Справа № 408/985/21-ц
Провадження № 2/408/1185/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 грудня 2021 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого-судді: Булгакової Г.В.

при секретарі: Ришковій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Біловодська цивільну справу за позовою заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договорами позики,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Біловодському районному суді Луганської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики. В позовній заяві позивач клопотала про звільнення її від сплати судового збору.

З вказаною позовною заявою ухвалою судді Соболєва Є.О. від 19 липня 2021 року було відкрито провадження, однак питання про звільнення від сплати судового збору вирішено не було.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу від 01 жовтня 2021 року, проведеного на підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду від 01 жовтня 2021 № 241 в зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 у відставку, головуючим суддєю у вказній справі було визначено суддю Булгакову Г.В.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 177 ЦПК України.

Так, частиною 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення зазначеної норми закону позивач до позовної заяви не додав документ про сплату судового збору, при цьому посилався на п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як на підставу звільнення від сплати судового збору його, як учасника бойових дій.

Надаючи правову оцінку вказаному посиланню про підстави звільнення від сплати судового збору, суд виходить з наступного.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати, повернення судового збору, відстрочення та розстрочення сплати судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI Про судовий збір з відповідними змінами (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно із частиною першої статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір, зокрема, справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до п.1) ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при подачі фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже з урахуванням ціни позову в 169000 грн та з огляду на те, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2021 року згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» складає 2270 грн, розмір судового збору в цьому позові складає 1690 грн.

Так, позивач вказує, що на підставі пункту 13 статті 5 Закону України Про судовий збір учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

На підтвердження вищевикладеного, позивачем до матеріалів справи надано копію посвідчення учасника бойових дій від 26 липня 2016 року серії НОМЕР_1 , відповідно до якого позивача визнано учасником бойових дій з наданням відповідного статусу.

Суд звертає увагу позивача, що Законом № 3674-VI передбачено вичерпний перелік осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору.

Судовий збір це грошова сума, що сплачується особою, яка звертається до суду. Розмір судового збору визначається законом і залежить від об`єктивних ознак позову (заяви), з яких правовідносин він виник і який предмет позову. Умови сплати судового збору однакові і рівні для всіх позивачів, а пільги щодо його сплати передбачені безпосередньо законом.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі, оскільки позивач просить стягнути недоотриману суму пенсії в порядку спадкування за законом з Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, яке порушує його права не як учасника бойових дій, бо спір виник з приводу виплат коштів (пенсійних виплат), які є об`єктом спадкового майна.

Конструкція пункту 13, в якому йдеться про справи, пов`язані з порушенням їхніх прав, вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Якби лише наявність в особи такого статусу надавала у цій частині пільгу, то відпадала б необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про те, що звільнення від сплати судового збору стосується спорів про порушені права.

Вказана норма не містить вичерпного переліку порушених прав, однак порушення прав нерозривно пов`язане саме зі статусом учасника бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які встановлені Конституцією України та іншими законами.

Суд зазначає, що даний спір не пов`язаний з наявністю та відсутністю у позивача статусу учасника бойових дій та в даних правовідносинах відсутнє порушення права позивача, пов`язане саме зі статусом позивача як учасника бойових дій.

Оскільки судом не встановлено, що позивачем при зверненні до суду з цим позовом заявлено вимоги про порушення його прав, передбачених статтею 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а отже, позивачем має бути сплачений судовий збір у розмірі 1690 грн.

Зазначена правова позиція знайшла своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (№ рішення в ЄДРСР 85412901) та ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06.05.2020 №9901/70/20 (11-128заі20).

Враховуючи викладене, посилання позивача про звільнення його від сплати судового збору є неправомірним та, відповідно, позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 1690 грн.

Відповідно до частин 11-13 статті 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків заяви.

Керуючись ст. ст. 258-260 ЦПК Україн, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договорами позики - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали, роз`яснивши, що в разі їх не усунення в цей строк позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Г.В. Булгакова