Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/186/21

Провадження №2/377/173/21

03 червня 2021 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Гуміної В.М., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Климчук Вікторії Володимирівни до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

У С Т А Н О В И В:

29 березня 2021 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач в особі представника, посилаючись на ст. ст. 316, 317, 319, 346, 383, 391 ЦК України, просить усунути позивачу перешкоди у здійсненні права власника нерухомого майна шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 особами, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач відповідно до договору купівлі - продажу від 18.03.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Малашенко О.І., придбала у відповідачів квартиру АДРЕСА_2 . Договір зареєстровано за № 236, після укладення якого позивач стала єдиним власником вказаної квартири, зареєструвавши своє право власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Згідно з п.12 вказаного договору сторони домовились про те, що продавці знімуться з реєстраційного обліку за адресою вищевказаної квартири, а також звільнять квартиру від належних їм речей, не пізніше 20 березня 2021 року, проте останні зобов`язання не виконали. У зв`язку з реєстрацією відповідачів у квартирі, яка стала власністю позивача, остання обмежена у своїх правах по володінню та розпорядженню майном в повному обсязі. Між позивачем та відповідачами відсутні будь-які домовленості щодо встановлення порядку користування спірним житловим приміщенням, а також відсутні родинні відносини, які б давали останнім можливість використання житла на правах членів сім`ї позивача. Тому у позивача є всі правові підстави для визнання відповідачів особами, що втратили право користування житловим приміщенням, а у останніх підстави для користування спірним житловим приміщенням відсутні, у зв`язку з чим позивач була вимушена звернутися до суду.

Ухвалою судді від 6 квітня 2020 року після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд справи на 6 травня 2020 року.

Ухвалою суду від 6 травня 2021 року відкладено судовий розгляд справи на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України та призначено судове засідання на 19 травня 2021 року.

19 травня 2021 року справу було знято з розгляду та призначено судове засідання на 3 червня 2021 року.

Позивач та його представник - адвокат Климчук В.В. у призначене судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Через канцелярію суду від позивача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Климчук В.В. надійшли заяви, в яких вони просили проводити судовий розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, проти винесення судом заочного рішення не заперечували.

Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися відповідно до вимог ст. ст. 128-130 ЦПК України, проте конверти із судовими повістками повернуто до суду з відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позов відповідачі до суду не направили. Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України заяв про продовження строку, встановленого судом для подання відзиву, в зв`язку з неможливістю вчинення цієї процесуальної дії у визначений строк, зумовленої обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, відповідачі не надали. Клопотань про відкладення розгляду справи відповідачі до суду не подали. Заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надійшли.

За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 3 червня 2021 року, суд ухвалив заочне рішення у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області 18 березня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 236, ОСОБА_1 , позивач у справі, придбала у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , від імені яких на підставі довіреності діяла ОСОБА_4 , в приватну власність житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 7-10).

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 248786935 від 18 березня 2021 року підтверджено, що право приватної власності позивача ОСОБА_1 на вказане нерухоме майно 18 березня 2021 року було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Малашенко О.І. за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 115 (а. с. 11).

Відповідно до п. 12 вказаного договору купівлі-продажу квартири сторони домовились, зокрема, про те, що продавці знімуться з реєстраційного обліку за адресою вищевказаної квартири, а також звільнять квартиру від належних їм речей не пізніше 20 березня 2021 року (а.с.9).

Згідно з довідкою Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 23 березня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата реєстрації - 15.02.2010 року, час реєстрації - постійна; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата реєстрації - 05.07.2014 року, час реєстрації- постійна ( а. с. 12).

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач ОСОБА_1 як власник житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після набуття його у власність, не мала будь-яких домовленостей із відповідачами щодо встановлення порядку користування вказаним житловим приміщенням та між позивачем і відповідачами також відсутні родинні зв`язки, які б давали останнім можливість використання житла на правах членів сім`ї позивача.

Як зазначено у ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні ( частина 1 статті 321 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

За змістом ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 цього Кодексу місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зобов`язує громадянина України, а також іноземця чи особу без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

За правилом ч. 1 ст. 7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися власністю на свій розсуд.

Право власності припиняється в результаті відчуження власником майна ( стаття 346 ЦК України).

Таким чином, відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , колишніми власниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_1 призвело до припинення їх права власності на квартиру, а тому і на право користування вказаним житлом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 статті 401 ЦК України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно з постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів» м.Славутич знаходиться в складі Вишгородського району Київської області.

Виходячи з того, що відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , колишніми власниками - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , призвело до припинення їх права власності на вказану квартиру, а тому і на припинення права користування нею, будь-які домовленості щодо права користування вказаним житловим приміщенням між позивачем та відповідачами відсутні, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання відповідачів особами, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Виходячи зі змісту зазначених вимог, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 гривень в рівних частках по 454 гривні з кожного, від сплати якого позивач звільнена як громадянин, віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 5 травня 2016 року, копія якого додана до позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265, 280-282 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права власника на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 особами, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 908 гривень в рівних частках по 454 гривні з кожного.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається через Славутицький міський суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне заочне рішення суду складено 3 червня 2021 року.

Суддя Н. С. Бабич