Провадження № 2/643/5764/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді: Майстренко О.М., за участю секретаря судового засідання Сілаєвої Е.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луценко Вікторія Сергіївна про встановлення факту проживання та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луценко Вікторія Сергіївна, в якому просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 2011 року та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом, як спадкоємця четвертої черги після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 на 48/100 часток комунальної квартири АДРЕСА_2 .

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 1990 років вона була знайома з ОСОБА_2 , підтримували дружні стосунки та вона знала його мати - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали по сусідству в будинку АДРЕСА_3 . Згодом, ОСОБА_3 повідомила її, що ОСОБА_2 скоїв злочин та відбуває покарання в місцях позбавлення волі, та вона самостійно не може на свою мінімальну пенсію проживати, харчуватись та передавати синові передачі. На початку 2005 року ОСОБА_3 попросила допомогти їй по господарству, оскільки їй ні до кого було більше звернутися. Спочатку позивач приходила до неї, купувала їй продукти харчування, ліки, тощо. Також допомагала отримувати пенсію, сплачувати комунальні послуги, обслуговувати банківську карту, яка була прив`язана до її номеру телефону. За період з 2005 по 2006 рік вона проживала з ОСОБА_3 разом, оскільки їй потрібен був постійний догляд. Через декий час ОСОБА_1 переїхала до ОСОБА_3 на постійне проживання, оскільки їй було важко їздити до неї кожного дня, де вони разом проживали однією сім`єю в квартирі по АДРЕСА_4 . Позивач допомагала ОСОБА_3 по господарству, покупала їжу, ліки, робила ремонт, підримуючи технічний стан квартири, їздила до її сина в місця позбавлення волі, передавала йому передачі, оскільки ОСОБА_3 була людиною похилого віку та їй було важко пересуватися. Наприкінці 2012 році ОСОБА_3 дуже захворіла, а в 2013 році в неї трапився інсульт та вона не виходила з квартири. Весь цей час позивач знаходилась з нею. 04 липня 2017 року ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_3 прийняла в дар безкоштовно 48/100 часток комунальної квартири АДРЕСА_2 . Після того, як частка вказаної квартири стала власністю ОСОБА_3 , вони переїхали з нею та почали там проживати, вона говорила, що складе заповіт чи подарує позивачу кімнату, але не встигла цього зробити, у зв`язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 після тривалої хвороби померла. Всі витрати на поховання понесла ОСОБА_1 . У встановлений законом строк позивач не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець четвертої черги за законом, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, оскільки вважала, що в неї є син, її єдиний спадкоємець, який на час відкриття спадщини відбував покарання в місцях позбавлення волі. Позивач приїжджала до нього в місця позбавлення волі та при розмовах з ним він не висловлював бажання оформити на себе спадщину. Коли він відбув покарання, призначене йому вироком суду та вийшов на волю, він повідомив, що не бажає отримувати свідоцтво про право на спадщину та не заперечує, щоб ОСОБА_1 визнала за собою право власності на кімнату, як спадкоємиця четвертої черги. В лютому 2021 р., позивач звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луценко В.С. з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про спадщину. 01.03.2021 року приватний нотаріус ХМНО Луценко В.С відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , з підстав не надання документів, що підтверджують родинний зв`язок зі спадкодавцем та запропонувала звернутися з позовом до суду з метою встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем. Встановлення факту сумісного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 необхідно для належного оформлення її спадкових прав.

Позивач в судове засіання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та задоволення позову у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не з`вились, надали суду заяву про визнання позову, відповідно до змісту якої, просить суд розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, зазначив, що всі обставини, викладені у позовній заяві, відповідають дійсності.

3-тя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луценко Вікторія Сергіївна в судове засідання не з`явилась, просить розглядати справу за її відсутністю на розсуд суду.

Суд, долідив матеріали справи, а також факт визнання відповідачем позову у повному обсязі, вважає позов обгрунтованим, а тому задоольняє його з наступних підстав.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріаів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1990 років знайома з відповідачем - ОСОБА_2 , вони підтримували дружні стосунки та вона була знайома з його мамою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вони проживали по сусідству в будинку АДРЕСА_3 .

ОСОБА_3 повідомила ОСОБА_1 , що її син та відповідач у справі - ОСОБА_2 скоїв злочин та відбуває покарання в місцях позбавлення волі, у зв`язку з чим вона самостійно не може на свою мінімальну пенсію проживати, харчуватись та передавати синові передачі.

На початку 2005 року ОСОБА_3 попросила ОСОБА_1 допомогти їй по господарству, оскільки їй ні до кого було більше звернутися.

Позивач тривалий час приходила до ОСОБА_3 , купувала їй продукти харчування, ліки, крмі того, допомагала отримувати пенсію, сплачувати комунальні послуги, обслуговувати банківську карту, яка була прив`язана до її номеру телефону. Якийсь час з 2005 по 2006 рік позивач проживала з ОСОБА_3 разом, оскільки їй потрібен був постійний догляд.

Згодом, ОСОБА_1 переїхала до ОСОБА_3 на постійне проживання, оскільки остання потребувала постійного стороннього догляду. Після чого вони почали разом проживати однією сім`єю в її квартирі по АДРЕСА_4 . Позивач допомагала по господарству, купуавла їжу, ліки, робила ремонт, підтрувала технічний стан квартири, їздила до її сина в місця позбавлення волі, передавала йому передачі, оскільки ОСОБА_3 була людиною похилого віку та їй було важко пересуватися. Наприкінці 2012 році ОСОБА_3 дуже захворіла, а в 2013 році в неї трапився інсульт та вона не виходила з квартири. Весь цей час ОСОБА_1 знаходилась з нею, періодично викликала лікарів та возила її до лікарні, відвідувала її у лікарні, постійно була рядом з нею, оскільки остання потребувала постійного стороннього догляду.

04 липня 2017 року ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_3 прийняла в дар безкоштовно 48/100 часток комунальної квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується договором дарування частки квартири від 04.07.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Свергуновою В.А., зареєстрованим в реєстрі за № 2625. Даний правочин зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 04.07.2017 року за реєстраційним номером 1.

Після того, як частка квартири стала власністю ОСОБА_3 , вона з ОСОБА_1 переїхали та почали там проживати. ОСОБА_3 мала намір скласти заповіт на ім`я ОСОБА_1 , чи подарує вказану кімнату. Онак, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 після тривалої хвороби померла, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , вданого Харківським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

З моменту смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 продовжує проживати у спірній квартирі.

Як зазначила позивач, у встановлений законом строк вона не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець четвертої черги за законом, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, оскільки вважала, що садкоємцем померлої є її син, який на час відкриття спадщини відбував покарання в місцях позбавлення волі.

Весь цей час позивач продовжувала відвідувати ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі та при розмовах з ним він не висловлював бажання оформити на себе спадщину післ смерті матері.

Після закінчення строку відубвання покарання, ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 , що не бажає отримувати свідоцтво про право на спадщину та не заперечує, щоб вона визнала за собою право власності на кімнату, як спадкоємиця четвертої черги.

В лютому 2021 р., позивач звернулась до приватного нотаріуса ХМНО Луценко В.С. з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про спадщин, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю родинного зв`язку зі спадкодавцем та запропонувала звернутися з позовом до суду з метою встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем.

За весь час сумісного проживання з ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 вважала її своєю подругою, родичкою, матір`ю, бабусею, вони допомагали один одному. Як вказує позивач, смерть ОСОБА_3 для неї була психологічним ударом та вона довго не могла прийти до тями, вважаючи, що втратила рідну та близьку людину.

Встановлення факту сумісного проживання з ОСОБА_3 необхідно позивачу для належного оформлення спадкових прав.

Відповідно до ч.1. ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом почергово отримують особи, які вказані в ст.1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (1263 ЦК України).

Відповідно до ст. 1264 ЦК України встановлено, що в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи те, що до складу спадщини входить нерухоме майно, виконуючи свій обов`язок визначений ст. 1297 ЦК України, відповідно до якої, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, а тому враховуючи вищевикладене, позивач вважається особою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Частина третя статті 1168ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного (позиція Верховного суду у справі № 355/832/17 від 10.04.2020).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , має законне право на успадкування 48/100 частин квартири АДРЕСА_2 , як спадкоємець після померлої ОСОБА_3 , що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини

При цьому, суд зазначає, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, суд задовольняє заявлені позовні вимоги позивача про встановлення факту проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 2011 року однією сім`єю, тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , тобто та визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, як спадкоємець 4-ї черги, тобто на 48/100 квартири.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 200, 264, 265, 280, 284 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини на 48/100 частин квартири за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 2011 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом, як спадкоємця четвертої черги після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 на 48/100 часток комунальної квартири АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення або виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільно-процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Московський районний суд м.Харкова.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подано апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розглядусправи.

Суддя О.М.Майстренко