Справа № 419/70/21
Провадження № 2/419/116/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Мартинюка В. Б.,

за участю: секретаря Московченко О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача- ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до СВК «Батьківщина» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської обалсті з позовною заявою до СВК «Батьківщина» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 14.05.2014 року ОСОБА_4 уклав з Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Батьківщина» договір оренди належної йому на той момент на праві власності земельної ділянки № НОМЕР_1 , кадастровий номер :02:003:0056 площею 6,4606 га для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, Чабанівська сільська рада. Даний договір оренди був зареєстрований у Новоайдарському районному управлінні юстиції Луганської області, рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер 13099012 від 15.05.2014 року. Він є спадкоємцем та правонаступником померлого ОСОБА_4 , та, згідно з Свідоцтва про право на спадщину, зареєстрованого в реєстрі за номером 90, виданого 28.02.2017 р. приватним нотаріусом Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області Кузьменко М.С., та, відповідно, є власником вищевказаної земельної ділянки. Згідно п.4 Договору оренди, строк його дії складає 7 років. Згідно з п.5 Договору оренди, орендна плата повинна вноситись Відповідачем, як орендарем в розмірі 1,7% від грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням коефіцієнту 3,2. При цьому, згідно з п. 3 Договору оренди, текст якого було розроблено саме Відповідачем, визначено, що з абсолютно невідомих причин «нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 21166,37 грн в цінах на 1995 рік, нормативна грошова оцінка з урахуванням коефіцієнта 1,756 становить 37168,15 грн в цінах також на 1995 рік. Даний пункт 3 Договору оренди не відповідає вимогам діючого законодавства, та є недійсним. У даному випадку навмисне використання у даному Договорі оренди, складеному саме Відповідачем - кооперативом «Батьківщина» нормативно- грошової оцінки 20-тирічної давності може свідчити також про певне фінансове та цинічне морально-етичне ставлення до орендодавця ОСОБА_4 - юридично необізнаного чоловіка, який вочевидь не володів тонкощами визначення законного - правильного та коректного розміру нормативно-грошової оцінки при укладанні договорів оренди землі. Логічно вважати, що ОСОБА_4 не погодився б на включення до даного договору вищевказаного п. 3, якщо б усвідомлював, що прописаний в ньому розмір нормативної грошової оцінки його ділянки в 1995 році неспівставний у грошовому вираженні із нормативною грошовою оцінкою цієї ж землі в 2014 році, та, відповідно, розмір орендної плати з боку Відповідача був би на порядок іншим. Відповідно, зі сторони ОСОБА_4 мала місце помилка щодо визначення у п. 3 договору, укладеному в 2013 році розміру нормативної грошової оцінки станом саме на 1995 рік.

Після смерті ОСОБА_4 він неодноразово звертався до Відповідача - кооперативу «Батьківщина» з вимогами про сплату заборгованості з орендної плати, перегляд нормативно-грошової оцінки за даним Договором оренди, проте з боку відповідача жодної відповідної реакції не було та він не сплатив орендну плату навіть в тому обсязі, який був визначений за Договором від 2014 року відповідно до нормативно-грошової оцінки 1995 року. Таким чином, вважає, що п. 3 Договору оренди щодо визначення розміру нормативної правової оцінки орендованої земельної ділянки у цінах на 1995 рік є недійсним внаслідок помилки орендодавця ОСОБА_4 стосовно законності - актуальності та своєчасності застосованої у договорі нормативної грошової оцінки та використання такої оцінки 19-тирічної давності, що значно знижує її вартість та, як наслідок - суттєво знижує розмір орендної плати, яку повинен був сплачувати на його користь Відповідач. Відповідно п. 5 Договору оренди при визначенні розміру орендної плати повинна застосовуватися нормативно грошова оцінка, діюча на момент укладання та дії цього договору.

Питання визначення розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок в межах населених пунктів врегульовано Порядком нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого наказом Державного комітету по земельних ресурсах № 18/15/21/11 від 27.01.06.

