_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/873/21
УХВАЛА

16.11.2021 року

Київський районний суд м. Одеси:

головуючого судді Маломуж А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одеса клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження в частині позовних вимог у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), третя особа ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), про виділ в натурі частини домоволодіння, визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), третя особа ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), про виділ в натурі частини домоволодіння, визнання права власності.

05.11.2021 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі щодо позовних вимог відносно кімнати 3-3, літ. А, площею 15,4 кв.м., яка знаходиться у будинку АДРЕСА_1 .

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав клопотання про закриття провадження в частині.

Представник позивачів у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки вимога не була розглянута судом.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що клопотання представника відповідача не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Як зазначено в рішенні Київського районного суду м. Одеси від 18.12.2021 року: «До суду надійшли позови стосовно домоволодіння АДРЕСА_2 . Під час розгляду справи позовні вимоги були неодноразово уточнені, в останній редакції заявлені наступні позивні вимоги. ОСОБА_6 звернулася з позовом (т. 1, а.с. 3-5, 12-15, 237-239) про: визнання недійсними правоустановчих документів, в частині власника, відносно прибудов літ.: а-1 та літ.: а-4, за адресою: АДРЕСА_2 ; скасування державних актів на право власності на зазначену земельну ділянку на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ; визнання права власності на прибудови літ.: а-1 та літ.: а-4, за адресою: АДРЕСА_2 .; зобов`язання реєстраційної служби зареєструвати зазначені прибудови на своє ім`я; виділення в натурі частку у спільному майні; визначення порядку користування земельною ділянкою на якій розташований будинок АДРЕСА_2 та стягнення грошової компенсації за частку у спільному майні. Свої позовні вимоги ОСОБА_6 обґрунтовувала тим, що відповідно до рішення апеляційного суду Одеської області від 05 квітня 2006 року (т.1, а.с. 6-7), вона є співвласником домоволодіння АДРЕСА_2 . Право власності у неї виникло внаслідок прийняття спадщині (спадкової трансмісії) у розмірі 1/6 частини від свого батька ОСОБА_7 , померлого у 1981 році. Спірні прибудовані кімнати, а саме: 3-1 кухня, площею 9,9 кв.м.; 3-2 житлова кімната, площею 9,1 кв.м.; 3-4 веранда, площею 6,6 кв.м. у будинку АДРЕСА_2 збудувала вона спільно зі своїм батьком та чоловіком у 1984-1985 роки та внаслідок створення майна у неї виникло право особистої приватної власності на ці прибудови. ОСОБА_6 вважає, що для захисту її права на особисту приватну власності у вигляді спірних кімнат необхідно скасувати правоустановчі документи відносно зазначених кімнат, в частині власника, та визнати право власності за нею. Як співвласник будинку вона просить виділити в натурі на місцевості свою частку мана у будинку з урахуванням того, що кімнати: 3-1 кухня, площею 9,9 кв.м.; 3-2 житлова кімната, площею 9,1 кв.м. (літ.: «а-1»); 3-4 веранда, площею 6,6 кв.м. (літ.: а-« 4»), за адресою: АДРЕСА_2 , є її особиста приватна власність. Також вона є співвласником 1/6 домоволодіння за зазначеною адресою. ОСОБА_6 вважає, що порядок користування земельної ділянкою необхідно визначати також виходячи із того, що у неї в особистій приватній власності є спірні кімнати, а також 1/6 частина у домоволодінні. Різницю у площі у спільному майні, ОСОБА_6 вважає необхідним стягнути солідарно з інших співвласників, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 пред`явили зустрічний позов до ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 146-148), в якому просять визначити для ОСОБА_6 порядок користування домоволодінням за адресою: АДРЕСА_2 , а також земельною ділянкою на якій розташований зазначений будинок. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 визнають, що ОСОБА_6 є співвласником 1/6 частині будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , але не визнають обставини виникнення у останній особистої приватної власності на кімнати: 3-1 кухня, площею 9,9 кв.м.; 3-2 житлова кімната, площею 9,1 кв.м.; 3-4 веранда, площею 6,6 кв.м. у зазначеному домоволодінні. Також вони вважають, що необхідно визначити порядок користування частиною будинку та земельної ділянки виключно пропорційно долі ОСОБА_6 у співвласності, а саме у розмірі 1/6 частині. Збільшення долі ОСОБА_6 у спільному майні, за рахунок визнання особистої приватної власності на спірні приміщення, вони, як співвласники, не визнають. ОСОБА_5 пред`явив позов до ОСОБА_1 про знесення кімнати: 3-1 кухня, площею 9,9 кв.м.; 3-2 житлова кімната, площею 9,1 кв.м.; 3-4 веранда, площею 6,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 21-22), якій об`єднано в одне провадження. Обґрунтовує свої вимоги тим, що прибудови негативно впливають не несучі конструкції усього будинку.»

