Справа № 344/3042/17
Провадження № 2/344/257/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору поруки,

В С Т А Н О В И В:

Представник ПАТ «Укрсиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просив стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» в солідарному порядку суми боргу, процентів нарахованих за Кредитним договором № 119/542-06 (№0) від 10 квітня 2006 р. в розмірі 20 456,59 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 5 575,09 грн. Також просив стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору в розмірі 8 381,60 грн., в рівних частках з кожного по 2 095,40 грн. Позовні вимоги мотивував тим, що, 10.04.2006 р. між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 119/542-06, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у розмірі 36 000,00 дол. США, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 09 квітня 2027 р. згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 10,0% річних. Згідно Додатку №1 до Кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно умов Кредитного договору має відбуватися з 01 по 05 число (включно) кожного місяця. 12.07.2006 року між Банком та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору, відповідно до умов якої змінено метод нарахування процентів та встановлено новий порядок нарахування санкцій та пені. 14.05.2008 року між тими самими сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору, відповідно до умов якої втановлено процентну ставку по кредиту в розмірі 13,00 % річних. 31.08.2010 р. між Банком та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору, відповідно до умов якої змінено строки сплати процентів з 01 по 25 число кожного місяця, змінено графік погашення кредиту. Також, з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань відповідачем ОСОБА_1 за Кредитним договором, були укладені договори поруки: між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 1/119-П від 10.04.2006 року; між Банком та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки № 2/119-П від 10.04.2006 року; між Банком та ОСОБА_4 було укладено Договір поруки № 3/119-П від 10.04.2006 року, відповідно до умов якого Поручителі зобов`язались відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем ОСОБА_1 усіх зобов`язань, що виникли з Кредитного договору. Відповідальність відповідачів є солідарною. Позивач вказує на те, що Банк виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі. Разом з тим, всупереч умов Кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 не здійснює платежів для погашення кредиту та процентів, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. 03.01.2017 р. відповідачам було направлено вимоги щодо погашення заборгованості, однак станом на 22.02.2017 р. вимоги Банку залишені без задоволення. Станом на 22.02.2017 р., заборгованість ОСОБА_1 по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, становить 20 456,59 дол. США, з яких: 18 569,79 дол. США - кредитна заборгованість, в т.ч. прострочена заборгованість з серпня 2016 року - 998,73 дол. США; 1 886,80 дол. США - заборгованість по процентам. При цьому, згідно п.1.4 Додаткової угоди від 12.07.2006 року до Кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в подвійної облікової ставки НБУ від гривневого аквіваленту суми простроченого платежу. Заборгованість відповідача по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 22.02.2017 р. складає 5 575,09 грн., з яких: 1 895,13 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 3 679,96 грн. - пеня за прострочення сплати процентів, які позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів.

18.06.2018 року ОСОБА_3 звернулася до Івано-Франківського міського суду (с.Антоняк Т.М.) з позовом до ОСОБА_1 , ПАТ «Укрсиббанк» про визнання договору поруки недійсним. Позов мотивувала тим, що договору поруки №2/119 від 10.04.2006 року вона не підписувала, то відповідно не мала вільного волевиявлення на його укладання та не бажала правових наслідків, які він собою обумовлює, а тому не може відповідати за виконання зобов`язань позичальника по кредитному договору ОСОБА_1 . Тому просила визнати недійним договір поруки №2/119 від 10.04.2006 року, укладений між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 (а.с.2-4).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 23.11.2020 року об`єднано в одне провадження цивільну справу №344/3042/17 провадження № 2/344/250/20 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та цивільну справу № 344/8700/18 провадження № 2/344/353/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору поруки (а.с.62, т.2)

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 10.02.2021 року призначено по справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору поруки, судову почеркознавчу експертизу. На час проведення експертизи провадження в справі зупинили (а.с.119, т.3)

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 29.04.2021 року поновлено провадження у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору поруки. (а.с.131, т.3)

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 04.08.2021 року призначено по справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору поруки, судову почеркознавчу експертизу. На час проведення експертизи провадження в справі зупинили (а.с.138, т.3).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 21.09.2021 року поновлено провадження у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору поруки. (а.с.149, т.3).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про відкладення розгляду справи.