Згідно з Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку вищевказаної земельної ділянки площею 6,4606 га, вона складає 171290,15 грн. Таким чином, розмір орендної плати з боку Відповідача за Договором оренди повинен був складати з урахуванням коефіцієнту 3,2 - 9318,18 грн щороку (171290,15 грн х 1,7 : 100 = 2911,93 грн х 3,2 = 9318,18 грн). Проте, Відповідачем з моменту укладання Договору оренди не сплачувалася передбачена п. 5 Договору орендна плата за 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 роки. Відповідно, на день звернення з даним позовом до суду, заборгованість Відповідача перед Позивачем з орендної плати за вищевказаним договором оренди земельної ділянки складає: 6 років х 9318,18 грн = 55909,10 грн. Аналогічно, у п. 23 Договору оренди визначено, що Орендодавець має право вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати. Крім того, згідно з п. 35 Договору оренди, «за невиконання або неналежне виконання договору, сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору». Згідно з п. згідно п. 10 Договору оренди, «у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожен день прострочення». Згідно п. 7 Договору оренди, орендна плата вноситься до 01.01. наступного року за звітним. На день звернення до суду з цим позовом, Відповідач допустив прострочку виконання свого зобов`язання зі сплати орендної плати: - за 2014 рік-з 01.01.15 р. по 15.10.20 р. -2113 днів пеня складає 2113 х (9318,18 х 0,3%) = 59067,94грн - за 2015 рік-з 01.01.16 р. по 15.10.20 р. - 1748 днів пеня складає 1748 х (9318,18 х 0,3%) = 48864,53 грн - за 2016 рік-з 01.01.17 р. по 15.10.20р. - 1383 днів пеня складає 1383 х (9318,18 х 0,3%) = 38661,12 грн - за 2017 рік-з 01.01.18 р. по 15.10.20 р. - 1017 днів пеня складає 1017 х (9318,18 х 0,3%) = 28429,76грн - за 2018 рік-з 01.01.19 р. по 15.10.20 р. - 652 днів пеня складає 652 х (9318,18 х 0,3%) = 18226,36 грн., - за 2019 рік-з 01.01.20 р. по 15.10.20 р. -287 днів. пеня складає 287 х (9318,18 х 0,3%) = 8022,95 грн. Загальна сума пені складає 201272 грн 66 коп.

Також Відповідач зобов`язаний сплатити Позивачу: - 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 201272,66 грн., що складає: 201272,66 х 3 : 100 = 6038,17 грн.

На момент звернення Позивача до суду з даним позовом Відповідачем систематично не сплачена орендна плата на протязі 6 років ( з 2014 по 2020 роки). Отже, наявне систематичне порушення умов Договору оренди, що, відповідно вважається підставою в розумінні пункту «д» частини 1 статті 141 ЗК України для розірвання даного Договору оренди земельної ділянки та зобов`язання орендаря повернути земельну ділянку орендодавцю. Відповідач не бажає в добровільному порядку сплатити заборгованість з орендної плати за Договором оренди, систематично порушує умови цього договору, що грубо порушує права і законі інтереси Позивача та змушує останнього звернутися за захистом до суду з даним позовом.

Таким чином позивач просить суд визнати недійсним пункт 3 договору оренди земельної ділянки, укладеного 14.05.2014 року між ОСОБА_4 та сільськогосподарським виробничим кооперативом «Батьківщина» земельної ділянки № НОМЕР_1 , кадастровий номер :02:003:0056 площею 6,4606 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, Чабанівська сільська рада зареєстрований у Новоайдарському районному управлінні юстиції Луганської області, рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер 13099012 від 15.05.2014 р. - в частині встановлення нормативної грошової оцінки земельної ділянки у розмірі 21166,37 грн в цінах на 1995 рік, та нормативно грошової оцінки з урахуванням коефіцієнта 1,756 у розмірі 37168,15 грн в цінах на 1995 рік; розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений 14.05.2014 року між ОСОБА_5 та сільськогосподарським виробничим кооперативом «Батьківщина» земельної ділянки № НОМЕР_1 , кадастровий номер :02:003:0056 площею 6,4606 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, Чабанівська сільська рада зареєстрований у Новоайдарському районному управлінні юстиції Луганської області, рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер 13099012 від 15.05.2014 р. та обов`язати сільськогосподарський виробничий кооператив «Батьківщина» повернути вказану земельну ділянку ОСОБА_1 ; стягнути з сільськогосподарського виробничого кооперативу «Батьківщина» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за договором оренди від 14.05.2014 року, укладеним між ОСОБА_5 та сільськогосподарським виробничим кооперативом «Батьківщина» земельної ділянки № НОМЕР_1 , кадастровий номер :02:003:0056 площею 6,4606 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, Чабанівська сільська рада, у розмірі 55909 грн 10 коп, а також пеню у розмірі 201272 грн 66 коп. і 3% річних у розмірі 6038 грн 17 коп., а всього - 263219 гривень 93 коп. та стягнути з сільськогосподарського виробничого кооперативу «Батьківщина» на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Ухвалою судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 18.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 01.03.2021 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 01.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.

16.02.2021 року від представника відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив у якому останній просив позовні вимоги ОСОБА_1 до СВК «Батьківщина» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати задовольнити частково. Стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість з орендної плати за договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером № :02:003:0056 площею 6, 4606 га. укладеного між ОСОБА_4 та СВК «Батьківщина» у розмірі 6065,82 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовити за необґрунтованістю. Посилаючись на наступне. Стосовно вимог про недійсність п. 3 договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером № :02:003 0056 площею 6, 4606 га укладеного між ОСОБА_4 та СВК «Батьківщина» повідомляємо наступне. Нормативно-грошова оцінка сільськогосподарських угідь в Україні було проведено станом на 01.07.1995 року на основі рентного доходу, який створювався при виробництві зернових культур і визначався за даними економічної оцінки земель. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно, залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік-1.703, 1997 рік-1.059, 1998 рік -1.006, 1999 рік -1. 127, 2000 рік-1.182, 2001 рік- 1.02, 2005 рік-1.035, 2007 рік-1.028, 2008 рік-1.152, 2009 рік-1.059, 2010 рік-1.0, 2011 рік- 1.0, 2012 рік- 1.0, 2013 рік- 1.0, 2014 рік 1.249, 2015 рік - 1. 433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1.2 для сільськогосподарських угідь, 2016 рік- для сільськогосподарських угідь -1.0., 2017 рік-1.0. Нормативна грошова оцінка земель за 2002, 2003, 2004, 2006 роки не індексувалася.

Кабінету Міністрів України 31 жовтня 2011 року було прийнято постанову № 1185 «Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення» , згідно з якою з 1 січня 2012 року до показників нормативної грошової оцінки ріллі, проведеної станом на 1 липня 1995 року ( з урахуванням індексації), також застосовується коефіцієнт змін у рентному доході -1, 756. До значення нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі станом на 01.01.2018 року цей коефіцієнт не застосовується. Станом на 01.01.2018 рік значення нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по областям визначені відповідно до додатку 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства У країни від 23.05.2017 за № 262 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.05.2017 року за № 679/30547.

Територіальні органи Держгеокадастру з 01.01.2019 року надають витяги про оцінку земельних ділянок, які формуються відповідно до Порядку проведення загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2018 року № 105. За даними Відділу у Новоайдарському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, згідно Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, нормативна грошова оцінка одної земельної долі (паю) КСП «Батьківщина» - земельної ділянки сільськогосподарського призначення - рілля, на території Чабанівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області в цінах на 01.07.1995 становить 21166,37 грн. З урахуванням коефіцієнта 1, 756 становить 37168,15 грн.

Таким чином нормативна грошова оцінка земельної ділянки сільськогосподарського призначення - рілля з кадастровим номером № : 02: 003: 0056 площею 6, 4606 га., станом на зазначений рік рахується шляхом помноження нормативної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення станом на 1995 рік, яка з урахуванням коефіцієнта 1, 756 становить 37168, 15 грн на Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель на дату проведення нормативної грошової оцінки земель - відповідний рік.

Тому нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки становить 37168, 15 * 3, 1998 ( помножені коефіцієнти індексації) = 118 938,07 грн.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідне до Податкового кодексу України). При укладанні договору сторони дійшли згоди, що розмір орендної плати становить 1,7% від грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням коефіцієнта 3,2, що становить 2021,94 грн на рік (118 938,07 *1,7% = 2021,94) (пункт 5 договору). Таким чином, нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки станом на день укладення цього договору розрахована у відповідності до вимог діючого на той час законодавства. Тим самим доводи Позивача, що нормативно грошова оцінка у договорі визначена станом на 1995 рік не відповідають дійсності.

Посилання Позивача на Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку даної земельної ділянки, де вона складає 171 290,15 є необгрунтованим, оскільки дана нормативно-грошова оцінка складена станом на 2020 рік, а не на день укладання спірного договору (14.05.2014 р).

Жодних доказів, які б свідчили про те, що на час укладення спірного Договору орендодавець неправильно сприймав фактичні обставини цього правочину, що вплинуло на його волевиявлення, за відсутності якого можна було би вважати, що правочин не був би вчинений, позивач до позову не надав. Підписуючи оспорюваний договір, орендодавець як дієздатна особа знав або ж мав знати його зміст. Обставини, які є наслідком недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін договору не можуть бути підставою для визнання правочину недійсним. Із змісту позовної заяви можна зробити висновок, що при підписанні договору оренди, орендодавець погодився із його змістом, що вказує на відсутність правових підстав для визнання пункту 3 недійсним із передбачених статтею 229 ЦК України. Нормативна грошова оцінка в договорі розрахована саме станом на день укладання договору, жодних зауважень, заперечень, претензій, скарг чи пропозицій з боку ОСОБА_4 ні під час укладання цього договору, ні під час його виконання, до Відповідача не надходило. Таким чином, пункт 3 договору відповідає вимогам діючого на час його укладання законодавства України, що свідчить про необґрунтованість позовної вимоги.

Окрім цього станом на день звернення позивачем до суду сплив строк позовної давності вимоги про визнання недійсним пункту 3 договору оренди земельної ділянки від 14.05.2014 року, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. На підставі вищевикладеного, позовна вимоги про визнання недійсним пункт 3 договору оренди земельної ділянки не підлягає задоволенню.

Згідно з п.5 договору оренди земельної ділянки орендна плата вноситься орендарем сільськогосподарською продукцією в розмірі 1,7% від грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням коефіцієнта 3,2, що становить 2021,94грн на рік. Відповідно до п.7 договору оренди земельної ділянки орендна плата вноситься у такі строки: до 01.01 наступного року за звітним, тобто, наприклад, за 2020р плата вноситься до 01.01.2021 року. До смерті орендодавця ОСОБА_4 орендна плата була сплачена Відповідачем у повному обсязі, що підтверджується відсутністю будь-яких претензій з його сторони. В подальшому за 2015-2016 роки, орендну плату отримував батько Позивача. Згідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.02.2017 право власності на дану земельну ділянку перейшло до Позивача.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів.Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. Однак, в порушення цих вимог, Позивач не повідомляв Відповідача про набуття права власності на дану земельну ділянку у встановлені законом строки. Враховуючи, що орендодавець помер, то Відповідач з об`єктивних причин не міг виконувати свої зобов`язання щодо сплати орендної плати, оскільки орендна плата передається у натуральній формі. Після того, як Відповідачу стало відомо, про зміну власника цієї земельної ділянки, Відповідач 16.04.2019 року направив на адресу Позивача додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, який Позивач отримав особисто, що підтверджується повідомленням про вручення поштового переказу. Згідно до умов договору, зміни до договору здійснюються у письмовій формі за взаємного згодою сторін. Однак, саме Позивач не підписав дану додаткову угоду та жодного разу не звернувся до Відповідача за отриманням орендної плати в натуральній формі, тобто сільськогосподарською продукцією, як це передбачено договором.

Тому, саме внаслідок бездіяльності Позивача Відповідач не мав можливості своєчасно внести орендну плату. Тим самим, не з вини Відповідача, утворилась заборгованість за 2018, 2019 та 2020 роки. Відповідач погоджується з наявністю заборгованості за 2018, 2019 та 2020 роки, однак не погоджується з розрахунком позивача наведеним у позовній заяві. Позивач помилково на дані правовідносини застосовує нормативну грошову оцінку земельної ділянки у розмірі 171 290,15 грн, оскільки дана нормативно-грошова оцінка складена станом на 2020 рік, а не на день укладання спірного договору (14.05.2014), отже підстав для сплати орендної плати за попередні роки, виходячи з оцінки землі, зробленої у майбутньому, не має, помилкового визначив розмір орендної плати з урахуванням коефіцієнту 3,2 при множенні на нормативно грошову оцінку 171 290,15 грн, оскільки даний розмір нормативно грошової оцінки складений станом на 2020 р, де коефіцієнти вже не застосовуються, помилково врахував при визначенні розміру орендної плати вихідні дані не з умов договору, що суперечить ч.2 ст.21 Закону України «Про оренду землі» - де конкретно зазначено, що розмір орендної плати визначається за згодою сторін у договорі. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Ні ОСОБА_4 , як орендодавець за спірним договором, ні Позивач як спадкоємець земельної ділянки, не зверталися ні до Відповідача, ні до суду з вимогами (пропозиціями) про зміни розміру орендної плати, тому доводи Позивача про невідповідний розмір орендної плати є необгрунтованими. Умовами договору оренди не передбачено, що зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки проводиться без внесення змін та доповнень до даного договору. Тим самим, враховуючи, що умовами договору чітко визначено розмір орендної плати 2021,94 грн на рік (у натуральній формі), додаткових угод до договору щодо зміни розміру та форми орендної плати не укладалось сторонами, тому заборгованість за цим договором станом на 11.01.2021р становить 6 065,82 грн (у натуральній формі), з наступного розрахунку 2021,94 грн (заборгованість за 2018 р) + 2021,94 грн (заборгованість за 2019 р) + 2021,94 грн (заборгованість за 2020 р) = 6 065,82 грн.

Саме в такому розмірі Відповідач визнає заборгованість перед Позивачем за цим договором оренди земельної ділянки. Крім того, вимоги про стягнення заборгованості за 2014-2017 рр також не підлягають задоволенню з підстав пропуску Позивачем строків позовної давності, про застосування яких заявляє.

Розмір пені та 3% річних, наведений Позивачем у позовній заяві зроблений на підставі розміру нормативно-грошової оцінки даної земельної ділянки станом на 2020 рік, що не відповідає умовам договору оренди земельної ділянки та вимогам діючого законодавства України, з підстав вищевикладених, що свідчить про необґрунтованість таких розрахунків. Розрахунок 3% річних від простроченої суми [Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% /365 днів [Кількість днів]. Тобто дата початку 11.01.2018, дата закінчення 31.12.2018, кількість днів - 355, сума заборгованості - 2 021.94, відсоткова ставка 3, відсотки - 58.97; дата початку 01.01.2019, дата закінчення 31.12.2019, кількість днів-365, сума заборгованості - 4 043.88, відсоткова ставка 3, відсотки -121.29; Дата початку 01.01.2020, дата закінчення 31.12.2020, кількість днів - 266, сума заборгованості- 6 065.82, відсоткова ставка 3, відсотки - 181.95, а всього 362.21.

Також розрахунок позивача 3% є необґрунтованим з підстав пропуску Позивачем строків позовної давності за період 2014-2017р, про застосування яких заявляє представник відповідача.

Тим самим розмір 3% складає не 6038,71грн як зазначено Позивачем у позові, а 362,21грн.

Позивач просить стягнути пеню за період 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 р, що не відповідає вимогам ст. 258 ЦК України, оскільки строк позовної давності становить 1 рік, тому представник відповідача заявляв про сплив позовної давності. Розрахунок пені здійснюється за формулою: Пеня = С х РП х Д : 100, де С - Сума заборгованості за період, РП - розмір пені, зазначений в договорі, Д - Кількість днів прострочення. Тому пеня складає дата початку 11.01.2020, дата закінчення 11.01.2021, кількість днів-366, заборгованість - 6 065.82, пеня- 6 660, 27, розмір пені складає не 201 272,66грн, як зазначено Позивачем у позові, а 6 660,27 грн, що підтверджується цим розрахунком.

Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Як вже було зазначено, сторони при укладанні цього договору дійшли спільної згоди про оплату в натуральній формі - сільськогосподарською продукцією (п.5 договору оренди земельної ділянки). Тим самим, ці зобов`язання не є грошовими, а тому на дані правовідносини не розповсюджуються наслідки передбачені ст..625 ЦК України.

Згідно з п.36 Договору оренди земельної ділянки сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини. Тим самим, враховуючи, що сторони узгодили форму оплати у натуральній формі, тому Орендодавець повинен вчинити певні дії для отримання орендної плати, оскільки сільськогосподарську продукцію неможливо направити переказом або внести на банківський рахунок. Однак, Позивач відмовився в отримані орендної плати в натуральній формі, та вимагає її внесення в грошовій формі, що суперечить умовам договору оренди земельної ділянки, та свідчить про відсутність вини з боку Відповідача, а тому наявні правові підстави для звільнення Відповідача від відповідальності у вигляді сплати пені, та тим самим відсутні підстави для розірвання договору. Не зважаючи на те, що вибраний Позивачем спосіб захисту не відповідає умовам договору оренду земельної ділянки, Позивач готовий сплатити заборгованість за цим договором у розмірі 6065,82грн не у натуральній формі, як передбачено договором, а у грошовій формі, як це просить позивач у позовній заяві. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі - 6065,82грн; в іншій частині позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

31.03.2021 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, у якій просить позовні вимоги ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Батьківщина» задовольнити в повному обсязі та долучає документи. Вважає, що доводи, викладені в тексті даного відзиву, зокрема в частині спливу строків позовної давності, а також не виготовлення органами Держгеокадастру Україні нормативної грошової оцінки до 2020 року є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався до Відповідача - кооперативу «Батьківщина» з вимогами про сплату заборгованості з орендної плати, перегляд нормативно-грошової оцінки за даним Договором оренди, проте з боку відповідача жодної відповідної реакції не було та він не сплатив орендну плату навіть в тому обсязі, який був визначений за Договором відповідно до нормативно-грошової оцінки 1995 року. Питання визначення розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок в межах населених пунктів врегульовано Порядком нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого наказом Державного комітету по земельних ресурсах № 18/15/21/11 від 27.01.06.

В судовому засіданні позивач просив задовольнити свою позовну заяву та пояснив, що неодноразово звертався до відповідача з вимогою сплатити ще в 2015 році. Робив грошову оцінку відповідно до якої йому мали сплатити 10 400 грн. ОСОБА_4 надав йому довіреність на право управління. За отримання коштів він звертався листами, останній раз був в 2019 році. Земельну ділянку він отримав у спадщину 28.02.2017 року.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засідання доводи викладені в позовній заяві підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що прострочка по виплатам 2015 року, тобто ні разу не сплачували. З 2018 року звертався до відповідача з вимогою повернення заборгованості по орендній платі, тому вважає, що строки давності не сплили. Кримінальні справи закриті. До суду раніше не звертались, думали, що впораються самі, однак не вийшло. Просить поновити строк позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні просив застосувати строки позовної давності з 28.02.2017 року. Визнає заборгованість частково. Орендна плата виплачувалась в 2015-2016 роках.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_4 , 1975 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщина складається з земельної ділянки № НОМЕР_2 , цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки :02:003:0056, площею 6,4606 гектарів у межах згідно з планом (опис меж від А до Б спільна власність, від Б до В ділянка № НОМЕР_3 , від В до Г спільна часткова власність, від Г до А ділянка № НОМЕР_1 ) розташованої на території Чабанівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 008315, виданого Новоайдарською районною державною адміністрацією Луганської області 29 вересня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації держаних актів оренди землі за № 14/452 (а.с. 17).

Згідно з копією договору оренди земельної ділянки від 14.05.2014 року ОСОБА_4 та СВК «Батьківщина» було укладено договір оренди земельної ділянки від 14.05.2014 року площею 6,4606 га у тому числі ріллі 6,4606 га, кадастровий номер земельної ділянки 442318800:02:003:0056 строком на 7 років, відповідно до п. 3 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 21166, 37 грн в цінах на 1995 рік, нормативна грошова оцінка з урахуванням коефіцієнта 1,756 становить 37168,15 грн. в цінах на 1995 рік. Відповідно до п. 5 орендна плата вноситься орендарем сільськогосподарською продукцією в розмірі 1,7 % від грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта 3,2, що становить 2021,94 грн. на рік, орендна плата вноситься до 01.01 наступного року за звітним п. 7, у разі не внесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3 % невиплаченої суми за кожен день прострочення п. 10 (а.с.35)

Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права договір оренди був зареєстрований державним реєстратором Новоайдарського районного управління юстиції Луганської області (а.с. 36).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору. Це підтверджує ст. 627 ЦК України, згідно з якою відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ЦК України передбачено як визначення строку, так і початку перебігу строку та його закінчення. Статтею 252 ЦК України вказано, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша статті 253 ЦК України).

Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (частина перша статті 254 ЦК України).

Переважна більшість правовідносин, які урегульовані нормами цивільного законодавства, є відносинами, у яких забезпечується правомірна поведінка їх суб`єктів та нормальна реалізація ними суб`єктивних прав і виконання суб`єктивних обов`язків. Тому і строки у таких правовідносинах є строками здійснення суб`єктивних цивільних прав та виконання обов`язків.

Це загальне правило закріплено у статті 631 ЦК України, зокрема що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Момент укладення договору передбачений у статті 640 ЦК України і пов`язується з досягненням сторонами згоди з усіх його істотних умов та дотриманням певних вимог, якими є передання майна або вчинення іншої дії, нотаріальне посвідчення договору або його державна реєстрація, якщо таке передбачено актами цивільного законодавства.

У спеціальному Законі № 161 вказано, на час укладення спірного договору, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18).

За загальним правилом в Україні діє принцип свободи договору.

Сторони в договорі оренди землі мали право зазначати про момент початку перебігу та припинення дії вказаного договору, оскільки такі права прямо передбачені принципами та закріплені загальними нормами цивільного законодавства.

Разом з тим якщо сторони не вказали про час (термін, календарну дату, подію) початку перебігу та закінчення строку договору, діють загальні правила, передбачені спеціальним Законом № 161, який прямо встановлював, що договір оренди земельної ділянки набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, для визначення початку перебігу та закінчення строку дії саме цього договору має значення не момент його підписання, а момент вчинення реєстраційних дій, тобто внесення відомостей про правочини щодо об`єктів нерухомого майна, з якими закон пов`язує набрання чинності договору, а саме можливість реалізації сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків.

Такі висновки щодо набрання чинності договором оренди земельної ділянки зроблено у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2016 року у справі № 570/3056/15-ц (провадження № 6-643цс16), у мотивувальній частині якої міститься роз`яснення аналогічного розуміння правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 19 лютого 2014 року у справі № 0426/14068/2012 (провадження № 6-162цс13).

У постановах від 07 червня 2017 року у справі № 634/769/15-ц (провадження № 6-872цс17), від 18 січня 2017 року у справі № 532/129/16-ц (провадження № 6-2777цс16) та від 13 грудня 2013 року у справі № 1106/2791/2012 (провадження № 6-127цс13) Верховний Суд України звернув увагу на ситуацію, коли у договорах оренди сторони не вказали календарного терміну початку перебігу строку договору оренди, однак зауважили, що договір набирає чинності з моменту його державної реєстрації. У цих постановах Верховний Суд України зробив висновок, що моментом початку строку дії договору є саме набрання ним чинності.

У постанові від 19 лютого 2014 року у справі № 0426/14068/2012 (провадження № 6-162цс13) Верховний Суд України зробив висновок, що моментом укладення договору оренди земельної ділянки є момент, коли сторони, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі, скріплюють його своїми підписами. Однак вказав, що цивільні права та обов`язки, тобто чинність, договір набуває після його державної реєстрації.

По даному спору сторони узгодили у пункті 16 договору, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 3-х денний термін після державної реєстрації даного Договору за актом її приймання-передачі.

Пунктом 37 Договору визначено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Отже, момент укладення договору, а відтак і початок перебігу строку його дії сторони визначили та пов`язали з моментом державної реєстрації договору. Інших строків чи термінів початку перебігу чи закінчення дії договору його текст не містить.

Державна реєстрація договору відбулась 16.05.2014 року. Строк дії договору 7 років з правом пролонгації (а.с. 36).

За умовами спірного договору оренди землі п. 31 визначено, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

Договір припиняється також в інших випадках передбачених законом.

П. 32 Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та в наслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Таким чином на день прийняття рішення зазначений договір оренди закінчився, тому суд вважає, що в частині розірвання договору оренди слід відмовити.

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

За правилами ст. 15 вищевказаного Закону (в редакції, яка діяла на час укладення спірного договору) такими істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про оцінку землі» обов`язкове проведення грошової оцінки земельних ділянок, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності; визначення розміру державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом.

Таким чином, нормативно грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, а для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, що належать фізичним особам, розповсюджуються вимоги ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про оренду землі», що розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

При підписанні договору оренди орендодавець погодився із його змістом, жодних зауважень, заперечень, претензій, скарг, щодо укладення та підписання договору в наслідок помилки, та будь-яких пропозицій з боку ОСОБА_4 ні під час укладання договору, ні під час його виконання, до відповідача не надходило, пропозицій щодо змін умов договору або укладення додаткових угод також не було.

Отже, перевіривши відповідність умов укладеного сторонами 14.05.2014 року договору оренди вимогам ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), а саме п. 3 договору, суд дійшов висновку, що в ньому зазначені істотні умови, передбачені цієї нормою закону в тій редакції, яка діяла станом на момент його підписання, тому посилання на зазначення нормативно грошової оцінки земельної ділянки в цінах на 1995 рік не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Вимогами п.п в) ч. 1 ст. 96 ЗК України передбачено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно з пунктом (д) ч. 1 ст. 141 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно з ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.

Згідно з ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

За змістом ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, є істотною умовою договору оренди землі.

Так представником відповідача підтверджено, що дійсно має місце заборгованість з орендної плати, зазначаючи, що вона виникла через бездіяльність позивача, який не звертався до відповідача за отриманням орендної плати в натуральній формі та не підписав додаткову угоду. Про те зазначає про сплив позовної давності по стягненню за 2014-2017 роки.

Відповідно до положень статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З цих підстав, враховуючи наявність заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення орендної плати та 3 % річних, підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Суд вважає, що в цій частині з відповідача на користь позивача підлягає стягненню невиплачена орендна плата, за три роки у розмірі визначеному в договорі оренди земельної ділянки від 14.05.2014 року, тобто заборгованість за 2018 рік у розмірі 2021,94 грн., заборгованість за 2019 рік у сумі 2021,94 грн. та заборгованість за 2020 рік у сумі 2021,94 грн., а всього 6065,82 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення(наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі№686/21962/15-ц).

Щодо стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми за 2018 -2020 роки, суд вважає, що стягнення підлягає сума в розмірі 364,43 грн.( Розрахунок здійснюється за формулою: сума санкції = С x 3% x Д : 365 : 100%, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення). Таким чином:

- за період з 01.01.2018 до 31.12.2018 року, 2021,94 грн. x 3 % x 365 : 365 : 100% = 60,65 грн.;

- за період з 01.01.2019 до 31.12.2019 року, 4043,88 грн. x 3 % x 365 : 365 : 100% = 121,32 грн.;

- за період з 01.01.2020 до 31.12.2020 року, 6065, 00 грн. 3 % x 366 : 365 : 100% = 182,47 грн.

Згідно з п.10 договору оренди землі, укладеного між сторонами, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня за кожний день прострочення у розмірі 0,3 % несплаченої суми.

Відповідно до ст. 549 ЦК України пенею є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача пені за період з 2014 року по 2020, рік в розмірі 201272 грн.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України визначено, що позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Як вбачається із матеріалів справи позивач звернувся з даним позовом від 11.01.2021 року до суду, відповідно пеня, яку позивач просить стягнути з відповідача, підлягає до стягнення в межах строку позовної давності, а саме за період з 11.01.2020 року по 11.01.2020 року включно та розраховується за формулою: Пеня = С xРП xД :100, де С-Сума заборгованості за період, РП -розмір пені, зазначений в договорі, Д -Кількість днів прострочення. Таким чином пеня, що підлягає стягненню становить: 6660,27 грн., це сума боргу 6065,83 х розмір пені 0,3 х на кількість днів прострочення 366 : 100.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 13, 611, 614, 625, 628, 638 ЦК України, ст. 152 Земельного кодексу України, ст. 24, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.12,13,76-81,141,258-268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до СВК «Батьківщина» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати задовольнити частково.

Стягнути з сільськогосподарського виробничого кооперативу «Батьківщина» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідн. НОМЕР_4 , заборгованість з орендної плати за договором оренди від 14.05.2014 року, укладеним між ОСОБА_5 та СВК «Батьківщина» земельної ділянки № НОМЕР_1 , кадастровий номер :02:003:0056 у розмірі 6065 грн. 82 коп., 3 % річних у розмірі 364 грн. 43 коп. та пені у розмірі 6660 грн. 27 коп.

Стягнути з сільськогосподарського виробничого кооперативу «Батьківщина» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідн. НОМЕР_4 , судові витрати у сумі 130 грн. 82 коп.

В решті позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий В. Б. Мартинюк

Повний текст рішення суду виготовлено 01.06.2021 року.