Постанова

Іменем України

(додаткова)

03 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 757/35116/19-ц

провадження № 61-1416св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Хопти С. Ф.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Офіс Генерального прокурора, приватне акціонерне товариство «Телерадіокомпанія Люкс», ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження заяву адвоката Литвина Олександра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, приватного акціонерного товариства «Телерадіокомпанія Люкс», ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

Рух справи у судах

У липні 2019 року адвокат Парінова М.В., діючи як представник

ОСОБА_1 , звернулась до суду із позовом до Офісу Генерального прокурора, приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) «Телерадіокомпанія Люкс», ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Постановою Верховного Суду від 29 вересня 2021 року касаційні скарги Офісу Генерального прокурора, ПрАТ «Телерадіокомпанія Люкс», в інтересах якого діє адвокат Ничка Ю. В., Шабуніна В. В., в інтересах якого діє адвокат Литвин О. О., задоволено.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року скасовано і ухвалено нове рішення у справі, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, ПрАТ «Телерадіокомпанія Люкс», ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації відмовлено.

Короткий зміст вимог заяви про ухвалення додаткового рішення

11 жовтня 2021 року адвокат Литвин О. О., який діє в інтересах

ОСОБА_2 , подав до Верховного Суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив вирішити питання щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору в розмірі 12 907, 38 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 81 500 грн.

Заява обґрунтована тим, що у відзиві ОСОБА_2 на позовну заяву було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат у розмірі 25 000 грн, зокрема і на професійну правничу допомогу, яку надає адвокат Литвин О. О. на підставі ордеру, договору про надання правничої допомоги № 09_09_19/1 від 09 вересня 2019 року та додаткової угоди № 1

від 25 вересня 2019 року до вказаного договору, що укладені між ОСОБА_2 та адвокатським бюро «Олександра Литвина».

Адвокатом Литвином О. О. під час розгляду справи у судових засіданнях суду першої та апеляційної інстанцій наголошувалося про подання доказів понесених судових витрат у встановлений процесуальним законом строк у випадку відмови у задоволенні позову.

29 вересня 2021 року Верховним Судом було прийнято постанову, якою скасовано судові рішення попередніх інстанцій та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, проте не було вирішено питання розподілу судових витрат.

При цьому адвокат вказує, що ним не подана заява про розподіл судових витрат до прийняття зазначеної постанови, оскільки справа в касаційному порядку розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, тобто судові дебати у справі не проводились.

Крім того, звертає увагу на те, що до розгляду справи касаційним судом та ухваленням ним остаточного судового рішення неможливо було визначити кінцевий розмір понесених судових витрат, які залежали від кількості судових засідань, від кількості процесуальних документів, які необхідно було підготувати для розгляду справи, та від результату розгляду справи, від якого залежить виплата гонорару успіху. Тоді як сам акт приймання-передачі правових послуг було підписано 11 жовтня 2021 року.

З огляду на викладене та те, що про наявність постанови Верховного Суду від 29 вересня 2021 року він дізнався лише 08 жовтня 2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, в якому того ж дня зазначена постанова була оприлюднена, вважає, що строк на подання заяви про розподіл судових витрат та подання доказів понесених витрат не пропущено.

Позиція Верховного Суду

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Щодо стягнення судового збору

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 було сплачено за подання апеляційної скарги судовий збір в розмірі 4 610, 40 грн, а за подання касаційної скарги - 6 147, 20 грн, а усього 10 757, 60 грн.

У такому ж розмірі за подання апеляційних та касаційних скарг було сплачено судовий збір і Офісом Генерального прокурора та ПрАТ «Телерадіокомпанія Люкс».

Наведене підтверджено платіжними дорученнями № 5244356 від 17 серпня 2020 року, № 21321 від 18 серпня 2020 року, № 21336 від 18 серпня

2020 року, № 3833 від 04 листопада 2020 року, № 3312 від 02 жовтня

2020 року, № 4039 від 12 листопада 2020 року, № 170 від 21 січня 2021 року, № 22708 від 25 січня 2021 року, № 6631199 від 26 січня 2021 року.

