ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8689/21 Справа № 180/487/21 Головуючий у першій інстанції: Янжула О. С. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Слуцькій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційним скаргам представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 липня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він з 11.03.2003 року знаходився у трудових відносинах з АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат». 15 липня 2020 року о 10.30 годині під час виконання трудових обов`язків з ОСОБА_1 стався нещасний випадок. Після отриманої травми його було госпіталізовано до КП "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І.Мечнікова" Дніпропетровської обласної ради", де виявлено діагноз: тяжка закрита спиномозкова-хребцова травма; забій спинного мозку 3 ст.; компресійно-уламковий перелом тіла Тh12 з зануренням уламків в спиномозковий канал; нижня параплегія. Внаслідок отриманої виробничої травми, при первинному огляді МСЕК, йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності 100% та призначено першу групу інвалідності. За висновком МСЕК він потребує постійного контрольованого стороннього огляду, побутового обслуговування. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, ОСОБА_1 втратив своє здоров`я, йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він тривалий час знаходився на лікуванні, однак медицина лише полегшувала його страждання, змушений до кінця життя бути прикутим до ліжка, відчувати біль та страждання, не може реалізовувати себе у будь-яких сферах, як людина, як чоловік, як батько, він позбавлений всіх життєвих благ, радощів, комфорту. Позивач не може працювати, не може поїхати на відпочинок, взагалі нічого не може зробити, єдине що в нього залишилось це його життя та довічна опіка за ним його близькими, він прикутий до ліжка і став тягарем для своєї сім`ї, що пригнічує його ще більше. Відновлення його здоров`я вже неможливе. Тому, позивач просив стягнути з відповідача 1000000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок трудових обов`язків.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 липня 2021 року частково задоволено позовні вимоги, стягнуто з Акціонерного Товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ОСОБА_1 в відшкодування моральної шкоди 300000,00 грн, з утриманням податку та обов`язкових платежів; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з Акціонерного Товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" судовий збір на користь держави в розмірі 908,00 грн.

В апеляційній скарзі АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про зміну оскаржуваного рішення в частині визначеного розміру відшкодування моральної шкоди, шляхом зменшення до 100000,00 грн. з утриманням податків та зборів.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про зміну оскаржуваного рішення в частині визначеного розміру відшкодування моральної шкоди, шляхом збільшення з 300000,00 грн. до 1000000,00 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг та зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 працював в АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат з 11.03.2003, що підтверджується копією копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , заведеної 30 червня 2003 року на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 9-13).

З 02 січня 2014 року наказом №704/к від 30.12.2013 ОСОБА_1 переведено на відокремлену дільницю шахти №9/10 шахту №14-15 підземним гірником очисного забою 5 розряду.

Згідно акту розслідування нещасного випадку, що стався 15 липня 2020 року о 10 годині 30 хвилин в АТ Марганецький ГЗК, форми Н-1 П від 14 серпня 2020 року, вбачається, що заступивши в наряд ОСОБА_1 приступив до комплексу робіт по проходці збійки 2-го західного розвідувального штреку. О 10 год. 30 хв. з центральної частини тупику випав шматок зеленої глини, який вдарив ОСОБА_1 та зажав його праву ногу, яка опинилась між тупіком виробки та запобіжним поясом, що призвело до госпіталізації постраждалого до КП Марганецька ЦМЛ ММР, а звідти в КП Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова.

Причинами настання нещасного випадку встановлено: невиконання посадових обов`язків; порушення технологічного процесу; невиконання вимог інструкції з охорони праці.

Висновком комісії встановлено, що даний нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом (а.с.15-20).

Внаслідок нещасного випадку ОСОБА_1 отримав травми на виробництві, а саме: тяжку закриту хребетно-спиномозкову травму; забій спинного мозку; компресійно-осколковий перелом Тh ХII хребця; нижню параплегію; порушення функції тазових органів, що підтверджується виписками з медичної карти позивача (а.с. 21,22, 23).

Згідно висновку МСЕК Серії 12 ААА №060765 від 17.11.2020 року ОСОБА_1 первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності у зв`язку з трудовим каліцтвом в розмірі 100%. Дата чергового переогляду - 01.12.2022 року (а.с. 14).

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК Серії 12 ААБ №587866 від 17.11.2020 ОСОБА_1 первинно встановлено першу Б групу інвалідності з 16.11.2020 року до 01.12.2022 року. Дата чергового переогляду 10.11.2022 року. Потребує постійного контрольованого стороннього догляду та побутового обслуговування (а.с. 14).

Відповідно до ст. 3 Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно ст.237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України» Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно з пунктом 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що позивач отримав виробничу травму, у зв`язку з чим отримав 100% втрати професійної працездатності; встановивши, що позивачу присвоєно першу групу інвалідності до 01 грудня 2022 року; враховуючи тривалість та характер моральних переживань, що пов`язані з перенесенням позивачем фізичного болю, необхідністю вжиття додаткових зусиль для організації свого життя у зв`язку з ушкодженням здоров`я - місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , стягнувши з відповідача на користь позивача моральну шкоду, яка спричинена втратою здоров`я, у розмірі 300000,00 грн., оскільки визначений з урахуванням вимог справедливості, співмірності та розумності.

Доводи апеляційної скарги позивача, що суд не навів мотивів, які б свідчили про безпідставність суми заявленого позивачем відшкодування, а також доводи апеляційної скарги відповідача, що судом першої інстанції значно завищений розмір стягнутої з них суми моральної шкоди, колегія суддів не може прийняти до уваги, з огляду на те, що судом в повній мірі врахував тяжкі зміни життєвих зв`язків позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його можливості їх реалізації, інших обставин справи, з урахуванням вимог розумності і справедливості та дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 300000,00 грн.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи.

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку з 100% втратою професійної працездатності, порушено його нормальний спосіб життя, що потребує докладання додаткових зусиль для організації життя і побуту.

Отже, доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про наявність підстав для залишення апеляційних скарг без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова