Справа 524/4183/21
Провадження № 2/524/2832/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., позивача - ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Коротченка О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ТОВ "Житлорембудсервіс" про стягнення матеріальної шкоди завданої залиттям в сумі 16267 грн та моральної шкоди в сумі 20000 грн, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . 22.10.2020 з вини відповідача відбулось залиття належної їй квартири. В результаті залиття їй була завдана матеріальна шкода в сумі 16267 грн, що становить вартість відновлювального ремонту. Також їй було завдано моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях, через поведінку відповідача, яка полягала у відмові відповідача відшкодувати завдану шкоду. Вона є особою похилого віку, проживає самостійно. Деякий час вона була вимушена жити без електропостачання через страх пожежі, змінився її установлений порядок життя. Єдиним її доходом є пенсія, розмір якої є недостатнім для усунення пошкоджень, завданих залиттям. Пошкодження книг, які вона збирала багато років, посилило рівень моральних страждань. Моральну шкоду оцінює в 20000 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов та просили його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

В судовому засіданні 03.11.2021 представник відповідача проти задоволення позову заперечував. Вказав, що відповідач вважає, що залиття квартири позивача відбулось з вини керуючої компанії. Зазначив, що повітряний кран у квартирі відповідача було пошкоджено тиском води, а не через дії проживаючих в квартирі осіб.

ПОЯСНЕННЯ ТРЕТОЇ ОСОБИ

ТОВ «Житлорембудсервіс» в своїх письмових поясненнях зазначило, що прилад опалення та кран «Маєвського» знаходяться в зоні відповідальності власника квартири АДРЕСА_2 . Зобов`язання по утриманню даного приладу опалення має саме власник квартири, що прямо передбачено умовами договору 1/571 від 18.07.2018, Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, які затверджені постановою КМУ №572 від 08.10.1992 від 08.10.1992 та ст.322 ЦК України.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Позивач, ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування, посвідченого 19.01.1999 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Дзюбою В.І., зареєстрованого в реєстрі за №129, копією свідоцтва про право власності на житло від 11.03.1997.

Відповідач, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією інформаційної довідки №244882276 від 18.02.2021.

30 жовтня 2020 року комісією у складі працівників ТОВ «Житлорембудсервіс» був складений акт-обстеження квартири АДРЕСА_1 .

Так, відповідно до акту-обстеження від 30 жовтня 2020 року зазначено, що згідно даних аварійно-диспетчерської служби ТОВ «Житлорембудсервіс», залиття квартири АДРЕСА_1 , виникло 22.10.2020 внаслідок того, що при пуску тепла на житловий будинок в квартирі АДРЕСА_2 . Свободи власниками квартири був залишений відкритий повітряний (кран «Маєвського») на приладі опалення в кімнаті, що знаходиться в зоні відповідальності власника квартири АДРЕСА_3 виникло з вини мешканців кв. АДРЕСА_2 .

04.02.2021 судовим експертом Маківським М.В. складено висновок експерта №5-21 за результатами проведеного будівельно-технічного дослідження, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту приміщень квартири АДРЕСА_1 в зв`язку із їх залиттям, становить 16267 грн.

19.02.2021 на адресу відповідача направлено вимогу про відшкодування завданої шкоди(а.с.28-29).

НОРМИ ПРАВА

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).

Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч.1 ст.81, ч.6 ст.82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

ОЦІНКА СУДУ

Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтею 1166 ЦК України доказуванню підлягає: 1) факт спричинення шкоди; 2) протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, 3) причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

В постанові від 13 березня 2019 року по справі 727/6631/17(провадження № 61-11357св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що: «за змістом частини другої статті 1166 ЦК України у справах про завдання шкоди діє презумпція вини відповідача, тобто позивач має надати суду лише докази наявності шкоди, а докази спростування своєї вини має надати відповідач.»

На підтвердження факту спричинення матеріальної шкоди та її розміру позивачем були надані суду копія акту-обстеження та висновок експерта. Також, за клопотанням позивача судом було допитано свідків.

Так, суд відзначає, що актом обстеження підтверджено факт залиття квартири, власником якої є позивач. Крім того, вказаний факт доводиться показаннями свідків.

На думку суду, позивачем доведено належними та допустимим доказами факт спричинення майнової шкоди.

Суд відзначає, що відповідачем ОСОБА_2 не було надано суду доказів, які б спростовували те, що залиття квартири, власником якої є позивач, відбулось не з її вини.

З огляду на відсутність доказів, які б спростовували те, що залиття квартири, власником якої є позивач, відбулось не з вини відповідача, а також наявність доказів, які підтверджують факт спричинення матеріальної шкоди позивачу, суд приходить до висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 16267 грн підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Вирішуючи вимоги позивача про стягнення моральної шкоди суд приймає до уваги вік позивача, розмір завданої матеріальної шкоди, тривалість страждань позивача та обсяг зусиль, які позивач має докласти для відновлення своїх прав.

Отже, виходячи із засад розумності і справедливості, та приймаючи до уваги характер вчиненого порушення, суд вважає, що відповідним і достатнім буде визначення моральної шкоди в сумі 3000 грн.

Відтак, суд частково задовольняє позов ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, які складаються із витрат, пов`язаних із залученням експерта в сумі 903,21 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог(53,13%).

З огляду на те, що позивача було звільнено від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 482,42 грн.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 матеріальну шкоду в сумі 16267 грн та моральну шкоду в сумі 3000 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 903,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 482,42 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

повне судове рішення складено 22.11.2021

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