Провадження № 2/344/1347/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

26 травня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

за участю секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, Івано-Франківська міська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, - Івано-Франківська міська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, мотивуючи тим, що йому належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0692 га, кадастровий номер :25:003:0070, яка знаходиться на території с. Крихівці Івано-Франківської міської ради, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, на підставі договору дарування земельной ділянки від 15.09.2005 р. та Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 307425 від 28.07.2006 р. Факт права власності на земельну ділянку підтверджується відомостями зі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 217135279 від 21.07.2020 р.), а також Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.07.2020 р. та Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку. По сусідству з Позивачем, у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 проживає відповідач ОСОБА_2 , яка є користувачем сусідньої земельної ділянки. Відповідачем було встановлено металевий паркан з бетонним фундаментом навколо використовуваної власної земельної ділянки. При цьому, Відповідач при встановленні металевого паркану з бетонним фундаментом, на межі двох суміжних земельних ділянок протяжністю 16 метрів самовільно перемістила межу на 1 метр вглиб приватної території Позивача та здійснила будівництво паркану на земельній ділянці, яка належить Позивачу. Крім того, Відповідач самовільно звузила заїзд до ділянки ОСОБА_1 на 1 метр встановивши металевий паркан з бетонним фундаментом, що позбавляє позивача можливості користуватися своєю земельною ділянкою, так як до неї немає належного заїзду. Суміжна земельна ділянка, яка знаходиться у користуванні Відповідача, не має присвоєного кадастрового номеру, узгоджених меж із суміжними землекористувачами, документів про її відведення в натурі та не внесена в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Позивач звернувся до Крихівецької сільської ради Івано-Франківської області в усному порядку про надання роз`яснень з приводу обмеження в`їзду та встановленні паркану Відповідачем на його приватній території. 23.07.2018 року Крихівецька сільська рада Івано-Франківської області надала Відповідь № 362, якою повідомила про те, що комісія з виїздом на місце у присутності Позивача встановила, що до земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 дійсно обмежений в`їзд та запропонувала звернутися до виконавця робіт по землеустрою даної земельної ділянки або до іншого сертифікованого інженера-геодезиста, для поновлення межових знаків на місцевості. 17.08.2018 року інженером-геодезистом ПП «Західземпроект» ОСОБА_3 в присутності представників Крихівецької сільської ради Івано-Франківської області проведено обмір земельної ділянки та поновлення межових знаків, за наслідком чого складено Акт обміру земельної ділянки та поновлення межових знаків із план-схемою (с. Крихівці), яким встановлено самовільне захоплення Відповідачем при встановленні металевого паркану з бетонним фундаментом земельної ділянки Позивача (на межі двох суміжних земельних ділянок протяжністю 16 метрів самовільно перемістила межу на 1 метр вглиб приватної території), а також звуження заїзду до ділянки Позивача на 1 метр. 28.08.2018 р. Крихівецька сільська рада Івано-Франківської області надала лист № 432, в якому зазначила, що виконком Крихівецької сільської ради вивчивши представлені матеріали, а саме Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 307425 від 28.08.2006 р. та Акт обміру земельної ділянки та поновлення межових знаків від 17.08.2018 р. вважає, що Позивач може проводити будівельні ділянки строго на своїй земельній ділянці; при перешкоджанні проведення робіт з боку сусідів подальші дії можуть бути вирішені в судовому порядку. Одночасно повідомлено Відповідача ( ОСОБА_2 ), щоб вона перенесла свою огорожу згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 28.07.2006 р. серія ЯГ № 307425 та кадастрового плану № :25:003:0070 виданих позивачу за її погодженням, так як земельна ділянка відповідача немає кадастрового плану.

Незважаючи на неодноразові вимоги до Відповідача, щодо звільнення земельної ділянки та демонтажу металевого паркану з бетонним фундаментом, а також вимоги щодо розблокування під`їзної дороги, Відповідач так і не здійснив їх демонтаж та не звільнив самовільно зайняту земельну ділянку. Отже, відповідне самочинне будівництво металевого паркану з бетонним фундаментом з боку Відповідача на приватній території Позивача та обмеження проїзду до неї створює перешкоди Позивачу для користування земельною ділянкою площею 0,0692 га, кадастровий номер :25:003:0070, яка знаходиться на території с. Крихівці Івано-Франківської міської ради, які полягають в тому, що Відповідач фактично на свій власний розсуд без відповідних дозвільних документів та погоджень обмежив в`їзд до земельної ділянки позивача (звузив заїзд на земельній ділянці загального користування напроти своєї садиби на 1 метр) та здійснив самочинне будівництво металевого паркану з бетонним фундаментом на земельній ділянці, що належить Позивачу (перемістив межу на 1 метр в глиб приватної території Позивача протяжністю 16 метрів). А тому просить суд зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,0692 га, кадастровий номер :25:003:0070, яка належить на праві власності ОСОБА_1 та знаходиться на території АДРЕСА_3 , шляхом демонтажу за власні кошти металевого паркану з бетонним фундаментом із самовільно зайнятої частини Земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 та на місці проїзду до неї та привести фактичні межі суміжних земельних ділянок у відповідність до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №307425 від 28.07.2006 року (кадастровий номер :25:003:0070).

