Справа № 591/996/20
Провадження № 2/591/343/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 грудня 2021 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Шелєхової Г.В.

за участю секретаря судового засідання Товстухи Д.О.

представника позивача адвоката Мазнєвої С.Г.

представника відповідача адвоката Бороха В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу №591/996/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ставить питання про стягнення з відповідача майнової шкоди в розмірі 8611,60 грн. та 6000,00 грн. моральної шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що 16 червня 2018 року разом з братом ОСОБА_3 перебували на змаганнях по драг-рейсингу. ОСОБА_3 керував автомобілем HUMMER Н3, власником якого є позивач. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ2170 перегоридив виїзд для автомобіля HUMMER Н3, у зв`язку з чим між відповідачем та ОСОБА_3 виник словесний конфлікт. Потім відповідач вдарив кулаком в ліве бокове дзеркало, почав кидати щебінь в бік автомобіля. У зв`язку з чим, транспортний засіб отримав пошкодження на загальну суму 10260,00 грн.

Крім цього, вказана подія завдала душевних страждань позивачці внаслідок порушення сталого ритму життя, неможливість користування транспортним засобом, переживаннями за сина та племінницю. Адже, свідками події були малолітні діти, що вплинуло на їх психологічний стан.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, подав письмовий відзив, в якому зазначив, що кримінальне провадження відносно відповідача було закрите у зв`язку із відсутністю в його діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 269 КК України. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 було закрите судом у зв`язку з примиренням з потерпілим. В матеріалах вищезазначених кримінальних проваджень встановлена дійсність та послідовність подій, яка не відповідає зазначеному в позові. Жодних доказів на підтвердження того, що пошкодження автомобіля були отримані саме при подіях, які відбувалися 16.06.2018 року немає, тому в позові належить відмовити.

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 лютого 2020 року в даній справі відкрите провадження та справа призначена судове засідання на 26 березня 2020 року.

Протокольною ухвалою головуючого від 26 березня 2020 року відкладено судове засідання до 18 травня 2020 року за клопотанням представника позивача.

Протокольною ухвалою головуючого від 18 травня 2020 року відкладено судове засідання до 19 червня 2020 року за клопотанням представника відповідача.

19 червня 2020 року відкладено розгляд справи до 12 серпня 2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному.

Протокольною ухвалою головуючого від 12 серпня 2020 року відкладено судове засідання до 20 жовтня 2020 року у зв`язку з прийняттям заяви про збільшення позовних вимог.

20 жовтня 2020 року відкладено розгляд справи до 9 грудня 2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному.

Протокольною ухвалою головуючого від 9 грудня 2020 року відкладено розгляд справи до 28 січня 2021 року за клопотанням позивача.

Протокольною ухвалою головуючого від 28 січня 2021 року оголошено перерву в судовому засіданні до 17 березня 2021 року за клопотанням представника позивача.

Протокольною ухвалою головуючого від 17 березня 2021 року відкладено розгляд справи до 5 квітня 2021 року за клопотанням представника позивача.

Протокольною ухвалою головуючого від 5 квітня 2021 року оголошено перерву в судовому засіданні до 31 травня 2021 року для виклику та допиту свідків.

31 травня 2021 року відкладено розгляд справи до 19 липня 2021 року у зв`язку з відрядженням головуючого судді.

Протокольною ухвалою головуючого від 19 липня 2021 року відкладено розгляд справи до 16 вересня 2021 року за клопотанням представника позивача.

Протокольною ухвалою головуючого від 16 вересня 2021 року відкладено розгляд справи до 25 жовтня 2021 року за клопотанням представника відповідача.

Протокольною ухвалою головуючого від 25 жовтня 2021 року відкладено розгляд справи до 30 листопада 2021 року за клопотанням представника позивача.

30 листопада 2021 року суд видалився до нарадчої кімнати до 1 грудня 2021 року.

Суд, вислухавши пояснення з`явившихся учасників, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Позивачка являється власником автомобіля HUMMER Н3, д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.9).

1 жовтня 2018 року до ЄРДР внесені відомості у кримінальному провадження №0000233 за заявою ОСОБА_1 про вчинення працівником УПП в м. Суми ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України (а.с.10).

Постановою від 28 листопада 2018 року, визнано ОСОБА_1 потерпілою у кримінальному провадження №0000233 (а.с.11)

Постановою від 24 грудня 2019 року кримінальне провадження №0000233 закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України (а.с.33-36).

Вказана постанова потерпілою не оскаржувалася.

24 вересня 2018 року відносно ОСОБА_3 складено обвинувальний акт за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Згідно обвинувального акту, 16 червня 2018 року близько 14-30 год. ОСОБА_3 перебував в районі аеропорту м. Суми по вул. Г. Кондратьєва на транспортному засобі HUMMER Н3, д.н.з. НОМЕР_1 , де проходили змагання по драг-рейсингу та було велике скупчення людей.

Внаслідок вчинення умисних дій, що виразилися в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилася у заподіянні шкоди потерпілому ОСОБА_2 , ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Ухвалою Зарічного районного суду від 28 вересня 2018 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 296 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим. Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України закрито.

Як вбачається з вищевикладеного, події та обставини, на які посилається позивач в позові, були предметом дослідження в рамках кримінальних проваджень відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . В процесі досудового розслідування здійснювалася перевірка вказаних обставин, однак органом досудового розслідування не було встановлено факту пошкодження відповідачем автомобіля позивача.

До пояснень позивача ОСОБА_1 щодо подій, які відбулися 16 червня 2018 року суд ставиться критично. Оскільки, по-перше вона є зацікавленою особою, по-друге, так як за кермом перебував ОСОБА_3 , конфлікт стався саме між ним та відповідачем, сама позивачка спостерігала за подіями здалеку та періодично відлучалася.

Пояснення дітей, наданих в судовому засідання, суд також не може покласти в основу рішення, оскільки вони, по-перше, є зацікавленими особами. По друге, дівчинка ОСОБА_4 пояснила, що перебувала з позивачкою, не весь час спостерігала за конфліктом, відлучалася разом з ОСОБА_1 , а тому не може відтворити повну картину подій. ОСОБА_5 детально пояснив про неправомірні дії відповідача, однак взагалі нічого не сказав про дії ОСОБА_3 , що викликає сумніви в достовірності пояснень, оскільки з матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_3 вбачається, що ним було вчинено неправомірні дії.

Пояснення свідка ОСОБА_3 також є сумнівними оскільки, він є заінтересованою особою, безпосередньо брав участь в конфлікті з відповідачем.

Будь-яких інших доказів на підтвердження завдання відповідачем матеріальної шкоди позивачу суду не надано.

Суд вважає, що діям відповідача, в тому числі завдання шкоди позивачу, надана оцінка в рамках кримінального провадження і не знайшла підтвердження.

За загальними підставами відповідальності за завдану майнову шкоду (стаття 1166 ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з частиною першою статті 1167 цього ж Кодексу, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 5 Постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Системний аналіз цих положень закону дає підстави констатувати, що цивільно-правова відповідальність настає при наявності таких умов (підстав): протиправність, шкода, вина, причинний зв`язок.

У відповідності до ст.ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В процесі слухання справи позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, якими він обгрунтовує позовну заяву.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог та відмову в їх задоволенні.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 142, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити у зв`язку з їх необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне рішення виготовлено 2 грудня 2021 року.

Суддя Г.В.Шелєхова