Справа № 309/654/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Фазикош Г.В.,Кожух О.А.,

за участі секретаря: Волощук В.І.,

за участі представника позивача - Лукачко І.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Кредобанк» на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2021 року, головуючий суддя Довжанин М.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Кредобанк», треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Роман Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «Кредобанк», треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М., в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20 січня 2021 року, який зареєстрований приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною в реєстрі за № 14, на підставі якого звернено стягнення на майно ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу в сумі 315543,27 гривень перед акціонерним товариством «Кредобанк».

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2021 року позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20 січня 2021 року, який зареєстрований приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною в реєстрі за № 14, на підставі якого звернено стягнення на майно ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу в сумі 315543,27 гривень перед акціонерним товариством «Кредобанк». Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду АТ «Кредобанк» подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи - укладення кредитного договору, графік погашення заборгованості, заставне майно тощо сторонами не оспорюється.

Як встановлено судом, між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 існують зобов`язальні правовідносини, які виникли на підставі кредитного договору, виконання якого забезпечене договором застави транспортного засобу. Через неналежне виконання позивачем обов`язків позичальника виникла заборгованість. З метою дострокового повернення кредиту АТ «Кредобанк» направив приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. заяву від 18 січня 2020 року про вчинення виконавчого напису на суму 324664,03 грн. Правомірність своєї вимоги до позичальника відповідач стверджує досудовою вимогою на ім`я ОСОБА_1 від 18 листопада 2020 року про наявність заборгованості на загальну суму 333331,97 грн. та докази направлення боржнику такої вимоги: (описи цінних листів про направлення даної вимоги та відомості про їх направлення); витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін); роздруківку з сайту «Укрпошта» про рух відправлення; розрахунок суми заборгованості за кредитним договором; виписка по руху коштів по рахунку.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказала на спірність суми, визначеної у виконавчому написі від 20.01.2021 року, а також оспорювала обставини в частині отримання повідомлення про дострокове повернення кредиту.

Питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису досліджене Верховним Судом України та Верховним Судом.

Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі №6-158цс15 зазначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі№ 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17).

Позивачкою надано суду копії квитанцій про погашення кредиту за договором № 23318/2019 від 21.03.2019 року, з яких слідує, що в рахунок погашення боргу за вказаним договором позичальником 08 грудня 2020 року перераховано на відповідний рахунок АТ «Кредобанк» 3000 гривень, 18 грудня 2020 року - 7000 гривень, 15 січня 2021 року - 8000 гривень, 25 лютого 2021 року - 7000 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Кредобанк» звертаючись 18 січня 2021 року до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису на суму заборгованості за кредитом - 324664,03 грн., обґрунтовував вказану суму боргу розрахунком, проведеним станом на 19 грудня 2020 року, хоча з вищенаведеного вбачається, що позивачкою проводилось погашення боргу, як до дня проведення розрахунку заборгованості так і після та на сьогоднішній день позичальник здійснює повернення суми кредиту відповідно до Графіку погашення заборгованості (Додаток № 1 до Кредитного договору).

Таким чином, позивач довела суду аргументи позову щодо того, що зазначена у виконавчому написі сума заборгованості є спірною, і її розмір з урахуванням проведених нею платежів у грудні 2020 року, січні - лютому 2021 року відрізняється від дійсного розміру заборгованості, що зазначений у виконавчому написі, у тому числі розмір прострочених відсотків, та з цього приводу надано відповідні докази.

Відповідно до наданого розрахунку вбачається, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення.

Також позивач надала докази часткового погашення заборгованості, суд не погоджується з доводами апелянта і вважає, що позивачкою надано достатньо доказів на спростування безспірності заборгованості.

Згідно з розрахунком заборгованості, наведеним у виконавчому написі, нотаріусом не перевірено правильність нарахування відсотків за кредитним договором.

Щодо дотримання приватним нотаріусом інших вимог закону при вчиненні виконавчого напису 20.01.2021 року.

Обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Така вимога узгоджується з частиною першою статті 27 Закону №1255-IV.

Тобто законодавець визначив, що для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Вказані вимоги є імперативними і не виконуються на розсуд стягувача.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 02 вересня 2015 року у справі № 6-813цс15, під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути їм повідомлені.

За загальним змістом термін «повідомлення» включає в себе не тільки направлення відомостей, з якими особа має бути обізнаною, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 отримала саме досудову вимогу.

Також слід зазначити, що відповідно до наданої відповіді Банку на запит ОСОБА_1 вбачається, що прострочена заборгованість по кредитах, відсотках та комісіях відсутня. ( Довідка станом на 15.09.2021 року )

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 374,375,381-384ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Кредобанк» залишити без задоволення.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 17 листопада 2021 року.

Головуючий

Судді