Справа № 629/863/21
Номер провадження 2/629/565/21
28.05.2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Кремінь М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Лозова, Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Підприємства споживчої кооперації «Лозівська торгівельно-виробнича міжрайбаза» про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -
Позивачі звернулися до суду з позовом та уточненим позовом до Підприємства споживчої кооперації «Лозівська торгівельно-виробнича міжрайбаза» про визнання права власності на житловий будинок порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ). Вказаний будинок набутий ОСОБА_4 на підставі витягу з протоколу засідання місцевого комітету профспілки робітників споживчої кооперації при Лозівській міжрайбазі від 13.03.1963 року. Спадкоємцями першої черги є позивачі. Інших спадкоємців ні по закону, ні по заповіту немає. Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Позивача зареєстровані та проживають у вказаному житловому будинку, проте право власності на вказане майно не зареєстровано. Звернувшись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва, оскільки право власності на житловий будинок не було зареєстровано за ОСОБА_4 відповідно до норм діючого законодавства станом на 1966 рік та відсутній оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок. Відсутність реєстрації права власності на житловий будинок та оригіналу правовстановлюючого документу позбавляє позивачів права отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 .. Враховуючи викладене, просили визнати за ними право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали та просила їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, справу просив вирішити на розсуд суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1030.
Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого бюро запису актів громадянського стану виконкому Лозівської міської ради депутатів трудящих Харківської області, актовий запис №427, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 одружилися, після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище ОСОБА_6 .
ОСОБА_2 є сином померлого ОСОБА_4 , що підтверджується копіює свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 15 квітня 1972 року бюро запису актів громадянського стану виконкому Лозівської міської ради депутатів трудящих Харківської області, актовий запис 217.
ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_4 , що підтверджується копіює свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 22 серпня 1974 року відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Лозівської міської ради депутатів трудящих Харківської області, актовий запис 531.
Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно виписки з протоколу засідання місцевого комітету профсоюзу робітників споживчої кооперації Лозівської міжрайбази від 13 березня 1963 року будинок за адресою: АДРЕСА_3 був закріплений за ОСОБА_4 .
З довідки КП «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області від 09 березня 2021 року за №137 вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ) був перенумерований з номер НОМЕР_5 на номер 30.
З довідки КП «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області від 03 березня 2021 року за №126 вбачається, що згідно архівних реєстраційних матеріалів підприємства, серед зареєстрованих будинків (квартир) в місті Лозова та Лозівському районі, станом на 01.01.2013 року за ОСОБА_4 право власності не зареєстровано.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.02.2021 року право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_2 не зареєстровано.
Відповідно до копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , виготовленого 19 лютого 2021 року ФОП ОСОБА_7 , площа житлового будинку під забудовою 134, 7 кв.м, під основною будівлею 77,8 кв.м, під господарськими, допоміжними будівлями і спорудами 56,9 кв.м.
Відповідно до довідки КП «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області від 18 лютого 2021 року за №160, у відповідності до даних, зазначених в адресній картці та домовій низі, за адресою: АДРЕСА_2 був зареєстрований ОСОБА_4 з 27.04.1962 року. Разом з ним на день смерті були зареєстровані: ОСОБА_3 з 24.12.1981 року по теперішній час, ОСОБА_1 з 11.06.1998 року по теперішній час, ОСОБА_2 з 02.06.1993 року по теперішній час.
Постановою приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 09 квітня 2021 року за №119/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , після смерті батька ОСОБА_4 у зв`язку з відсутність документів, що підтверджують право власності та державну реєстрацію права власності на 1/3 частку вказаного житлового будинку.
Рішенням державного реєстратора Лозівської районної державної адміністрації Харківської області Качалової О.М. від 16 березня 2021 року за №57103231 ОСОБА_1 відмовлено у державні реєстрації права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки з поданих останньою документів немає змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ст.128 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу.

Положення ст.15 Закону України «Про власність» застосовується до правовідносин що виникли як до так і після 15.04.1991 року на підставі постанови ВР Української РСР «Про введення в дію Закону УСРС «Про власність».

Враховуючи сукупність наданих позивачами доказів, встановлено, що за життя будинок за адресою: АДРЕСА_3 був переданий у користування ОСОБА_4 , тобто останній набував право власності на вказаний будинок.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 р. відповідно до Закону України від 17липня 1997року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

Враховуючи наведене в ст.25 ЦК України випливає, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання належності цього майна власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

Відповідно до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року зазначено «у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження».

Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з вимогами ч.2 ст.1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це його право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорюваним. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

На підставі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, тобто, в даному випадку, для вирішення питання про визнання права власності в порядку спадкування.

Згідно досліджених матеріалів справи встановлено, що померлий ОСОБА_4 являється чоловіком та батьком позивачів.

За нормою ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Аналізуючи викладене, суд робить висновок про те, що позивачі у відповідності до вимог ст. 1261 ЦК України мають право на спадкування після смерті ОСОБА_4 .

Матеріали справи не містять доказів про звернення інших спадкоємців з заявами про прийняття або відмови від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що право позивачів підлягає захисту в судовому порядку, оскільки у спадкодавців виникло право власності на спірний будинок у зв`язку набуттям права власності на неї за життя ОСОБА_4 . Будинок входить до спадкової маси, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , а нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спірний будинок, оскільки право власності на будинок не було зареєстровано відповідно до норм діючого законодавства. Крім того, відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спірний будинок.

Враховуючи, що позивачі є спадкоємцям після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , останні не відмовились від своїх прав на спадкове майно, суд вважає, що за позивачами слід визнати право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є мотивованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 16, 317- 321, 328, 384, 392, 1265 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Підприємства споживчої кооперації «Лозівська торгівельно-виробнича міжрайбаза» про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених ЦПК України), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивачі:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м.Лозова, Харківська область, громадянка України, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , паспорт НОМЕР_7 , виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 17 грудня 1999 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка с.Мурафа, Краснокутського району, Харківської області, громадянка України, ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , паспорт НОМЕР_9 , виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 22 грудня 1999 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м.Лозова, Харківська область, громадянин України, ідентифікаційний НОМЕР_10 , паспорт НОМЕР_11 , виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 07 серпня 2003 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач Підприємство споживчої кооперації «Лозівська торгівельно-виробнича міжрайбаза», місцезнаходження за адресою: м.Лозова, Харківська область, вул.Павлоградська, буд.82.

Суддя Н.А. Смірнова