Справа № 364/1007/20
Провадження № 2/364/52/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2021 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

при секретарі Бондаренко Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт Володарка, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 ,

до Завадівської сільської ради Володарського району Київської області,

треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 23 жовтня 2020 року звернулись до суду з названим позовом, в якому вказали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача - ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилася спадщина до якої входить земельна ділянка розміром 2,84 га, яка розташована на території Завадівської сільської ради, Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документи на спадкову земельну ділянку втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушена звернутися до суду.

Позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) розміром 2,84 га в умовних кадастрових гектарах, що розташована та території Завадівської сільської ради Володарського району Київської області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 322553 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в резолютивній частині позовної заяви просила суд розгляд справи проводити без їх участі у присутності її представника, позовні вимоги підтримує (а.с. 2).

Представник позивача - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, якою просила суд розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги позивача підтримає (а.с. 62).

Відповідач - Завадівська сільська рада Володарського району Київської області в судове засідання не направили свого представника. 24.11.2020 року під час підготовчого судового засідання представник відповідача проти задоволення позову позивачки не заперечував.

Треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилися, направили до суду заяви якими просили розгляд справи проводити без їх участі, поти задоволення позову не заперечують (а.с. 54,60).

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.4). Після її смерті відкрилася спадщина до якої входить земельна ділянка площею 2,84 га, що розташована в адміністративних межах Завадівської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлій ОСОБА_5 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 322553 (а.с. 16).

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є внучкою померлої ОСОБА_5 , що стверджено свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 (а.с.13), та свідоцтвом про народження її матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_3 (а.с. 14), яка 09.02.1975 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та після одруження отримала прізвище ОСОБА_8 , що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 15). Мати позивачки померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 5). Позивач 28.11.1999 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 та після шлюбу отримала прізвище - ОСОБА_1 , що стверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 (а.с. 12). Позивачка ОСОБА_1 до дня смерті проживала разом із спадкодавцем та вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Завадівської сільської ради Володарського району від 22.10.2020 року № 70 (а.с. 11).

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 які є третіми особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору та які є дітьми спадкодавця та спадкоємцями першої черги, однак вони на спадкове майно не претендують та не заперечують проти його прийняття позивачем про що вони надали суду відповідні заяви ( а.с. 54, 60).

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних висновків.

Згідно п.п. 4, 5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України цивільні відносини, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексам України (01.01.2004 року), положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно ч. 1ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач звернулася до приватного нотаріуса для оформлення належних їй прав, однак нотаріусом було відмовлено у оформленні прийняття спадщини щодо спадкового майна, оскільки правовстановлюючі документи на земельну ділянку втрачено, про що в місцевій газеті "Голос Володарщини" зроблено відповідне оголошення (а.с. 10).

Подана до суду державним нотаріусом інформація від 30.10.2020 року № 187/01-16 вказує, що спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 не заводилась (а.с. 36), що вказує та те, що спадщина після померлої ніким не була прийнята.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Ст. 1216 ЦК України зазначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України визначено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України № 7 ВІД 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мін`юсту від 03.03.2004 року № 20/5), п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 83, 89, 141, 200-206, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , до Завадівської сільської ради Володарського району Київської області, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну частку (пай) розміром 2,84 га в умовних кадастрових гектарах що розташована та території Завадівської сільської ради Володарського району Київської області, яка посвідчена Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 322553.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області (п. 15 п.п. 15.1, 15.5ч.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (у редакції Закону №2147-VІІІ).

Суддя О. В. Ткаченко