БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1753/2020
Провадження № 2-н/497/1/2021
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

"19" січня 2021 р. суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, розглянувши у приміщенні суду в м.Болград заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання сина,

ВСТАНОВИЛА:

21.12.2020р. ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою, проте, відповідно до ст.165 ЦПК України, суддя має відмовити у видачі судового наказу, якщо заява не відповідає вимогам статті 165 ЦПК України.

Згідно ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. З заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Пунктом 5 ч.1ст.161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку.

Ст.167 ЦПК України регламентовано, що суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом".

З матеріалів справи вбачається, що довідка про місце реєстрації проживання боржника отримана судом 28.12.2021р., згідно якої боржник значиться зареєстрованим у Болградському районі, тому нею підтверджується територіальна підсудність справи Болградському районному суду Одеської області, проте чудове рішення - наказ судом ухвалений не може бути у даному випадку, виходячи з наступного.

Як визначено ст.181 СК України та Пленумом ВСУ №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч.5ст.183 СК України той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків дитини, з яким дитина проживає у визначеному Законом порядку.

Матеріалами справи встановлено, що звертаючись до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявницею ОСОБА_1 в обґрунтування вимог не долучено до заяви будь-яких доказів, що підтверджують факт сумісного проживання з нею її неповнолітнього сина та перебування його на її утриманні; крім того, на неодноразові повідомлення телефоном заявниця обіцяла долучити до заяви такі докази, але, на жаль, вони досі відсутні в матеріалах справи.

Згідно з п.4ч.3ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, встановлено, що заявником при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина порушені вимоги ст.163 ЦПК України.

Відповідно до вимог п.1,3ч.1ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 165, 167, 258-261, 353, 354, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина - з підстав недотримання вимог процесуального законодавства щодо форми і змісту заяви і доказів.

Роз`яснити заявнику, що, відповідно до ч.1ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, - не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а також не перешкоджає зверненню до суду з такими самими вимогами у позовному провадженні шляхом подання до суду позовної заяви у порядку 174-273 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії. .

Суддя Кравцова А.В.