Ухвала

19 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 1519/4718/2012

провадження № 61-11388ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 травня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсним кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на невиконання позичальником умов кредитного договору.

Позов обґрунтовано тим, що 03 березня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Банк» укладено кредитний договір № СМ-SМЕ507/017/2008, за умовами якого ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 130 000,00 дол. США на придбання нерухомого майна, в забезпечення належного виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором 03 березня 2008 року укладено договори поруки між банком та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у зв`язку з порушенням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, банком прийнято рішення про дострокове повернення кредиту, направлено відповідні вимоги відповідачам, проте кредит дотепер не повернуто, заборгованість станом на 10 червня 2014 року складає 700 769,12 дол. США, яка складається з: 127 804,61 дол. США - заборгованість за кредитом; 22 898,43 дол. США - заборгованість за відсотками; сума пені за прострочення виконання зобов`язань за період з 10 червня 2013 року по 10 червня 2014 року - 550 066,08 дол. США. У звязку з викладеним позивач просив стягнути у солідарному порядку з позичальника ОСОБА_1 , поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором від 03 березня 2008 року № СМ-SME507/017/2008 станом на 10 червня 2014 року у розмірі 700 769,12 дол. США, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 127 804,61 дол. США; заборгованості за відсотками у розмірі 22 898,43 дол. США; пені за прострочення виконання зобов`язання за період з 10 червня 2013 року по 10 червня 2014 року у розмірі 550 066,08 дол. США, та стягнути судові витрати.

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» про визнання зазначеного кредитного договору недійсним як такого, що укладений під впливом обману.

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що кредитний договір оформлявся робітниками банку з метою заволодіння коштами банку шляхом шахрайства під виглядом видачі коштів готівкою за кредитними договорами, за цим фактом було порушено кримінальну справу і робітники ПАТ «ОТП Банк» були притягнуті до кримінальної відповідальності за здійснення шахрайських дій. Жодного з поручителів, які зазначені в кредитному договору, вона не знає, грошових коштів від банку не отримувала.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2019 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 26 грудня 2019 року, позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № CM-SME507/017/2008, укладеним 03 березня 2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» у розмірі 130 275,24 дол. США, у тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 127 804,61 дол. США, заборгованість зі сплати відсотків у розмірі 2 144,67 дол. США, пеня у розмірі 325,96 дол. США. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсним кредитного договору № CM-SME507/017/2008, укладеного 03 березня 2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судовий збір у розмірі 598,42 грн.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 06 липня 2021 року засобами поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 травня 2021 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків. Зокрема, заявнику запропоновано доплатити судовий збір у розмірі 8 112,20 грн, а також надати уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження, визначених статтею 389 ЦПК України

У строк, визначений в ухвалі, ОСОБА_1 подала до Верховного Суду клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги та квитанцію від 20 серпня 2021 року про часткову сплату судового збору у розмірі 2 000,00 грн. клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є особою пенсійного віку, єдиним джерелом доходів є пенсійні виплати, що становлять 2 200,00 грн на місяць, та відповідно 26 400,00 грн на рік. Разом із цим, в частині подання виправленої редакції касаційної скарги, заявником не виконано вимоги ухвали касаційного суду.

Ухвалою Верховного Суду від 24 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору. Продовжено ОСОБА_1 строк для усунення зазначених в ухвалі Верховного Суду від 28 липня 2021 року недоліків касаційної скарги до 25 жовтня 2021 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.

У строк, визначений в ухвалі, представником ОСОБА_1 - ОСОБА_5 засобами поштового зв`язку подано до Суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 травня 2021 року скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Також представник заявника додав квитанцію про сплату судового збору від 25 жовтня 2021 року № МР_АВ270982DLO_21743469 у розмірі 6 112,20 грн.

Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції застосовав норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 02 липня 2015 року у справі № 6-79цс14 та від 24 вересня 2014 року у справі № 6-145цс14, постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявник посилається на порушення судами норм процесуального права в частині дослідження зібраних у справі доказів, а також необґрунтоване відхилення клопотання про витребування доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що недоліки касаційної скарги усунуто, судом не встановлено підстав для відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.

Разом із касаційною скаргою ОСОБА_1 подала заяву про зупинення дії рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2019 року, яке обґрунтовано тим, що станом на час подання касаційної скарги примусове виконання оскаржуваного рішення ще не розпочалось, проте у разі звернення його до виконання такі дії завдадуть їй значного майнового збитку.

Заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи, о оскаржуване рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2019 року підлягає примусовому виконанню, заява ОСОБА_6 про зупинення його дії задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсним кредитного договору, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 травня 2021 року.

Витребувати з Малиновського районного суду м. Одеси матеріали вищезазначеної цивільної справи № 1519/4718/2012.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2019 рокувідмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик