ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9220/21 Справа № 2-541/11 Суддя у 1-й інстанції - Ніколаєва І.К. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2014 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2006 року товариство з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання (далі - ТОВ Луганське енергетичне об`єднання) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, який позивачем в подальшому неодноразово уточнювався.

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2014 року позовну заяву було залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 207 ЦПК України.

Не погодившись з такою ухвалою, ТОВ Луганське енергетичне об`єднання звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2014 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 207 ЦПК України може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 грудня 2006 року ТОВ Луганське енергетичне об`єднання звернулася до Покровського районного суду Дніпропетровської області із дійсним позовом (т.1 а.с.4-57).

Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області у вказаній цивільній справі відкрито провадження у справі, призначено по справі попереднє судове засідання (т.1 а.с.1).

Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу передано для розгляду Межівському районному суду Дніпропетровської області (т.1 а.с.135).

Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2011 року підготовку справи до судового розгляду закінчено. Справу призначено до судового розгляду (т.1 а.с.156).

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2011 року позов ТОВ Луганське енергетичне об`єднання до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково (т.2 а.с.134-137).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2013 року частково скасовано рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2011 року та в цій частині прийнято нове рішення (т.2 а.с.188-192).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 серпня 2014 року скасовано рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2011 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2013 року, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т.2 а.с.228-230).

У вересні 2014 року цивільну справу за розпорядженням виконуючого голови Межівського районного суду Дніпропетровської області Гончаренко О.О. передано до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області (т.2 а.с.232).

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2014 року відкрито провадження у справі, призначено попереднє судове засідання на 13 годину 00 хвилин 06 жовтня 2014 року (т.2 а.с.233).

Згідно протоколу попереднього судового засідання від 06 жовтня 2014 року внаслідок неявки в попереднє судове засідання позивача, розгляд справи відкладено на 17 жовтня 2014 року (т.2 а.с.243).

Відповідно до протоколу попереднього судового засідання від 06 жовтня 2014 року внаслідок неявки в попереднє судове засідання позивача, розгляд справи відкладено на 30 жовтня 2014 року (т.2 а.с.247).

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2014 року позов ТОВ Луганське енергетичне об`єднання до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишено без розгляду (т.3 а.с.10).

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлений про дату судового засідання позивач повторно не з`явився в судове засідання.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Згідно з положеннями статті 74 ЦПК України 2004 року (аналогічні норми містяться у статті 128 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року) судові виклики здійснюються повістками про виклик.

Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу.

Відповідно до частини третьої статті 169 ЦПК України 2004 року суд, відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу у разі першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача в судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Пунктом 3 частини першої статті 207 ЦПК України 2004 року (аналогічна норма міститься у пункті 3 частині першої статті 257 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року) передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання.

Аналіз зазначених норм Закону свідчить про те, що суд може залишити позовну заяву без розгляду з наведеної правової підстави лише у випадку одночасного існування таких вимог: 1) належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи; 2) його неявка в два і більше судові засідання поспіль; 3) неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Подібні за змістом висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі №756/15271/17 (провадження №61-14373св19), від 11 березня 2020 року у справі №761/8849/19 (провадження №61-21428св19).

Досліджуючи матеріали справи, колегія суддів зауважує, що попереднє судове засідання від 06 жовтня 2014 року внаслідок неявки в попереднє судове засідання позивача було відкладено на 17 жовтня 2014 року та аналогічно з 17 жовтня 2014 року на 30 жовтня 2014 року, під час якого позов ТОВ Луганське енергетичне об`єднання вже було залишено без розгляду внаслідок повторної неявки позивача, в той же час в матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення позивача про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, зокрема повідомлення про вручення позивачу поштової кореспонденції.

За таких обставин ТОВ Луганське енергетичне об`єднання не був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи по суті судом першої інстанції.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 18 березня 2020 року по справі №704/435/19-ц, провадження №61-21638 св 19.

З огляду на те що, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, оскільки зазначені положення підлягають застосуванню лише під час проведення розгляду справи по суті у судовому засіданні.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Залишення позовної заяви без розгляду в даному випадку суперечить завданню цивільного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Таким чином, вказані обставини свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Враховуючи наведені обставини та положення законодавства, колегія суддів вважає, що залишення позовної заяви без розгляду, за відсутності умов, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, є помилковим.

З огляду на викладене, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду перешкоджає подальшому провадженні у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими.

При наявних порушеннях процесуального права, колегія суддів вважає, що ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367,374,379,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання задовольнити.

Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2014 року скасувати і справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 24 листопада 2021 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.