КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Бортницька В.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Верланова С.М., Савченка С.І.,

секретар - Сакалош Б.В.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осібна рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів,

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -

В с т а н о в и в :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Печерського районного суду м. Києва № 757/11987/15-ц від 21 грудня 2015 року задоволено позов ОСОБА_1 до ПАТ «ВіЕйБі Банк» про стягнення суми по банківському вкладу та стягнуто з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь позивача грошові кошти в сумі 890 411,65 грн. Зазначене рішення набрало законної сили. У вересні 2016 року ОСОБА_1 подала до ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києві заяву про відкриття виконавчого провадження та виконавчий лист по справі № 757/11987/15-ц від 26 квітня 2016 року , який виданий Печерським районним судом м. Києва, про стягнення з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 890 411,65 грн. Постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби виконавчої служби міста Києва територіального управління юстиції у місті Києві від 19 вересня 2016 року виконавче провадження закінчене, виконавчий документ переданий Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» на виконання.

Позивач звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» з проханням внести пропозицію щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року . Листом № 22/3-52944 від 09 листопада 2016 року позивачу було відмовлено у її проханні, оскільки рішення суду не містило вимог щодо внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Позивач зверталась до суду з заявами про ухвалення додаткового судового рішення та встановлення способу і порядку виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року .

Ухвалами від 26 грудня 2016 року та 28 лютого 2017 року у задоволенні її заяв відмовлено. За цих підстав позивачка звернулася до суду за захистом свого порушення права.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» у запереченнях до позову зазначила, що гарантована сума у розмірі 200 000,00 грн. виплачена позивачу в повному обсязі. Кошти, що перевищують гарантовану суму становлять 857 093,26 грн. Вимога від власника рахунку щодо включення до акцептованого реєстру кредиторів банку надійшла на суму 857 082,50 грн. Вимога внесена до реєстру акцептованих вимоги кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк», акцептована сума становить 857 082,50 грн. Ці обставини свідчать про те, що відповідачем-2 були виконані зобов`язання перед позивачем. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було повернуто позивачу сума вкладу в граничних розмірах відшкодування, в порядку та черговості, передбачених ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». 26 березня 2015 року в офіційному друкованому органі «Голос України» № 54 (6058) було опубліковано оголошення про те, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних собі прийнято рішення від 20 березня 2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну М.А. Граничний строк подання вимог кредиторів до уповноваженої особи - 24 квітня 2015 року. Уповноважена особа Фонду повністю виконала зобов`язання перед позивачем та немає підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем було визнано вкладником ПАТ «ВіЕйБі Банк» та нею отримано компенсацію за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Включення позивача до акцептованого реєстру кредиторів на суму, що перевищує гарантовану суму, порушує законодавчий порядок визначений для таких правовідносин.

Крім того представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вказав, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 13 вересня 2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23 травня 2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань регулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну М.А. строком на 1 рік з 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року .

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Реєстр акцептованих вимог кредиторів складається Уповноваженою особою, а Фонд гарантування лише його затверджує. Відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не включає кредиторів до реєстру. 18 червня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про затвердження Реєстру акцептованих вимоги кредиторів «Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк». Позивача було включено до четвертої черги реєстру на суму 857 082,50 грн. Єдиною підставою для внесення змін до реєстру акцептований вимоги щодо позивача у зазначений реєстр має бути у вигляді пропозиції Уповноваженої особи Фонду гарантування щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимоги.

За цих підстав, на думку Фонду гарантування вкладів він не є належним відповідачем по справі, а позовна вимоги позивача щодо необхідності зобов`язання Фонду щодо внесення змін до реєстру акцептованих вимог є хибною, адже у разі подання уповноваженою особою пропозиції щодо внесення змін Фонд автоматично затвердить вищевказані зміни без будь-яких рішень судів, а тому такі вимоги носять ознаки передчасності.

Також представник відповідача - 2 повідомляє, що Окружним адміністративним судом розглянуто справу № 826/19122/16 за позовною заявою ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності. При розгляді зазначеного позову предметом розгляду були вимоги позивача щодо внесення змін до реєстру акцептованих вимоги кредиторів та зобов`язання внести зміни до реєстру акцептованих вимоги. Постановою Окружного адміністративного суду вимоги задоволені, судове рішення залишене в силі Київським апеляційним адміністративним судом від 27 серпня 2018 року .

В додаткових поясненнях, які подані до канцелярії 25 березня 2019 року з тих підстав, що постановою Апеляційного суду м. Києва ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2018 про закриття провадження у справі № 757/22692/17-ц скасована, представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зазначив наступне. В разі задоволення вимоги позивача вона набуде змогу отримати залишкову суму свого вкладу два рази. В порядку задоволення кредиторських вимоги в 4 чергу, та в порядку задоволення кредиторських вимог в 7 чергу (вимоги кредиторів засновані на рішенні суду відносяться до 7 черги).

У запереченнях до додаткових пояснень представник позивач зазначив, що представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в своїх додаткових поясненнях від 25 березня 2019 року повідомляє Печерський районний суд м. Києва про наявність рішення суду у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яке набрало законної сили. Постановою Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 16 квітня 2019 року було скасовано постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 24 жовтня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року у справі № 826/19122/16. Судові рішення скасовані з тих підстав, що спір про акцептування вимог кредиторів не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів та враховуючи суб`єктний склад правовідносин, спір належить до підвідомчості судів загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Позивач вважаючи, що вона має право на зміну черговості вимоги кредиторів, оскільки рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року набрало законної сили, звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» з проханням внести пропозицію щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимоги на підставі рішення суд увід 21 травня 2015 рок , яке набрало законної сили. Листом № 22/2-52944 від 09 листопада 2016 року їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року по справі № 757/11987/15-ц не містить вимог щодо внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 25 січня 2021 року позов задоволено.

Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" ОСОБА_1 на виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. У скарзі вказує, що, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції не урахував, що ліквідаційна процедура щодо ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» завершена, тому реєстр акцептованих вимок кредиторів відсутній.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 09 листопада 2021 року за адресами , які були зазначені в матеріалах справи. Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року задоволено позов ОСОБА_1 до ПАТ «ВіЕйБі Банк» про стягнення суми по банківському вкладу та стягнуто з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь позивача грошові кошти в сумі 890 411,65 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04 листопада 2015 року апеляційну скаргу представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк відхилено. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року залишено без змін.

За вказаним рішенням 26 квітня 2016 року видано виконавчий лист, який був пред`явлений до виконання в Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Шереметом О.В. від 19 вересня 2016 року виконавче провадження закінчено. Підставами для закриття провадження були ті обставини, що Постановою Правління Національного банку України від 19 березня 2015 рку № 188 відкликано банківську ліцензію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» та прийнято рішення про його ліквідацію. Відповідно до вищевказаної Постанови Правління Національного банку України виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20 березня 2015 року прийнято Рішення № 63 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно якого призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну М.А. Виконавчий документ переданий ліквідаційний комісії (або ліквідатору).

Позивачка 06 жовтня 2016 року звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. з проханням внести пропозицію щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року , яке набрало законної сили.

Листом від 09 листопада 2016 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіна М.А. відмовила у задоволені заяви позивача, посилаючись на те, що рішення Печерського районного суду м. Києва не містить вимог щодо внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Згідно ч. 2 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Частинами 3, 4 цієї статті, передбачено, що реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 3711 від 21 серпня 2017 року затверджено «Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються» (далі - Положення).

Розділом VII Положення, передбачено, що підставами для внесення до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів змін, які підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду, є:1) рішення суду, яке набрало законної сили (у тому числі рішення судів, які набрали законної сили після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторів, визначеного статтею 49 Закону), за яким, зокрема, виникають: зобов`язання банку перед кредиторами, що виникли до дня початку процедури ліквідації; кредиторські вимоги вкладників у частині, що перевищує суму відшкодування, виплачену Фондом, розмір якої визначено відповідно до вимог статті 26 Закону. Такі вимоги включаються до реєстру акцептованих вимог кредиторів та підлягають задоволенню в черговості відповідно до статті 52 Закону.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року про стягнення коштів на користь ОСОБА_1 набрало законної сили та передано уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк». Позивачка порушила перед Уповноваженою особою Фонду гарантування на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» питання щодо внесення пропозиції стосовно затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептований вимог на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року , яке набрало законної сили. Їй у цьому праві було відмовлено.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Отже, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

У всіх випадках визнання тієї чи іншої дії як способу захисту пов`язується із зазначенням в нормативних актах. Спосіб захисту також визначають як конкретні закріплені чи санкціоновані законом правоохоронні заходи (засоби), за допомогою яких усуваються порушення прав і вплив на правопорушника.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права, або може скористатися можливістю вибору між кількома способами захисту, якщо це не заборонено законом.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і її основоположних свобод, визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, що закріплено у положеннях статті 5 ЦПК України.

У відповідності до норм ч. ч. 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

У відповідності до частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Суд першої істанції задовольняючи позовні вимоги , виходив із встановлених обставин та оцінених доказів, і дійшов правильного висновку ,що вимоги позивачки узгоджуєюься з вимогами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки закінчення строку для пред`явлення вимоги позивача. як кредитора, визначеного ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та перевищення кредиторської вимоги позивача у частині, що перевищує суму відшкодування не може бути перешкодою у здійсненні захисту інтересів позивача, і наявність судового рішення стверджує в даному випадку обгрунтованість вимог позивачки .

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обгрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,374,375,381 - 384 ЦПК України, суд ,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осібзалишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 23 листопада 2021 року.

Головуючий

Судді