Справа № 211/2449/20
Провадження № 2/211/260/21
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
іменем України
25 січня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді Середньої Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання Зайцевої А.М.,
у відсутність сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про вселення, -
Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 2021 року, ухваленого по вищевказаній справі, позов позов ОСОБА_1 задоволено. Вселити ОСОБА_1 до квартири загальною площею 63,9 кв.м., житловою площею 36,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

До суду 14.01.2021 надійшла заява позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат за результатами розгляду справи, а саме стягнення на користь позивача суми судового збору в розмірі 840,80 грн. та витрат на отримання правничої допомоги в розмірі 10350,00 грн.

В судове засідання сторони не з`явилися, до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Сілкіної М.В. про розгляд справи за її відсутності.

В обґрунтування заперечень представником відповідача ОСОБА_5 зазначено, що в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження витрат на правничу допомогу, не додано жодної квитанції про оплату таких витрат, з чого можна зробити висновок, що з ОСОБА_2 стягуються витрати, які не сплачені. При цьому просить врахувати положення пункту 4 частини 3 статті 141 ЦПК України, та той факт, що вирішення спірних питань мирним шляхом пропонувалось стороною відповідачів, однак відповідачка категорично відмовилась від будь-ких узгоджень, тому відповідач ОСОБА_2 просить відмовити в задоволенні заяви про стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Так, згідно пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За нормами статті 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частина 8 статті 141 ЦПК України встановлює, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно наданих до суду письмових доказів, позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн. (а.с. 20), які, за результатами розгляду справи, підлягають стягненню на її користь з відповідачів.

Пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Крім того, разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі №904/4494/18).

Так, в матеріалах цивільної справи при подані позовної заяви до суду в тексті позову було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла та які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (а.с. 9).

Однак у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09 грудня 2020 року, по справі № 752/23814/17-ц (провадження № 61-5963св19).

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано договір про надання правової допомоги від 25 квітня 2020 року, акт погодження вартості правничої допомоги від 13.01.2021, за підписом адвоката Якименка С.Г. та ОСОБА_1 .

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні документи, що свідчать про оплату гонорару адвокату та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо).

При тому, як вбачається з акту погодження від 13.01.2021, адвокатом нараховано суму 10350,00 грн., а сплачено по договору 2600,00 грн., хоча докази цього відсутні.

Також Велика Палата Верховного Суду вказувала на необхідність виходити з критерію реальності адвокатських витрат при визначенні суми відшкодування: встановлення їх дійсності та необхідності (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду віл 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц , провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду віл 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Враховуючи надані суду письмові докази, заява про винесення додаткового рішення підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ), понесені витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп., тобто по 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. з кожного.

В задоволенні стягнення витрат за отриманням професійної правничої допомоги відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня складення повного додаткового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 25 січня 2021 р.

Суддя Н.Г.Середня