвом житлового будинку, усунення перешкод в користуванні майном відмовити.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті правничої допомоги у розмірі 3 800 (три тисячі вісімсот) грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Третя особа - Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 4-В, ідентифікаційний код ЄДРОПОУ 40224921.

Повне судове рішення складено 27 січня 2021 року.

Суддя Л.М.Виниченко