28.01.2021 року ухвалою Івано-Франківського міського суду залучено до участі у даній справі в якості правонаступника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Івано-Франківську міську раду.

30.03.2021 року представником третьої особи Івано-Франківської міської ради подано суду письмові пояснення, в яких зазначено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 307425 від 28 липня 2006 року ОСОБА_1 на підставі договору дарування земельної ділянки ВСМ № 544803 від 15 вересня 2005 року, реєстраційний №Д610 є власником земельної Ділянки кадастровий номер :25:003:0070 з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0692 га у межах згідно з планом, що розташована в с. Крихівці, Івано-Франківської міської ради. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 98. В позовній заяві зазначається, що «по сусідству з Позивачем, у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , проживає Відповідач - ОСОБА_2 , яка є користувачем сусідньої земельної ділянки». В матеріалах даної справи містяться численні відповіді Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради щодо даного земельного спору та врегулювання конфлікту (N2362 від 23.07.2018 року, №432 від 22.08.2018 року, №498 від 17.08.2020 року). Отже, в межах компетенції щодо додержання громадянами правил добросусідства виконком Крихівецької сільської ради розглядав вказаний спір, оскільки між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не досягнуто згоди щодо спірних правовідносин і конфлікт не вичерпався, тому відповідно до ч. 2 CT. 158 ЗК України виключно судом може бути вирішено даний земельний спір.

Представник позивача в в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просив суд про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло.

Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомила, відзиву не подала, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, в письмових поясненнях, поданих до суду, зазначила, що просить розглядати справу у їх відсутності.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

15.09.2005 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_5 укладено договір дарування земельної ділянки, який посвідчено нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур А.А., та зареєстровано в реєстрі за №Д610, відповідно до якого ОСОБА_4 подарувала, а представник обдарованого ( ОСОБА_5 ) прийняла в дар належні ОСОБА_4 земельні ділянки, що знаходяться на території Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської Ради, що надані для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до відомостей, що містяться у Державному акті на право приватної власності на землю, відчужувані земельні ділянки площею: 0,0406 га, 0,0692 га, 0,3267 га, загальною площею 0,4365 га.

Як вбачається із зазначеного договору дарування земельної ділянки від 15.09.2005 року вказані земельні ділянки належали ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 03.12.1996 року Крихівецькою сільською Радою Івано-Франківської МР за №І-ІФ №010196, що є зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ІФ №33.

З державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ №307425 від 28.07.2006 року, зареєстрованого за №93 встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування земельної ділянки ВСМ №544803 від 15.09.2005 року, реєстраційний №Д610 є власником земельної ділянки площею 0,0692 га, у межах згідно з планом, яка розташована в с.Крихівці, Івано-Франківсьої міської ради, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства.

В плані меж земельної ділянки, кадастровий номер якої :25:003:0070 описано межі зазначеної земельної ділянки.

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, який сформовано 16.07.2020 року, інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 30.09.2020 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.07.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер якої :25:003:0070, площею 0,0692 га, та розташована в с.Крихівці, Івано-Франківської міської ради.

З повідомлення Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради від 23.07.2018 року №362 вбачається, що комісія з виїздом на місце, у присутності ОСОБА_6 , встановила, що до земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 дійсно обмежений в`їзд та запропоновано звернутися до виконавця робіт по землеустрою даної земельної ділянки або до іншого сертифікованого інженера-геодезиста, для поновлення межевих знаків на місцевості. Даний вид робіт не входить в компетенцію Крихівецької сільської ради.

17.08.2018 року інженером-геодезистом ПП «Західземпроект» П.Добрівським проведено обміри земельної ділянки та під`їзд до неї в присутності представників сільської ради с.Крихівці, а саме земельної ділянки ОСОБА_1 , с.Крихівці, Івано-Франківської міської ради.

З листа сільського голови Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради Гаргат М.М. від 17.08.2020 року вбачається, що у відповідності до генерального плану села Крихівці під`їзд до земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує, земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 немає кадастрового номера та приватизована на ОСОБА_7 у 2001 році, а також зазначено, що на проведення обміру земельної ділянки та поновлення межових знаків 17.08.2018 року був присутній представник сільської ради (землевпорядник) та встановлено, що ОСОБА_2 самовільно встановлено огорожу, якою звузила заїзд до ділянки ОСОБА_1 із шириною 3,9 м до 2,9 м.