Таким чином, документально підтвердженими є судові витрати пов`язані зі сплатою відповідачами судового збору за подання апеляційних та касаційних скарг в загальному розмірі по 10 757, 60 грн кожним.

Оскільки постановою Верховного Суду від 29 вересня 2021 року було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 та при прийнятті цієї постанови не було вирішено питання розподілу судових витрат, заява ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Литвин О. О., про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг підлягає задоволенню в сумі 10 757, 60 грн.

Колегія суддів також вважає за необхідне з власної ініціативи в цій додатковій постанові вирішити питання розподілу судового збору, сплаченого Офісом Генерального прокурора та ПрАТ «Телерадіокомпанія Люкс» за подання апеляційних та касаційних скарг.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представником ОСОБА_2 у розглядуваній справі був адвокат

Литвин О. О., який діяв на підставі ордеру, договору про надання правничої допомоги № 09_09_19/1 від 09 вересня 2019 року та додаткової угоди № 1 від 25 вересня 2019 року до вказаного договору, що укладені між ним та адвокатським бюро «Олександра Литвина».

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частини третя статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі

№ 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові

від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зауважила, що приписи частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

У розглядуваній справі представник ОСОБА_2 - адвокат Литвин О. О. 11 жовтня 2021 року звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, долучивши до неї, зокрема акт приймання-передачі правових послуг на загальну суму

81 500 грн, який складено 11 жовтня 2021 року.

З тексту поданої заяви вбачається, що представник ОСОБА_2 - адвокат Литвин О. О. в судових засіданнях суду першої та другої інстанцій заявляв про те, що ним будуть подані у строк, передбачений

частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази про понесені судові витрати, тоді як після розгляду справи судами попередніх інстанцій таких доказів не було надано ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду.

Разом з тим, адвокат Литвин О. О., подаючи в інтересах ОСОБА_2 касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, не вказував, що зазначені докази будуть подані у порядку, встановленому приписами частини восьмої статті 141

ЦПК України, а в касаційній скарзі адвокат просив стягнути із позивача судові витрати у вигляді судового збору.

Тобто, у цій справі заявником під час касаційного перегляду не вказано про намір подати докази витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення касаційним судом судового рішення.

Крім того, постанова Верховного Суду у розглядуваній справі прийнята

29 вересня 2021 року, а заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу подана 11 жовтня 2021 року зі спливом строку, передбаченого положеннями статті 141 ЦПК України.

Наведені заявником доводи щодо дотримання вказаного строку суперечать вимогам статті 141 ЦПК України та висновкам Великої Палати Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі

№ 755/9215/15-ц.

Листом від 28 липня 2021 року Верховний Суд, на відповідне звернення адвоката Литвина О. О., повідомив останнього про призначення справи до розгляду та вказав, що дата розгляду справи буде оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи заяви ОСОБА_2 або його представника про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення касаційним судом судового рішення, а також порушення порядку та строків для подання відповідних доказів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для врахування доданого до заяви про ухвалення додаткового рішення акту приймання-передачі правових послуг від 11 жовтня

2021 року.

При цьому, зі змісту вказаного акту вбачається, що в ньому зазначено про послуги надані зокрема до 28 січня 2021 року, як під час розгляду справи судами попередніх інстанцій, так і на стадії касаційного перегляду справи, що не узгоджується із доводами адвоката про неможливість подання відповідних доказів до 11 жовтня 2021 року.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що заяву адвоката Литвина О. О., який діє в інтересах ОСОБА_2 , в частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 81 500 грн необхідно залишити без розгляду, оскільки заявником не повідомлено про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення касаційним судом та докази на підтвердження таких витрат були надані поза межами строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові

від 29 вересня 2021 року в справі № 335/6384/18.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 270, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Литвина Олександра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 10 757, 60 грн сплачений за подання апеляційної та касаційної скарг.

В частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 81 500 гривень заяву адвоката Литвина Олександра Олександрович, який діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Офісу Генерального прокурора судовий збір в сумі 10 757, 60 грн, сплачений за подання апеляційної та касаційної скарг.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Телерадіокомпанія Люкс» судовий збір в

сумі 10 757, 60 грн, сплачений за подання апеляційної та касаційної скарг.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян С. Ф. Хопта В. В. Шипович