Справа № 186/889/21
Номер провадження № 2/0186/456/21
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2021 року м. Першотравенськ.
Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Янжули С.А.
при секретарі: Лиман Н.П.
позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення особи від права на спадкування,
29 червня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про усунення особи від права на спадкування.
І. Стислий виклад позиції позивача.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він та відповідач є дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з двох квартир по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . За його заявою в Першій Павлоградській нотаріальній конторі заведено спадкову справу. За прийняттям спадщини звернулася також і відповідач. Остання, майже все своє життя, не тільки не допомагала матері, а, навпаки, постійно зверталася до неї за матеріальною допомогою, хоча є працездатною, однак давно ніде не працює і працювати не бажає. На похорони матері вона не приїхала. Він же, весь час надавав матері допомогу, коли не міг цього робити, допомогу надавали її друзі та сусіди. Упродовж останнього року життя, їх мати окрім фізичного болю, який спричиняла хвороба, зазнала душевних страждань зв`язку з поведінкою відповідача, покладала надію, що та змінить своє ставлення до неї. Вважає, що відповідач розуміла та усвідомлювала необхідність надання допомоги матері, але свідомо ухилялася від участі та підтримки в житті матері.
Просить суд усунути відповідача від права на спадкування за законом після смерті спадкодавця - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, доповнивши, що
відповідач (його сестра) проживає в Дніпропетровській області в 150 км від м.Першотравенська, Дніпропетровської області, де проживає він та проживала їх матір. За 10 років відповідач не приїжджала до матері, не підтримувала її, була лише один раз, коли їй потрібні були гроші. Відповідач не працює, випиває, палить, їй потрібні гроші. Племінник був у бабусі, приблизно 3 рази, сестра - 1 раз. Мати 6 разів лежала в лікарні, сестра не була на похованні матері, він до неї поїхав, умовив приїхати на 40 днів матері, побувати, вона приїхала. Сестра не приймає участі в утриманні двох квартир, всі витрати несе він. За 2 дні до закінчення строку на подачу заяви про прийняття спадщини, вона її подала. Мама 50 років працювала вчителем, соромно, що донька не була на похоронах, привезли її на помини. У сестри недійсний паспорт. На поминах вони обговорювали питання спадщини, вона сказала, що в неї недійсний паспорт і щоб він сам займався всіма питаннями. У сестри є син, який також п`є і палить. Після поминок, він зателефонував, був обурений тим, що вони так його матір умовили, він йому відповів, що його мати недієздатна, бо в неї не вклеєна фотографія в паспорті, він їм привіз машину дров, бо в них нічим топити, газ відключений. Мама померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а 30 грудня 2020 року він їм привіз повну машину дров, сказав, що допомагає, бо гроші всі проп`ють. Племінник сказав, що все бере під свій контроль. Коли він дзвонив сестрі, вона сказала, що зустрінуться в суді. Ліків матері вона не купувала, гроші не надавала, комунальні послуги не сплачувала, за матір`ю не доглядала, на похоронах не була, до матері відносилася недоброзичливо, матір на неї ображалася. Спадщина складається з двох квартир та банківського вкладу на 48 000 гривень.
Просить позовні вимоги задовільнити.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надала, про дату розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не сповістила, заяву про розгляд справи в її відсутність не подала. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Інших клопотань, в порядку ст.222 ЦПК України, учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
01 вересня 2021 ухвалою суду відкрите загальне позовне провадження у даній справі, призначено підготовче судове засідання на 21 вересня 2021 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2021 року витребувано від Першої Павлоградської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . Ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 08 листопада 2021 року, в зв`язку з неявкою відповідача, судове засідання було відкладене на 23 листопада 2021 року.
В судовому засіданні, за клопотанням позивача, були допитані свідки.
Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що знає ОСОБА_2 , та є сестрою ОСОБА_1 по матері. ОСОБА_1 - її колишній чоловік. Вона бачила її на 40 днів поминок матері, ОСОБА_1 її привіз, бо йому було соромно перед людьми, що донька не приїхала. За 10 років все було на ньому, він все для матері робив, допомагав, в лікарні він за нею доглядав. Відповідач за весь цей час нічого не робила, з`явилася за життя матері лише один раз, коли знадобилися гроші. ОСОБА_1 возив її в лікарню в м.Дніпро, завіз сестрі продукти харчування, гроші давав, допомагав їй, дров завіз, шкода їх було, бо вони ж рідні. Ворожнечі між ними не було, він сестру запрошував завжди, коли вона на 40 днів приїхала, два дні жила в квартирі матері, випивала весь цей час, ОСОБА_1 з їх сином відвозив сестру додому, вона речей з квартири матері не брала. ОСОБА_2 їм допомагала, коли вони жили в м.Дніпро, у них донька народилася, а в неї - син. Вона потім з чоловіком розлучилася, сину було 8 років, потім був шлюб з іншим чоловіком, який від неї на 8 років молодший, потім з ним теж розлучилася, впродовж 5,7 до 10 років вона телефонувала на підпитку. Стосовно ОСОБА_1 може сказати лише хороше, він і їй, і її батькам допомагає все, що може, дітям допомагає, сам готує їсти, прибирає, сам веде господарство, за мамою постійно доглядав.
Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона подруга матері позивача, з 1969 року вони працювали в СШ №3, жили в сусідніх під`їздах, часто бувала в них в гостях. Дітей вона сама виховувала, потім вийшла заміж. ОСОБА_2 (відповідач) вчилася в ДТІ, вийшла заміж, народила дитину, розлучилася з чоловіком, мати її утримувала все своє життя, та по спеціальності не працювала, працювала на ринку, там з людьми почала вживати спиртні напої. Матір намагалася направити її на правильне життя, але дочка від неї відмовилася, але вона їздила все одно до дочки, допомагала матеріально, особливо онукові, бо у неї ставки більші були та чоловік в шахті працював. Потім сталося горе, ОСОБА_2 стала "ведуньей" ("предсказательницей"), багатьох людей ввела в оману, отримувала за це великі гроші, навіть авто. Ошукала багатьох, люди на неї в суд подали, її посадили в СІЗО, матір виплачувала людям її борги, онук жив у неї один рік. Потім, ОСОБА_2 зі сварками забрала сина, зовсім припинила спілкування з матір`ю. ОСОБА_2 трикімнатну квартиру в м.Дніпрі чи продала, чи обміняла і опинилася в дачному селищі, почала до матері звертатися за грошима, але матір вже не могла стільки давати, бо її чоловік помер. Мати сторін 5 разів лежала в лікарні, хворіла, дочка ні разу не приїхала, на похованні не була, жодного разу на День народження до матері не приїхала. ОСОБА_1 привіз сестру на 40 днів матері, вона була 2 дні в квартирі матері, забила машину речами, з криками: "Заберу все!", - поїхала. За життя їх матір говорила, що квартира №1 буде ОСОБА_1 , а та, в якій живе вона - онучці. Вона просила матір сторін переписати все майно на того, на кого хоче, узаконити своє побажання, а та говорила, що потім, потім. ОСОБА_1 носив матері продукти, доглядав її, робив абсолютно все. Матір просила ОСОБА_1 відвезти дочці машину дров, ще за життя, просила про це перед смертю.
Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона подруга і колега ОСОБА_3 з 1969 року, працювали в СШ №3. В 1996 році вона пішла на пенсію, але ще довго спілкувалися. Вона їй весь час говорила, що з дочкою не дуже гарні відносини, що вона часто просить в неї гроші, а вона вже не знає, де їх брати, навіть відключала телефон, бо говорила, що не знає про що з дочкою балакати. ОСОБА_2 ніколи не допомагала мамі, ніколи не приїжджала, вона її бачила кілька разів після смерті її бабусі. Мама сторін їй розповідала, що ОСОБА_2 трикімнатну квартиру в м.Дніпро проміняла на дачну ділянку, в неї багато там собак, дачники їх залишають на зиму, а вона з сином їх годує. В школі ОСОБА_2 навчалася добре, зараз не може її охарактеризувати, бо не бачить її, ОСОБА_3 було соромно говорити про неї, казала тільки, що втомлює та її, бо просить гроші. ОСОБА_2 ніколи матері нічим не допомагала, ні ліками, ні продуктами, ні прибиранням, все робив ОСОБА_1 , а мати за нього хвилювалася, бо він жив сам.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом вивчено матеріали спадкової справи №277/2021 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та встановлено наступне.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дітьми ОСОБА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла в м.Першотравенську, Дніпропетровської області.
Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , 1/3 частки трикімнатної квартири АДРЕСА_5 , грошових внесків.
13 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини за законом, що залишилася після смерті його матері - ОСОБА_3
18 червня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини за законом, що залишилася після смерті її матері - ОСОБА_3
23 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу спадщини, що залишилася після смерті його матері - ОСОБА_3 та 23 червня 2021 року отримав свідоцтва про право на спадщину за законом.
Також, позивачем долучено до матеріалів справи копію свідоцтва про поховання ОСОБА_3 , копію договору-замовлення №363 на організацію та проведення поховання ОСОБА_3 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 сплачено за поховання матері 1 239,60 гривень, копії товарних чеків від 24 грудня 2020 року та 30 січня 2021 року з кафе "Ювілейне", якими підтверджуються витрати на поминальний обід на суми 7 516 та 4 624 гривні, копію накладної від 24 грудня 2020 року Універмагу "Ювілейний", якою підтверджуються витрати на поховання ОСОБА_3 , понесені ОСОБА_1 на суму 7 540,24 гривень, Копію накладної від 30 грудня 2020 року, якою підтверджуються витрати ОСОБА_1 на дрова в сумі 6 500 гривень, копії чеків, якими підтверджуються сплачені витрати за комунальні послуги по квартирах ОСОБА_3 , внесені після смерті останньої, щомісячно.
V. Оцінка суду.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини першої статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Частиною п`ятою статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування.
Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця.
Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням, передусім, характеру поведінки відповідача.
Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.
Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.
При цьому відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2021 року в справі №205/4674/19.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З наданих суду доказів не встановлено, що відповідач свідомо ухилялася від надання допомоги спадкодавцю, оскільки тривалий час з матір`ю взагалі не спілкувалася, з нею не проживала. Крім того, з пояснень позивача та свідків, судом встановлено, що відповідач тривалий час ніде не працює, сама неодноразово зверталася до матері за матеріальною допомогою, тобто суду не доведено, що мати сторін за життя потребувала допомоги саме відповідача, а остання мала можливість забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю.
Позивач та свідки підтвердили, що за життя ОСОБА_3 , протягом останніх 10 років, позивач надавав їй всю необхідну допомогу, а остання, за наявності можливості, допомагала матеріально своїй дочці - відповідачу.
Отже, суд вважає, що у справі позивач не навів переконливих доказів на підтвердження потреби спадкодавця в допомозі саме відповідача, оскільки померла була забезпечена його повним утриманням. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування.
З досліджених судом доказів не доведено належними та допустимими доказами того, що спадкодавець потребував допомоги саме від відповідача ОСОБА_2 , а остання, в свою чергу, умисно ухилялася від надання такої допомоги, що могло бути підставою для усунення від права на спадкування.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції висловленій Верховним Судом у справі № 359/9293/18 /Постанова від 26 січня 2021 року/.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
У відповідності до ст.141 ЦПК України у зв`язку із відмовою в задоволенні позову судові витрати по справі слід залишити за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 280-283, 373 ЦПК України, - суд
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення особи від права на спадкування - відмовити.
Судові витрати залишити за позивачем - ОСОБА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: С.А.Янжула.

Повний текст рішення виготовлений 23 листопада 2021 року.