Представник відповідачки ОСОБА_3 - адвокат Волосянко Р.О. подав заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав, просив задоволити. Питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу понесених ОСОБА_3 у зв`язку з розглядом справи, просив вирішити після ухвалення рішення.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

Враховуючи наведені норми чинного законодавства та те, що дана справа перебуває у провадженні вже тривалий період, а тому суд вважає, за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов договору про надання споживчого кредиту, забезпеченого порукою, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника та поручителя.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Судом встановлено, що 10.04.2006 р. між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 119/542-06 (а.с.6-13, т.1).

Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 р. були внесені зміни у Статут АКІБ «Укрсиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк». Згідно з положеннями ЦК України та Закону України «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ «Укрсиббанк».

Відповідно до умов Кредитного договору, Банк зобов`язався надати Позичальнику - відповідачу ОСОБА_1 кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у розмірі 36 000,00 дол. США, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 09 квітня 2027 р. згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 11,5% річних (п.п. 1.1-1.2.2, 1.3.1 Кредитного договору).

Згідно Додатку №1 до Кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору.

Погашення нарахованих відсотків згідно умов Кредитного договору має відбуватися з 01 по 05 число (включно) кожного місяця.

Встановлено, що з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань відповідачем ОСОБА_1 за Кредитним договором, було укладено договори поруки, а саме: між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 1/119-П від 10.04.2006 року; між Банком та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки № 2/119-П від 10.04.2006 року; між Банком та ОСОБА_4 було укладено Договір поруки № 3/119-П від 10.04.2006 року, відповідно до умов якого Поручителі зобов`язались відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем ОСОБА_1 усіх зобов`язань, що виникли з Кредитного договору. (а.с.29-30,31-32,33-34).

Як вбачається, в зв`язку зі зміною програмного забезпечення було змінено реєстраційний номер Договору в системі обліку банку на №0.

12.07.2006 року між АКІБ «Укрсиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №0 до Кредитного договору, відповідно до умов якої змінено метод нарахування процентів та встановлено новий порядок нарахування санкцій та пені (а.с.2021, т.1).

14.05.2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №0 від 10.04.2006 року, відповідно до умов якої втановлено процентну ставку по кредиту в розмірі 13,00 % річних (а.с.22, т.1).

31.08.2010 р. між ПАТ «Укрсиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №0 від 10.04.2006 року, відповідно до умов якої змінено строки сплати процентів з 01 по 25 число кожного місяця, змінено графік погашення кредиту (а.с.23, т.1).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що кредитний договір №№ 119/542-06 0) від 10.04.2006 року сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, який є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Будучи пов`язаними саме взаємними правами та обов`язками (зобов`язаннями), які є чітко прописаними в Кредитному договорі, сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов`язання або змінювати його умови.

Таким чином, враховуючи те, що 10.04.2006 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 119/542-06 0), та додаткова угода до нього, суд приходить до висновку, що сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов`язання щодо виконання даного договору.

Встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за Кредитним договором № 119/542-06 0) від 10.04.2006 р. надавши відповідачу кредитні кошти.

Проте, відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим, у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів.

Стаття 536 ЦК України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Згідно п. 7.1 Кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, позичальник сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі 0,4% річних від суми зазначеної заборгованості за кожний день прострочення.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно умов Договорів поруки № 1/119-П від 10.04.2006 року, № 2/119-П від 10.04.2006 року, № 3/119-П від 10.04.2006 року, відповідачі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зобов`язалась відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем ОСОБА_1 усіх зобов`язань, що виникли з Кредитного договору. Відповідальність відповідачів є солідарною.

Так, відповідно до п. 1.3. договорів поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, зокрема за повернення основної суми заборгованості, відсотків за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

Статтею 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно з ч. 1ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання Боржником свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань боржником.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено Договором поруки.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, або розірвання договору.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.ст. 623, 625 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором № 119/542-06 0) від 10.04.2006 р. щодо щомісячного погашення кредиту та сплати процентів не виконує, у зв`язку із чим утворилась заборгованість за користування кредитом.

Вбачається, що 03.01.2017 р. АТ «Укрсиббанк» було направлено відповідачам вимоги №23-1-2/37070, №23-1-2/37031, №23-1-2/37032 та №23-1-2/37033, відповідно, у яких АТ «Укрсиббанк» повідомив відповідачів про те, що станом на 29.12.2016 р. заборгованість Позичальника за Кредитним договором № 119/542-06 0) від 10.04.2006 р. по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 20 022,70 грн.. з яких: 18 569,79 дол. США - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість - 855,87 дол. США; 1 452,91 дол. США - прострочена заборгованість по відсотках. У вимогах вказано про те, що Банк визнає термін повернення кредиту таким, що настав та вимагає від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати за кредит протягом 31 календарного дня, з дати одержання цього повідомлення про дострокове повернення кредиту. Також вказано про те, що у випадку не усунення порушень на 32 день з дня отримання цієї вимоги,а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги - з 41 календарного дня з дати відправлення позичальнику повідомлення (Вимоги) про дострокове повернення кредиту АТ «Укрсиббанк», вимагає виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором за Кредитним договором № 119/542-06 0) від 10.04.2006 р. У випадку невиконання або несвоєчасного виконання цієї вимоги, АТ «Укрсиббанк» повідомляє про намір звернутися до суду з позовом (а.с.35-42).

Вимоги залишилась поза увагою відповідачів та заборгованість за договором кредиту погашена не була.

Станом на 22.02.2017 р. заборгованість відповідача ОСОБА_1 по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом за Кредитним договором № 119/542-06 0) від 10.04.2006 р. становить 20 456,59 дол. США, з яких: 18 569,79 дол. США - кредитна заборгованість, в т.ч. прострочена заборгованість з серпня 2016 року - 998,73 дол. США; 1 886,80 дол. США - заборгованість по процентам.

Заборгованість відповідача по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 22.02.2017 р. складає 5 575,09 грн., з яких: 1895,13 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 3 679,96 грн. - пеня за прострочення сплати процентів, які позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів.

Розрахунок загальної суми заборгованості по Кредитному договору № 119/542-06 0) від 10.04.2006 р. наданий суду і відповідає вимогам закону.

Доказів на спростування вказаної вище заборгованості по Кредитному договору № 119/542-06 0) від 10.04.2006 р. відповідачами до суду не надано, обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази не спростовані.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно п. 5.5 Кредитного договору № 119/542-06 0) від 10.04.2006 р., у випадку невиконання Позичальником термінів повернення кредиту (основної суми) та/або термінів сплати плати за кредит строком більш ніж на 5 календарних днів, та/або у випадку порушення Позичальником умов договору застави/іпотеки, вказаного в розділі 2 даного договору, змінити термін погашення кредиту та плати за кредит за цим договором в порядку визначеному в розділі 11 цього договору.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № 119/542-06 0) від 10.04.2006 р. в розмірі 20 456,59 доларів США, та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості в сумі 5 575,09 гривень.

Щодо позовних вимог позивача в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачки ОСОБА_3 , то суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки позовні вимоги ОСОБА_3 до АТ «Укрсиббанк» про визнання недійсним договору поруки підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до АТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору поруки № 2/119-П укладеного між АТ «УКРСИББАК» та ОСОБА_3 , мотивуючи свої вимоги тим, що договір поруки вона не підписувала.

За клопотанням ОСОБА_3 , судом було призначено почеркознавчу експертизу.

Згідно з висновком № СЕ-19/109-21/9530-ПЧ від 03.09.2021 року судово-почеркознавчої експертизи підпис в графі «Поручитель в договорі поруки № 2/119-П від 10.04.2006 року, виконаний не ОСОБА_3 , а іншою особою, тож аргументи ОСОБА_3 підтверджуються висновком експерта (а.с. 142-145, Т.3).

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсностіправочинує недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостоюстатті 203 цього Кодексу.

Згідно частин першої третьої статті 203 ЦК України зміст правочинуне можесуперечити цьомуКодексу,іншим актамцивільного законодавства,а такожінтересам державиі суспільства,його моральнимзасадам. Особа, яка вчиняєправочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч.3 ст.215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

У відповідності до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, але з матеріалів справи не вбачається ні наміру, ні прагнення позивача до настання таких наслідків.

Оскільки оспорюваний договір поруки підписаний не ОСОБА_3 , а іншою особою, вказане свідчить про відсутність волевиявлення ОСОБА_3 на укладення договору поруки.

Таким чином, з огляду на те, що в ході розгляду справи судом було встановлено, що в договорі поруки № 2/119-П від 10.04.2006 року до кредитного договору № 119/542-06 0) від 10.04.2006 р. підпис вчинено не ОСОБА_3 , яку зазначено поручителем, та остання не мала наміру вчиняти оскаржуваний договір поруки та не підписувала його, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 .

Представник банку в судове засідання доказів на підтвердження обставин де, коли і за яких обставин позивачем було укладено договір поруки не надав. Так само і не було надано доказів, що позивач, як поручитель виконував зобов`язання за договором.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач ОСОБА_3 як на підставу задоволення позовних вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а її позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_3 слід задоволити, а оспорюваний правочин - договір поруки № 2/119-П від 10.04.2006 року до кредитного договору № 119/542-06 0) від 10.04.2006 р. укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та поручителем ОСОБА_3 , за яким ОСОБА_3 поручилася за зобов`язання ОСОБА_1 перед банком за договором про надання споживчого кредиту № 119/542-06 0) від 10.04.2006 р., підлягає визнанню недійсним, при цьому суд відмовляє у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» в частині пред`явлення вимоги до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 119/542-06 0) від 10.04.2006 р..

З врахуванням викладеного суд приходить до висновку що позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором за Договором про надання споживчого кредиту № 119/542-06 0) від 10.04.2006 р. в розмірі 20 456,59 доларів США, та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості в сумі 5 575,09 гривень.

Враховуючи часткове задоволення первісного позову з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на підставі статті 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 8 381,60 грн. в рівних частках, а саме по 2 793, 87 грн. з кожного.

Натомість у зв`язку із задоволенням позову ОСОБА_3 в повному обсязі з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 704,80 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 203, 215, 509, 525, 526, 527, 530, 533, 536, 543, 549-551, 553, 554, 599, 610, 611, 623, 625, 626, 628, 629, 1049, 1050, 1054 , 1055 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 141, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору поруки задоволити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», (МФО 351005, ) заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 119/542-06 0) від 10.04.2006 р. в розмірі 20 456 (двадцять тисяч чотириста п`ятдесят шість) доларів США 59 центів, та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в сумі 5 575, 09 гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», (МФО 351005, ) заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 119/542-06 0) від 10.04.2006 р. в розмірі 20 456 (двадцять тисяч чотириста п`ятдесят шість) доларів США 59 центів, та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в сумі 5 575, 09 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (МФО 351005, ) - 8 381,60 грн. судового збору в рівних частках, а саме по 2 793, 87 грн. з кожного.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору поруки задоволити.

Визнати недійсним договір поруки № 2/119-П до кредитного договору № 119/542-06 0) від 10.04.2006 р., укладений між ОСОБА_3 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» 10.04.2006 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (МФО 351005, ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 - витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 25.11.2021 року.

Суддя Пастернак І.А.