Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/1186/20
Провадження по справі 2-о/281/4/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Свинченко Г.Д.,

за участю секретаря судового засідання Островської І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Лугини цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Лугинська районна державна адміністрація Житомирської області, Лугинська селищна рада Лугинського району Житомирської області про встановлення факту прийняття спадщини та належності правовстановлюючих документів

В С Т А Н О В И В:

19.11.2020 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою,заінтересовані особи: Лугинська районна державна адміністрація Житомирської області, Лугинська селищна рада Лугинського району Житомирської областіпро встановлення факту прийняття спадщини та належності правовстановлюючих документів.

В заяві посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько, ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20.03.1997 видане Великодивлинською сільською радою радою Лугинського району Житомирської області.

Після смерті батька відкрилася спадщина за законом, яку вони фактично прийняли установлений законом шести місячний строк, вступивши в управління та володіння спадковим майном, так як після смерті батька мали на руках сертифікат на право на земельну частку (пай).

Приватним нотаріусом Лугинського районного нотаріального округу Житомирської області, заведено спадкову справу за № 131/2020 після смерті батька.

18.06.2020 року вони звернулися із заявою до приватного нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно листа - роз`яснення № 84, 85 їм було нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ№0288369, яка перебуває у колективній власності КСП «Дивлинське», розміром 3,24 в умовних кадастрових гектарах, який видано 28.10.1997 року та посилаючись на те що згідно п.4.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.2.2012 року за №282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (норми якого діяли на момент відкриття спадщини), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, така заява подається, у шести місячний строк, який починається з часу відкриття спадщини. Вони такий строк пропустили. Також нотаріусом було встановлено той факт, що сертифікат був виданий після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з цим вказане право на земельну ділянку не входить до складу спадщину.

Відповідно до вище викладеного, нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду для вирішення даних питань в судовому порядку.

Зазначають що вони фактично вступили у володіння спадковим майном та прийняла спадщину, так як після смерті їх батька залишилась тільки земельна ділянка, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) яким вони володіють з дня смерті батька.

Їх батько, все своє життя пропрацював в колгоспі та був членом КСП «Дивлинське» тим сам будучи і пайовиком.

В період проведення розпаювання, дійсно батько помер, але його частка на земельну ділянку була визначена і відповідно виділена на підставі рішення Лугинської РДА від 16.10.1997 року № 228, що також підтверджується безпосередньо вище вказаним сертифікатом.

Встановлення даних фактів необхідне для звернення до нотаріуса для оформлення належним чином спадкових прав після смерті батька.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 , не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

У судове засідання заявник ОСОБА_2 , не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Заінтересована особа - Лугинська селищна рада в судове засідання не забезпечила явку свого представника, надіслала клопотання про розгляд справи за його відсутності, рішення просить прийняти на розсуд суду.

Заінтересована особа - Лугинська районна державна адміністрація Житомирської області в судове засідання не забезпечила явку свого представника, надіслала клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого Великодивлинською сільською радою від 20.03.1997.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 виданого Великодивлинською сільською радою від 17.08.1978 у графі «батько» вказано ОСОБА_3 .

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_1 у графі «батько» вказано ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 виданого Великодивлинською сільською радою 20.09.1968 ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_5 , після реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_1 ».

Згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ЖТ №0288369 від 28.10.1997 на право на земельну частку (пай), розміром 3,24 в умовних кадастрових гектарах, ім`я власника зазначено - ОСОБА_3 .

На даний час у заявників виникла необхідність встановлення юридичних фактів, щодо належності правовстановлюючого документу для оформлення спадкових прав та встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року. Правила Книги 6 цього кодексу застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим кодексом чинності.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах по спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР 1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно листа ВССУ від 16.05.2013 року № 24/753/0/4-13 судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч.1 ст. 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави.

Отже, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Таким чином, строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 закінчився до набуття чинності Цивільним кодексом України, а тому застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу УРСР (1963 року), який втратив чинність з 01 січня 2004 року, але був чинним на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 524 ЦК Української РСР (1963 року) передбачено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно з ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до змісту ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Лугинської селищної ради Лугинського району ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прийняли спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , оскільки мали на руках сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серії ЖТ №0288369 виданого на ім?я ОСОБА_3 та розпоряджалися даною земельною ділянкою.

Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 і протягом шести місяців з дня відкриття спадщини вступили в управління та володіння спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім того, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 318 ЦПК України встановлено, що у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах по встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Враховуючи, що окрім заявників інших спадкоємців не має, заінтересованою особою в даному випадку є орган місцевого самоврядування, а дана справа підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки встановлення даного факту не вплине на спадкові права та обов`язки інших осіб.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ№ 0288369 розміром 3,24 в умовних кадастрових гектарах виданий Лугинською РДА від 28.10.1997 року виданий на ім`я ОСОБА_3 належить безпосередньо йому, що підтверджується матеріалами справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 13, 76, 81, 89, 263, 264, 265, 293, 315, 319 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 548, 549 ЦК Української РСР (1963 року), пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Лугинська районна державна адміністрація Житомирської області, Лугинська селищна рада Лугинського району Житомирської області про встановлення факту прийняття спадщини та належності правовстановлюючих документів - задовільнити.

Встановити факт прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановити факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ№0288369 розміром 3,24 в умовних кадастрових гектарах виданий Лугинською РДА від 28.10.1997 року.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Д. Свинченко