РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року Київський районний суд м.Харкова у складі:

головуючої судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Паньшиної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась у суд з позовом до відповідача, ОСОБА_2 , в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що їй на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстрований в тому числі відповідач ОСОБА_2 який не проживає у будинку більше року. Факт реєстрації відповідача, порушує права позивачки як власника зазначеного майна

Відповідач - ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, повідомлявся у відповідності до положень ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ст.16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Так, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).

Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд (ст.ст. 150,156 ЖК України).

Судом встановлено, що позивачу на підставі договору дарування від 12.11.2003року. на праві власності належить Ѕ частина будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні у вказаній квартирі зареєстрований також відповідач ОСОБА_2 , який є колишнеім чоловіком позивачки. Шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано 22.09.2013року.

Відповідно до листа КП "ХМБТІ" 1/2 частина будинку за адресою АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 , інша 1/2 частина вказаного будинку належить на праві власності ОСОБА_1 .

За показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 вона є сусідкою позиваки, відповідача не бачила більше року, після того як їх сім`я розпалась. Щоб позивачка чинила перешкоди відповідачу у проживанні в будинку нічого не чула.

За показаннями допитаного в судового засіданні свідка ОСОБА_5 , позивачка є її сусідкою другої половини будинку. 1/2 частини будинку, в якій мешкає свідок належить її батьку. Відповідач не мешкає там більше року, після того як вони з відповідачкою розійшлись. Щодо перешкод відповідачу у проживанні нічого не чула. Будинок поділений, відповідачка мешкає сама на своїй половині.

З наданих квитанцій вбачається, що позивачка особисто здійснює сплату комунальних послуг.

З відповіді начальника ХРУП№1 ГУ НП в Харківській області жодних скарг, заяв чи повідомлень від ОСОБА_2 щодо порушення його житлових прав за місцем реєстрації АДРЕСА_1 з 01.01.2018року по теперішній час до ХРУП№1 не надходило.

Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 231 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до стаття 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі статтею 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи, що позивач є власником часини будинку де зареєстрований відповідач, який не проживає без поважних причин в квартирі більше року, суд вважає за необхідне усунути порушення прав власника та визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 79, 81, 141, 229, 258, 259, 263-265 ЦПК України,суд-

вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 ).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.М. Бородіна