Справа №760/5936/20
Провадження №2/760/564/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Кушнір С.І.

за участю секретаря - Федоренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 02.03.2020 р. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із зазначеним позовом до ОСОБА_2 , в якому просить:

стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 161750 грн. в рахунок стягнення заборгованості та відшкодування збитків за невиконання зобов`язання;

стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу в розмірі 16000 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач викладає наступні обставини.

26.06.2019 р. між сторонами було укладено договір, відповідно до якої позивач відмовляється від належної йому частки у спадщині після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь відповідача, а відповідач зобов`язувалася до 01.09.2019 р. оформити свої права на спадкове майно, та протягом 20 днів з зазначеної дати передати у власність позивача успадкований нею автомобіль ДЕУ Ланос TF696 2008 року випуску. Відповідно до умов даного документу, в разі порушення зобов`язання, відповідач сплачує позивачу 65000,00 грн. впродовж 10 днів з дня порушення зобов`язання. Крім вищевказаного, в рахунок відмови від спадщини, відповідач зобов`язується сплатити позивачу 75000 грн. в наступному порядку:

починаючи з дати виникнення зобов`язання, тобто, з 26.06.2019 р, сплачувати не пізніше 25 числа кожного місяця суму 6250,00 грн. до повного погашення суми зобов`язання, шляхом передачі коштів особисто під розписку або на зазначений в Розписці номер картки ПриватБанку. В разі прострочення щомісячної виплати компенсації більше ніж на 20 днів, Відповідач зобов`язується сплачувати Позивачу відсотки в розмірі 2% за кожен день прострочення грошового зобов`язання.

Зобов`язання, що виникло між сторонами, на думку позивача узгоджене ними виходячи з принципу свободи договору, що закріплений у ст. 627 ЦК України як загальна засада цивільного законодавства, та полягає в можливості для сторін укладати договори, як ' передбачені, так і не передбачені актами цивільного законодавства.

Позивачем зазначено, що відповідач станом на 21.09.2019 р. не було передано у власність позивача автомобіль та не передано у його власність суму компенсації в розмірі 65000 грн., чим порушено умови вищезазначеного договору.

Неможливість вирішення питання щодо виконання відповідачем своїх зобов`язань по договору в добровільному порядку спонукає позивача звернутися до суду за захистом своїх прав.

Крім того вважає, що оскільки умовами договору встановлений обов`язок відповідача по сплаті 2% за кожен день прострочення періодичного платежу, розмір якого складає 6250 грн. на місяць, на його думку, з відповідача підлягає стягненню в якості 0,2% за прострочення виконання зобов`язання у вигляді щомісячних платежів 21750,00 грн.

Таким чином, як зазначає позивач, враховуючи факт невиконання відповідачем зобов`язань по договору, всього з нього підлягає стягненню загальна сума грошових коштів: 75000,00 грн. + 65000,00 грн. + 21750, 00 грн. = 161750,00 грн.

На підтвердження вказаних обставини, позивачем як доказ зазначено оригінал розписки відповідача від 26.06.2019 р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 02.03.2020 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 10.03.2020 р. позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 22.04.2020 р., відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі.

12.11.2020 р. через канцелярію суду відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позов, в якому вона не визнає позовні вимоги повністю.

Заперечуючи щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, відповідач посилається на наступні докази та норми права.

Так відповідач зазначає, що правочин, оформлений розпискою від 26.06.2019 р., яка видана від імені ОСОБА_2 , має бути визнаний недійсним, оскільки він суперечить вимогам закону, при цьому, зустрічний позов подається разом з відзивом.

На думку відповідача, позивач стверджує, що він відмовився від права на спадщину (від права спадкувати) на умовах, які визначені у розписці, отже визнає і стверджує, що відмова від спадщини (від права спадкування), - не була безумовною. І цей факт також не підлягає доказуванню, - оскільки прямо визнається позивачем у позовній заяві і, більше того, - є підставою заявленого позову.

Однак, на думку відповідача, в силу частини 5 статті 1273 ЦК України, відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною, тобто одностороннім правочином і не є оплатною угодою, та не передбачає надання будь-якого зустрічного еквіваленту.

Тому відповідач стверджує, що правочин з видання розписки суперечить Закону (ч. 5 ст. 1273 ЦК України), а саме: відмова позивача від права на спадщину (права на спадкування) в обмін на безоплатне передання йому відповідачем спадкового майна та виплату матеріальної компенсації за таку відмову, що суперечить ч. 5 ст. 1273 ЦК України.

12.11.2020 р. через канцелярію суду відповідачем ОСОБА_2 подано зустрічний позов, в якому просить визнати недійсним правочин, оформлений розпискою, яка видана 26.06.2019р. ОСОБА_2 , який полягає: 1) у наданні матеріальної компенсації ОСОБА_1 у вигляді безоплатної передачі (у тому числі шляхом дарування) автомобіля ДЕУ Ланос TF696, 2008 року випуску, або надання ОСОБА_1 компенсації у розмірі 65 000 грн. замість безоплатної передачі автомобіля ДЕУ Ланос TF696, 2008 року випуску, - у разі відмови ОСОБА_1 від спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 ; 2) у наданні компенсації ОСОБА_1 у розмірі 75000 грн. в рахунок відмови від спадщини, а саме від 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач за зустрічним позовом зазначає, що правочин з видання розписки суперечить Закону, а саме: відмова позивача від права на спадщину (права на спадкування) в обмін на безоплатне передання йому відповідачем спадкового майна та виплату матеріальної компенсації за таку відмову, суперечить ч. 5 ст. 1273 ЦК України.

