Номер провадження: 22-ц/813/7269/21
Номер справи місцевого суду: 493/1554/20
Головуючий у першій інстанції Тітова Т. П.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на заочне рішення Балтського районного суду Одеської області від 16 лютого 2021 року, постановленого під головуванням судді Тітової Т.П., у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свою вимогу позивач обґрунтовав тим, що 05.09.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі ТВБВ № 10015/0391 філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 на підставі заяви про приєднання № 108835516 було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки).

Згідно п.3.1. заяви про приєднання, шляхом підписання цієї заяви до договору, відповідач беззастережно приєднується до вказаного договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку www.oschadbank.ua та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору.

Пунктом 3.2. заяви про приєднання передбачено, що відповідно до умов договору, банк відкриває на ім`я позивача поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використання електронного платіжного засобу за дебетовою-кредитною схемою.

Згідно п.п. 3.4.1. - 3.4.2. заяви про приєднання, банк відкрив відповідачу поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривнях на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та надав платіжну картку та ПІН-конверт до неї.

З п. 5.5. заяви про приєднання вбачається, що відповідач підтвердив, що отримав, ознайомився і погодився з правилами користування кредитною карткою, тарифами, які діють на дату підписання цієї заяви про приєднання.

Банк встановив клієнту кредит на його картковий рахунок № НОМЕР_1 у сумі 46 000,00 грн. з можливим подальшим збільшенням до 250 000,00 грн. на строк 36 місяців з можливістю продовження на той самий строк. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38% річних та сплачується щомісячно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року № 89 «Про затвердження нормативно-правових актів Національного банку України від 28.12.2018 року № 162 «Про затвердження міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні» було здійснено перехід з рахунку № НОМЕР_1 на рахунок НОМЕР_2 .

Згідно статуту від 15.07.2019 року, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.07.2019 року, найменування банку змінено на акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Натомість, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за укладеним договором не виконав.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 25.09.2020 року має заборгованість в сумі 51 053,36 грн., яка складається з наступного: прострочений основний борг по кредиту - 42 905,90 грн.; відсотки за користування кредитом - 6 247,29 грн.; заборгованість за РКО - 100,97 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу ( кредиту) - 403,50 грн.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом - 203,28 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 998,34 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків - 159,57 грн.; інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу - 25,11 грн.; інфляційні втрати за несвоєчасне погашення відсотків - 9,40 грн.

Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 51 053,36 грн. та судові витрати в сумі 2102,00 грн.

Заочним рішенням Балтського районного суду Одеської області від 16 лютого 2021 року позов акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) у розмірі 49 860,94 грн., яка складається з наступного: прострочений основний борг по кредиту - 42 905,90 грн.; відсотки за користування кредитом - 6 247,29 грн.; заборгованість за РКО - 100,97 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 403,50 грн.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом - 203,28 грн., а також судовий збір у сумі 2052,90 грн., а всього 51 913,84 грн.

В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови у вимогах про стягнення 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 998,34 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків - 159,57 грн.; інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу - 25,11 грн.; інфляційних втрат за несвоєчасне погашення відсотків - 9,40 грн. та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення вказаних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, апелянт зазначає, що суд дійшов до хибного висновку про відмову акціонерному товариству «Ощадбанк» у стягненні інфляційних втрат та 3% річних у зв`язку з відсутністю такої умови в кредитному договорі, адже обов`язок боржника сплатити зазначені суми передбачені чинним законодавством.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, та апеляційним судом не переглядається.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч. 1 ст. 368, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274, ч.ч. 4, 6 ст. 19 ЦПК України).

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам.

Відмовляючи у задоволені позову акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в частині вимог позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, суд першої інстанції виходив з того, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат не передбачені умовами кредитного договору.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що 05.09.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі ТВБВ № 10015/0391 філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 на підставі заяви про приєднання № 108835516 укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), що підтверджується копією заяви про приєднання № 108835516 від 05.09.2018 року, яка міститься в матеріалах справи.

Банк встановив клієнту кредит у сумі 46 000,00 грн. з можливим подальшим збільшенням до 250 000,00 грн. на строк 36 місяців з можливістю продовження на той самий строк. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38% річних та сплачується щомісячно, що підтверджується заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідач підтвердив, що отримав, ознайомився і погодився з правилами користування кредитною карткою, тарифами, які діють на дату підписання цієї заяви про приєднання, шляхом її підписання.

Згідно статуту від 15.07.2019 року, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.07.2019 року, найменування банку змінено на акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

В порушення умов Договору відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме своєчасно заборгованість за кредитом, відсотками, а також іншими витратами не сплатив, та продовжує ухилятися від їх виконання, про що свідчить копія розрахунку заборгованості станом на 25.09.2020 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно пункту 1.24 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 20 липня 2018 року № 509 (в редакції, яка діяла на день підписання Заяви про приєднання) за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Кредитним договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, право Банку нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати 3% та інфляційні витрати визначено як законом, так і Договором.

АТ «Державний ощадний банк України» надано розрахунок станом на 25 вересня 2020 року:

заборгованості за основним боргом (кредитом) 42 905,90 грн., нараховану на цю суму прострочення інфляційні витрати в сумі 25,11 грн. та 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 998,34 грн.

заборгованості за процентами 6247,29 грн., нараховану на цю суму прострочення інфляційні витрати в сумі 9,40 грн. та 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 25,11 грн.

Розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах укладеного між сторонами Договору, підтверджується Випискою по картковому рахунку, де станом на 25 вересня 2019 року зафіксовано основний борг (кредит) в сумі 42905,90 грн.

Інфляційні витрати та 3% річних є відповідальністю за порушення грошового зобов`язання.

Наданий Банком розрахунок інфляційних витрат та 3% річних відповідачем не спростований.

Заява про приєднання №108835516 від 05 вересня 2018 року до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), Заява про встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), Паспорт споживчого кредиту (Кредитної лінії на БПК), Інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, Таблиця визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки станом на 05 вересня 2018 року підписані представником Банку та ОСОБА_1 05 вересня 2018 року (а.с.18-22).

Нараховані Банком інфляційні витрати та 3% річних як відповідальність за порушення грошового зобов`язання підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Виходячи з викладеного, оскільки внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в частині відмови у задоволені позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, відповідно до ст. 376 ЦПК України рішення суду у вказаній частині підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В порядку статті 141, підпункту б пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України понесені та документально підтверджені витрати позивача на сплату за розгляд справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3202,10 грн.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п.п. 3, 4, ст. 382, 389 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - задовольнити.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 червня 2021 року в частині відмови у задоволені позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат - скасувати.

Прийняти в цій частині постанову.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» (вул. Базарна,17, м. Одеса, 65014, , р/р НОМЕР_4 в філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», , р/р НОМЕР_4 в ФООУ АТ «Ощадбанк», МФО 328845) 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 998 гривень 34 копійки; 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків в розмірі 159 гривень 57 копійок; інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 25 гривень 11 копійок; інфляційні втрати за несвоєчасне погашення відсотків в розмірі 09 гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» (вул. Базарна,17, м. Одеса, 65014, , р/р НОМЕР_4 в філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», , р/р НОМЕР_4 в ФООУ АТ «Ощадбанк», МФО 328845) судовий збір у розмірі 3202 гривень 10 копійок.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 22 листопада 2021 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М. Вадовська

______________________________________ Є.С. Сєвєрова