В рішення Апеляційого суду Одеської області від 17.12.2015 року зазначено: « У квітні 2008 року ОСОБА_6 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила виділити в натурі свою частку майна у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , з урахуванням того, що кімнати: 3-1 кухня, площею 9,9 кв.м; 3-2 житлова кімната, площею 9,1 кв.м (літ.«а-1»); 3-4 веранда, площею 6,6 кв.м (літ. «а- 4»), є її особистою приватною власністю; визначати порядок користування земельною ділянкою з урахування того, що в її особистій приватній власності є спірні кімнати, а також 1/6 частина у домоволодінні; стягнути на її користь солідарно з інших співвласників різницю у площі у спільному майні. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є співвласником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 5 квітня 2006 року. Вказувала, що право власності на 1/6 частину вказаного домоволодіння у неї виникло внаслідок прийняття спадщини (спадкової трансмісії) після батька, який помер у 1981 році. Зазначала, що прибудовані у спірному будинку кімнати, а саме: 3-1 кухня, площею 9,9 кв.м.; 3-2 житлова кімната, площею 9,1 кв.м.; 3-4 веранда, площею 6,6 кв.м., вона збудувала спільно з батьком та чоловіком у 1984-1985 роках. На її думку, внаслідок цього будівництва саме вона має право власності на вказані прибудови, а тому для захисту її права на особисту приватну власності у вигляді спірних кімнат необхідно скасувати правоустановчі документи відносно зазначених кімнат, в частині власника, та визнати право власності за нею. У грудні 2009 року ОСОБА_5 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив знести кімнати, а саме: 3-1 - кухня, площею 9,9 кв.м; 3-2 - житлова кімната, площею 9,1 кв.м; 3-4 - веранда, площею 6,6 кв.м, які знаходяться у будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Посилався на те, що вказані прибудови негативно впливають не несучі конструкції всього будинку. У квітні 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_6 , в якому просили припинити право часткової власності ОСОБА_6 на 1/6 частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та стягнути з них на її користь вартість вказаної частини спірного- домоволодіння; визнати за ними право власності по 1/12 частині домоволодіння за кожним; виселити ОСОБА_6 разом з членами її родини з приміщень літ.: 3-3, 3-2, 3-1, А-4 у будинку АДРЕСА_2 ; стягнути на їх користь з ОСОБА_6 судові витрати. Свої вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_5 мотивували тим, що вони визнають те, що ОСОБА_6 є співвласником 1/6 частини будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, вони не визнають обставини виникнення у останньої особистої приватної власності на кімнати: 3-1 - кухня, площею 9,9 кв.м; 3-2 - житлова кімната, площею 9,1 кв.м; 3-4 - веранда, площею 6,6 кв.м. Зазначали, що необхідно визначити порядок користування частиною будинку та земельної ділянки виключно пропорційно долі ОСОБА_6 у співвласності, а саме у розмірі 1/6 частини. Вони, як співвласники, не визнають збільшення долі ОСОБА_6 у спільному майні за рахунок визнання особистої приватної власності на спірні приміщення.

Вказана справа пройшла три інстанції, проте щодо кімнати відносно кімнати 3-3, літ. А, площею 15,4 кв.м., яка знаходиться у будинку АДРЕСА_1 в жодному із рішень не було вирішено питання щодо вказаної кімнати.

Стаття 255 ЦПК України передбачає підстави закриття провадження у справі.

Згідно із зазначеною статтею суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Отже, підставою для закриття провадження справи, зокрема є набрання законної сили рішення суду ухваленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи вищевикладене, у суду на час вирішення клопотання відсутні підстави для закриття провадження у справі оскільки дана вимога не була розглянута судами у справі№ 1512/11500/2012.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.225, 259, 260, ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження в частині позовних вимог у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), третя особа ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), про виділ в натурі частини домоволодіння, визнання права власності відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено 18.11.2021 року.

Суддя Маломуж А. І.