Ухвалою суду від 12.11.2020 р., прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою суду від 12.11.2020 р. витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дідович І.В. ( АДРЕСА_2 ) належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.03.2021 р. суд, не виходячи до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та продовження розгляду справи у підготовчому засіданні.

22.03.2021 р. до канцелярії суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дідович І.В. надійшла копія спадкової справи № 8/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 12.05.2021 р. постановленої не виходячи до нарадчої кімнати, закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та його представник позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити, посилаючись на підстави, викладені у позовній заяві та надані докази, проти задоволення зустрічного позову заперечили у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та її представник зустрічний позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити, посилаючись на викладені у ньому підстави, проти задоволення первісного позову заперечили у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, врахувавши їх доводи, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, суд приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що відповідно до заповіту від 27.09.2018 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Громовою О.П., зареєстрованого в реєстрі за № 3546, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заповів:

- належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в рівних долях кожному;

- належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , автомобіль марки Daewoo Lanos TF696, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого відділом державної реєстрації смертей Головного територіального управління юстиції у м. Києві 31.12.2018, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.06.2019 р. ОСОБА_2 підписала розписку, відповідно до тексту якої, «у разі відмови ОСОБА_1 від спадщини на її користь, що залишилась після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язувалась вступити у спадщину та оформити право власності на автомобіль Деу Ланос TF696, 2008 року випуску до 01.09.2019 р., та після оформлення права власності та автомобіль зобов`язувалась не пізніше ніж через 20 днів подарувати або іншим шляхом безоплатно передати у повну особисту власність вказане вище авто ОСОБА_1 . В разі порушення вищевказаного зобов`язання з будь-яких підстав зобов`язувалась компенсувати ОСОБА_1 65000 грн. впродовж 10 днів після порушення зобов`язання. Окрім вищевказаного в рахунок відмови від спадщини, а саме 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , зобов`язувалась компенсувати ОСОБА_1 75000 грн., а саме кожного 25 числа місяця, починаючи з 26.09.2019 р. зобов`язувалась виплачувати ОСОБА_1 6250 грн. до повної виплати компенсації шляхом передачі коштів особисто під розписку або на картковий рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_1 в ПриватБанку. В разі прострочення щомісячної виплати компенсації більше ніж на 20 днів, зобов`язувалась виплачувати відсотки на тіло заборгованості у розмірі 0,2 % за кожен день прострочення грошового зобов`язання».

26.06.2019 р. у поданих на ім`я приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дідович І.В. спадкоємці ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відмовились від прийняття спадщини за законом та заповітом, спадкоємець ОСОБА_1 відмовився від прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, нотаріусом їм роз`яснено, що відмова від спадщини є безумовною та беззастережною.

26.06.2019 р. ОСОБА_2 подала приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Дідович І.В. заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07.11.2019 р. ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савенко І.В. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване в реєстрі за № 1195), відповідно до якого, спадщина, на яку було видане свідоцтво складалось із легкового автомобіля марки Daewoo модель Lanos TF696, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3

09.11.2019 р., відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 автомобіль марки Daewoo модель Lanos, кузов НОМЕР_2 , 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 був зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2

30.01.2021 р., відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 автомобіль марки Daewoo модель Lanos, кузов НОМЕР_2 , 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_7 був зареєстрований на праві власності за ОСОБА_1

ЦК України у ст.ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 202 ЦК визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб за домовленістю з цими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч. 1 ст. 203 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Отже, суд приходить до висновку, що правочин від 26.06.2019, яким передбачено умова про передання ОСОБА_1 частини спадкового майна та виплату матеріальної компенсації в обмін на подання ним заяви про відмову від спадщини суперечить Закону, а саме ч. 5 ст. 1273 ЦК України, тому зустрічний позов підлягає задоволенню з визнання судом такого правочину недійсним.

При цьому, у задоволенні первинного позову слід відмовити повністю, оскільки правочин, на підставі якого заявлені вимоги такого позову визнаний судом недійсним.

Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. за подання зустрічного позову.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, аналіз положень законодавства України, приходить до висновку про відмову у задоволенні первинного позову та частковому задоволенні зустрічного позову.

Керуючись ст.ст. 16, 202, 203, 215, 1273, 1268, 1269, 1274 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-82, 89, 133, 137, 141, 206, 223, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину задовольнити частково.

Визнати недійсним правочин від 26.06.2019 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про сплату компенсації за частину спадкового майна.

Стягнути з ОСОБА_1 (НІН: НОМЕР_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_2 (НІН НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_4 ) судовий збір в сумі 840,00 грн.

В іншій частині позовних вимог зустрічного позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Кушнір С.І.