ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року м. Чернівці

Справа № 716/976/20

Провадження № 22-ц/822/97/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.

секретар: Собчук І.Ю,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 28 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей, головуючий у І-й інстанції Стрілець Я.С.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 у червні 2020 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 04 березня 2013 року зареєструвала з відповідачем ОСОБА_1 шлюб, який 10 лютого 2020 року рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області було розірвано. У вказаному шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказувала, що з моменту припинення шлюбних стосунків діти перебувають на її утриманні, батько дітей не приймає участі у їх вихованні та розвитку, а також припинив надавати їм будь-яку фінансову допомогу. Вона не спроможна самостійно в повній мірі забезпечити дітей усім необхідним, оскільки проживає у найманому житловому приміщенні та окрім витрат на їх утримання та лікування несе витрати по оплаті орендних та комунальних платежів. Відповідач є фізично здоровим та працездатним, має змогу працювати та сплачувати аліменти на утримання дітей, за відомою для неї інформацією він не обтяжений іншими зобов`язаннями та не має на утриманні інших осіб. Відомостей з приводу того, що відповідач на даний час працевлаштований, у неї немає, проте відповідно до письмової інформації ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 13 листопада 2019 про рух валютних коштів на рахунку відповідача в період часу з 2012 року по 31 грудня 2019 вбачається, що за даний період часу відповідач тільки за кордоном заробив 103 188,84 доларів США.

З урахуванням уточнених позовних вимог, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 4 500 грн на кожну дитину щомісячно до їх повноліття.

Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 28 жовтня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щомісячно в розмірі по 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн на кожного, але не менше 50 % для дитини відповідного віку, починаючи з 17 червня 2020 року до досягнення ними повноліття.

Додатковим рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 03 грудня 2020 року заяву про відшкодування судових витрат задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 470,85 грн судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2604 гривні.

На рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про зменшення розміру стягнених з нього аліментів на утримання дітей та встановити їх в сумі 929,50 грн на одну дитину та 1 159 грн на іншу дитину відповідного віку на час розгляду справи.

Посилається не те, що він неспроможний сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, в нього відсутнє будь-яке нерухоме майно, а також доходи. Оскільки законодавством встановлений мінімальний розмір аліментів в сумі не менше 50 % від встановленого прожиткового мінімуму для встановленого віку дітей, то з урахуванням його фінансового стану та відсутності роботи, аліменти повинні бути судом встановлені в сумі 929, 50 грн на одну дитину та 1159 грн на іншу дитину.

На апеляційну скаргу ОСОБА_2 подала відзив, у якому просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За змістом частин 4, 6 статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ (справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб); справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із частинами 4, 6 статті 19, частини 1 статті 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, суд прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін. Визначений розмір аліментів в сумі 2500 грн на кожну дитину відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести обоє батьків на утримання дітей.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі із 04 березня 2013 року по 10 лютого 2020 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно частин 1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 грн, з 1 липня - 1859 грн, з 1 грудня - 1921 грн; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 грн, з 1 липня - 2318 грн, з 1 грудня - 2395 грн.

Ураховуючи стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність в останнього інших дітей чи осіб, які перебувають на його утриманні, потреби дітей, необхідність та достатність розміру аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дітей, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей в сумі по 2 500 грн щомісячно до досягнення повноліття.

Відповідачем не надано доказів, які б вказували на тяжкий матеріальний стан або інші підстави, які перешкоджають йому сплачувати аліменти у визначеному судом першої інстанції розмірі.

Доводи апелянта щодо неврахування судом першої інстанції тієї обставини, що ним за час шлюбу придбано нерухоме майно, яке зареєстровано на позивачку, не стосуються даного спору і висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів вважає, що належних та допустимих доказів для спростування висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, передбачених статтями 76, 77, 78 ЦПК України, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування рішення відповідно до ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга не містить.

На підставі викладеного, відповідно до вимог статті 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 367, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 28 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: Н.К. Височанська

І.Н. Лисак