Згідно листа від 22.08.2018 року №432 Крихівецькою сільською радою Івано-Франківської міської ради повідомлено ОСОБА_2 про те, щоб вона перенесла огорожу згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 28.07.2006 року серія ЯГ №307425 та кадастрового плану №:25:003:0070 виданих ОСОБА_1 за її погодженням, так, як її земельна ділянка немає кадастрового плану.

З вимоги про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою від 18.09.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 звертався до ОСОБА_2 з вимогою про перенесення своєї огорожі згідно з Державного акту на право власності на земельну ділянку від 28.07.2006 року серія ЯГ №307425 та кадастрового плану №:25:003:0070 виданих позивачу за погодженням відповідача, так як земельна ділянка ОСОБА_2 немає кадастрового плану.

Згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 04.11.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 з 18.05.2018 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1079 га кадастровий номер :25:003:0474 для ведення особистого селянського господарства,за адресою: Івано-Франківська обл., Івано-Франківська міська рада с.Крихівці, урочище Середній лан.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 04.11.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1079 га кадастровий номер :25:003:0474 для ведення особистого селянського господарства, за адресою: Івано-Франківська обл., м.Івано-Франківськ, с.Крихівці, а також однокімнатна квартира площею 38,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 .

Як вбачається із відповіді на запит суду із ВОМІРМП УДМС в Івано-Франківській області, яка надійшла до суду 30.11.2020 року ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.04.2021 року вбачається, що відсутні відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з листа Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 14.04.2021 року, згідно Реєстру Івано-Франківської територіальної громади ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповіді начальника Головного управління Держеокадастру в Івано-Франківській області на адвокатський запит від 30.04.2021 року №0-9-0.331-2585/0/2-21, згідно даних Державного реєстру земель земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,0345 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель належить громадянину ОСОБА_7 на підставі рішення виконавчого комітету Крихівецької сільської ради народних депутатів від 22.08.2001 року видано Державний акт на право приватної власності на землю серією ІІ-ІФ №035046, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю серією ІФ №44.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Згідно ст.90 ч.1 п.б) та ч.2 Земельного Кодексу України власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Пунктами «г», «е» ч.1 ст.91 Земельного Кодексу України визначено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати права власності суміжних земельних ділянок та землекористувачів; додержуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків, що передбачено ч.2,3 ст.152 ЗК України.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

В будь-якому випадку, право власності має захищатися лише при доведеності факту його порушення діями відповідача, створенні власникові з боку третіх осіб перешкод у здійсненні ним цього права із застосування наслідків, в тому числі і звільнення земельної ділянки від самовільно зведених споруд шляхом їх знесення чи усунення інших перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Як було встановлено судом, позивач є власником земельної ділянки кадастровий :25:003:0070, площею 0,0692 га, та розташована в с.Крихівці, Івано-Франківської міської ради.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідач - це особа, яка на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом.

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив суд зобов`язати її усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,0692 га кадастровий номер :25:003:0070, яка належить йому на праві власності, шляхом демонтажу за власні кошти металевого паркану з бетонним фундаментом із самовільно зайнятої частини земельної ділянки, оскільки на думку позивача ОСОБА_2 проживаючи за адресою АДРЕСА_1 є власником спірної частини земельної ділянки, на якій розміщений металевий паркан з бетонним фундаментом.

Однак, відповідач є власником земельної ділянки площею 0,1079 га, кадастровий номер :25:003:0474 в с.Крихівці, Івано-Франківської міської ради, урочище Середній лан.

В той же час, з досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів встановлено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , яка є суміжною до земельної ділянки позивача приватизована на ОСОБА_7 у 2001 році та видано на неї Державний акт направо власності на землю серією ІФ №44.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме схемі проведених обмірів земельної ділянки ОСОБА_1 та під`їзд до неї в с.Крихівці, Івано-Франківської міської ради на земельній ділянці поворотними точками 33, 31 зображено, що суміжна із ОСОБА_1 земельна ділянка, яка у 2001 році приватизована на ОСОБА_7 фактично накладається на земельну ділянку позивача.

Клопотань про залучення до участі у справі ОСОБА_7 або заміни відповідача представником позивача суду не подано.

Пунктом 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Також суд зазначає, що кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України). Сам факт звернення позивача до суду не свідчить про порушення його прав.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

В свою чергу, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №570/3439/16-ц зроблено правовий висновок про те, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_1 не вірно визначив відповідача, оскільки власником суміжної земельної ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_1 є ОСОБА_7 , а тому враховуючи вищевикладене в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 89, 141, 259, 263-265, 355 ЦПК України, ст.391 ЦК України, ст.152 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, Івано-Франківська міська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Татарінова О.А.

Повний текст рішення складено 31 травня 2021 року