Справа № 266/587/18
Провадження № 8/266/1/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Іванця О.Д., за участі секретаря судових засідань Новак О.В., боржника ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , представника стягувача ОСОБА_3 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за уточненою заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року боржник звернувся до суду із уточненою заявою, у якій зазначив, що 02.03.2018 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області виданий судовий наказ №266/587/18 за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, згідно якого з ОСОБА_1 підлягали стягненню на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ј частки від усіх видів заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. 19.08.2020 року боржник ОСОБА_1 дізнався про наявність вищевказаного судового наказу та наявності заборгованості за аліментами від працівників бухгалтерії ДП «ММТП», де він працює. До цього часу боржник про існування даного судового наказу не знав. Також зазначив, що 19.06.2015 року між ним та заявницею був зареєстрований шлюб, який досі не розірваний. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З моменту народження дитина зареєстрована за місцем проживання батька у АДРЕСА_1 . Станом на лютий 2018 року, тобто на час подання заяви про видачу судового наказу, дружина позивача разом із донькою перебували на повному матеріальному утриманні боржника, оскільки проживали однією сім`єю, перебували у шлюбі та дружина на той час перебувала у відпустці по догляду за дитиною та свого доходу не мала. У червні 2020 року сторони за домовленістю вирішили жити окремо один від одного, при цьому донька залишалась із матір`ю, а позивач переїхав за місцем своєї реєстрації та щомісячно перераховує аліменти на утримання доньки. Щодо скасування судового наказу боржник посилається на підстави, які на його думку є істотними ново виявленими обставинами та на підставі яких судовий наказ підлягає скасуванню, а саме на те, що на даний час шлюб між боржником і стягувачем не розірвано, їх спільна дитина з моменту народження зареєстрована за адресою реєстрації боржника. Станом на лютий 2018 року дружина боржника разом із дитиною знаходилися на повному матеріальному утриманні боржника та проживали однією сім`єю. Боржник самостійно збирав та подавав документи для оформлення доньки у дитячий садок, ніс витрати на харчування дитини у дитячому садку та на додаткові заняття, також оплачував витрати з найму житла для їх спільного проживання. Придбав путівки для літнього відпочинку родини та щомісяця перераховує аліменти на утримання дитини. Просив скасувати судовий наказ Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02.03.2018 року №266/587/18 про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 та прийняти нове рішення про стягнення з боржника на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.09.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін у судове засідання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 26.120.2020 року зупинено стягнення у виконавчому провадженні №62821569, відкритому за судовим наказом №266/587/18, який було видано 02.03.2018 року Приморським районним судом м. Маріуполя.

19.11.2020 року представником стягувача ОСОБА_4 було надано письмовий відзив на заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, в якому стягувач заявлені боржником вимоги не визнала та зазначила, що при розгляді її заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів не було передбачених ст.165 ЦПК України підстав для відмови у видачі даного судового наказу. Підстави для перегляду судового наказу Приморського районного суду м. Маріуполя, на які посилається боржник у заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, не є істотними для справи про видачу судового наказу про стягнення аліментів та не є підставами для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами та його скасування. Незгода боржника з розміром встановлених аліментів або з розміром боргу з їх уплати не є предметом розгляду у справі про видачу судового наказу та не є підставою для перегляду даного судового рішення за нововиявленими обставинами і скасування судового наказу про стягнення аліментів. Просила відмовити у задоволенні заяви боржника щодо перегляду судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами та залишити судовий наказ в силі.

Боржник скористався правом на подачу відповіді на відзив, у якій зазначив, що відзив стягувача не аргументовано належними доказами, які б спростували аргументи, зазначені боржником у заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами. Стягувачем не пред`являвся до виконання вказаний судовий наказ з моменту його видачі аж до моменту фактичного припинення сімейних відносин, тобто до червня 2020 року, що свідчить про відсутність такої необхідності, оскільки стягувач та їх спільна дитина перебували на утриманні боржника.

Боржник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні свої вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні.

Стягувач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечувала проти заявлених вимог боржника ОСОБА_1 .

Представник стягувача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу Приморського районного суду м.Маріуполя від 02.03.2018 р. за нововиявленими обставинами, просив залишити його в силі.

Враховуючи позиції сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про таке.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 19.06.2015 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, 19.06.2015 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , після реєстрації шлюбу дружиною обрано прізвище ОСОБА_8 .(а.с.8)

Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають спільну дитину - доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .(а.с.7)

Судовим наказом від 02.03.2018 року №266/587/18, виданим Приморським районним судом м. Маріуполя за заявою ОСОБА_3 , стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.(а.с.11)

Згідно ухвали Приморського районного суду м. Маріуполя від 30.06.2020 року, за поданою заявою ОСОБА_3 , останній було видано дублікат судового наказу №266/587/18 від 02.03.2018 року.(а.с.28)

Постановою державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 14.08.2020 року відкрито виконавче провадження №62821569 з виконання судового наказу №266/5 виданого 12.08.2020 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_6 аліментів у розмірі ј частки доходів щомісячно, починаючи з 06.02.2018 року і до повноліття дитини.(а.с.73)

Постановою державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 14.08.2020 року звернуто стягнення на дохід, який боржник отримує у Маріупольському морському торгівельному порту.(а.с.70)

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що разом з боржником ОСОБА_1 працювали, разом із сім`єю ОСОБА_8 у 2018 році їздили відпочивати на море. Весною 2019 року ОСОБА_8 приходили до них в гості та на той момент ОСОБА_8 проживали однією сім`єю, при цьому дитина ОСОБА_6 була забезпечена всім необхідним, боржник розповідав свідку про те, що купував іграшки для доньки. Скільки боржник витрачав грошей на дитину свідку не відомо.(а.с.123)

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що підтримує дружні стосунки із боржником ОСОБА_1 з 2017 року, часто зустрічалися разом сім`ями, ходили в гості один до одного. Акетіни проживали однією сім`єю, свідком конфліктів у сім`ї ОСОБА_11 не був. Скільки боржник витрачав грошей на сім`ю та дитину свідку не відомо.(а.с.123)

Стягувачем ОСОБА_3 до суду надано письмове пояснення, згідно якого зазначила, що із січня 2018 року у неї з боржником стали виникати конфлікти, виганяв її з дитиною з дому, внаслідок чого вона була вимушена проживати з дитиною у своєї матері. З того часу вона з боржником періодично мешкали разом. Боржник не забезпечував матеріально дитину, тому вона була вимушена у лютому 2018 року звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 . За період часу з січня 2018 року по травень 2020 року боржник матеріально дитину не забезпечував, витрати на утримання дитини несла стягувач та її батьки. Витрати боржника на спільну дитину обмежувалися лише дрібними подарунками на свята. Звернула до виконання судовий наказ лише у 2020 році, бо сподівалася що їх сімейні стосунки із боржником налагодяться, та у зв`язку з навчанням боржника у вищому навчальному закладі м. Бердянська на контракту, не хотіла створювати додаткових витрат боржника пов`язаних зі сплатою аліментів на дитину.(а.с.130)

Відповідно до копії трудової книжки стягувача ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 вона працювала у період часу з 08.05.2015 по 31.07.2018 в Повному товаристві «Ломбард Донкредит ТОВ «Інтер-ріелті» і компанія», з 01.10.2018 по 05.12.2018 в ТОВ «Транстех», з 08.01.2019 по 08.02.2019 в Повному товаристві «Климчук і компанія «Ломбпрд капітал», з 09.02.2019 по 10.05.2019 в Повному товаристві «Ломбард партнер «Вівенко і компанія», з 13.08.2019 по теперішній час в ПрАТ «ММК імені Ілліча».

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку з огляду про таке.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частиною восьмою статті 170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).

Згідно із пунктами 3, 4, 5, 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених статтею 423 ЦПК України, є, те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів), а також неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів, не вважаються нововиявленими обставинами, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювались судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Як на підставу для перегляду судового наказу Приморського районного суду м.Маріуполя від 02.03.2018 за нововиявленими обставинами боржник посилається на те, що на час видачі вказаного наказу шлюб між ним та ОСОБА_3 був не розірваний, вони проживали однією сім`єю, дружина та донька знаходилися на його повному матеріальному утримані.

Разом з тим законодавець не пов`язує факт припинення шлюбу та факт сумісного проживання з правом вимоги одного з батьків, з ким проживає дитина, про стягнення аліментів на її утримання, оскільки обов`язок утримання виникає з моменту народження дитини незалежно від наявності шлюбу, та місця проживання кожного з подружжя. В той же час боржником не було надано суду належних доказів на підтвердження того, що станом на лютий 2018 року (коли було видано судовий наказ) дитина проживала саме з ним, а не з матір`ю, і що донька знаходилась саме на його повному утримані. А факт звернення ОСОБА_3 з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини підтверджує відсутність домовленості з боржником щодо способу виконання обов`язку по утриманню дитини і факт неналежного виконання боржником даного обов`язку. Незгода боржника з розміром аліментів та розміром боргу по їх сплаті не є предметом розгляду по справі про видачу судового наказу, та підставою для перегляду судового рішення за ново виявленими обставинами.

Таким чином, обставини, зазначені боржником ОСОБА_1 у заяві про перегляд судового наказу, за своєю природою не можуть бути віднесені до нововиявлених, оскільки самі по собі ці обставини не є підставою для відмови у видачі судового наказу за правилами статті 165 ЦПК України.

У відповідності до частин другої, третьої та сьомої статті 429 ЦПК України справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

З огляду на викладене в сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, постановленого у формі судового наказу.

Тому керуючись ст.ст.259, 265, 268, ст.ст.423-429 Цивільного процесуального кодексу України суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Приморського районного суду Донецької області від 02.03.2018 року у справі № 266/587/18.

Судовий наказ Приморського районного суду Донецької області від 02.03.2018 року у справі № 266/587/18 залишити в силі.

Заходи забезпечення у вигляді зупинення виконавчого провадження №62821569 в частині стягнення заборгованості по аліментам, застосовані згідно ухвали Приморського районного суду м. Маріуполя від 26.10.2020 року, скасувати.

Судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://pr.dn.court.gov.ua.

Суддя Іванець О. Д.