Провадження № 2/686/5982/21
УХВАЛА

15 листопада 2021 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Козак О.В.,

при секретарі Карнаух С.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у м.Хмельницький Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про зняття арешту з майна,

встановив:

В вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби у м.Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Хмельницький) про зняття арешту майна, накладеного старшим державним виконавцем Першого міського відділу ДВС ХМРУЮ Чернушин Т.О. на підставі винесеної постанови про відкриття виконавчого провадження з одночасним накладенням арешту, за № 32721957 від 23.05.2012 року, реєстраційний номер обтяження 12530142.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, покладаються на думку суду.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що слід закрити провадження у справі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.05.2012 року старшим державним виконавцем Першого відділу ДВС Чернушич Т.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 32721957 з примусового виконання виконавчого напису № 299 від 29.10.2009 р., який вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сиротяком М.Р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 83200 грн., з одночасним накладенням арешту на все нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , невизначене майно. На підставі цієї постанови було внесено відповідний запис до Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12530142 від 23.05.2012 року, що підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за № 267279084 від 23.07.2021 року.

08.08.2012 року старшим державним виконавцем Першого МВ ДВС ХМР управління юстиції Чернушич Т.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП №32721957) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 83200 грн. при примусовому виконанні виконавчого напису №299 від 29.10.2009 року, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду. Вказаною постановою також було припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла станом на 08.08.2012 року), виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (від 2 червня 2016 року № 1404-VIII) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року № 5, роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

В пункті 5 вищевказаної постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 вказано, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

Згідно з ч.1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У зв`язку із тим, що боржник ОСОБА_1 є власником майна на яке накладено арешт, чинність якого припинено постановою старшого державного виконавця Першого МВ ДВС ХМР управління юстиції Чернушич Т.О. від 08.08.2012 року, проте відомості про такий арешт зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна і на даний час, спір не пов`язаний з належністю майна, на яке накладено арешт, суд приходить до висновку, що дана справи не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і така справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Такі висновоки викладено і у постанові Верховного Суду від 02 червня 2020 року у справі № 201/10187/18.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 255, 260 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у м.Хмельницький Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про зняття арешту з майна.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складання повного тексту ухвали суду 17.11.2021 року.

Суддя: