Дата документу 23.11.2021 Справа № с2-765/87
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № с2-765/87

Провадження № 22-ц/807/3779/21

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Волчанової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 вересня 2021 року у складі судді Прінь І.П. в справі за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області із заявою про відновлення втраченого судового провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, яке було розглянуто Шахтарським міськрайонним судом Донецької області 13.08.1987.

В обґрунтування заяви вказав, що 20 січня 1979 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) у Соледарській міській раді м. Артеміівська, актовий запис №5.

В подальшому, 06 червня 1988 року Шахтарським міським відділом ДРАЦС зазначений шлюб було розірвано, про що було складено відповідний актовий запис № 173.

Після направлення запиту до Бахмутського міського відділу ДРАЦС заявнику стало відомо, що шлюб було розірвано на підставі рішення Шахтарського суду Донецької області від 13 серпня 1987 року справа № с2-765.

Як зазначає заявник справа та відповідне рішення знаходяться на тимчасово окупованій території України, тому він не має можливості надати копію судового рішення про розірвання шлюбу для державної реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану.

При цьому заявник повідомляє, що позивачем у вказаній справі була його дружина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після отримання судового рішення про розірвання шлюбу звернулась до Шахтарського міського відділу ЗАГС Донецької області та яким було складено актовий запис про розірвання шлюбу № 173 від 06.06.1988.

Заявник звернувся до Бахмутського районного відділу ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з питання оформлення розірвання шлюбу.

Відділом ДРАЦС йому було роз`яснено, що державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться за письмовою заявою про державну реєстрацію розірвання шлюбу на підставі рішення суду, яке подається подружжям або одним з них, по пред`явленні копії рішення суду (витягу з рішення суду) про розірвання шлюбу, що набрало законної сили, а також паспорта, квитанції про сплату встановленого судом державного мита.

Копія рішення суду, ухваленого на території України, яка на день звернення одного з подружжя є тимчасового окупованою, може не подаватись, якщо у справах відділу ДРАЦС, яким проведено відповідну реєстрацію, зберігається така копія, подана другим з подружжя під час державної реєстрації розірвання шлюбу.

Оскільки Шахтарський міський відділ ДРАЦС та Шахтарський міськрайонний суд знаходяться на тимчасово окупованій території, заявник позбавлений можливості оформити розірвання шлюбу та отримати свідоцтво про розірвання шлюбу відповідно до законодавства.

Відновлення втраченого судового провадження необхідно йому для отримання належним чином завіреної копії судового рішення та оформлення свідоцтва про розірвання шлюбу з метою реалізації його майнових та немайнових прав. У зв`язку з чим просить відновити втрачене судове провадження.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 вересня 2021 року відмовлено у відновленні втраченого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 вересня 2021 року, прийняти постанову якою задовольнити вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги є те, що саме рішення Шахтарського міського суду Донецької області було прийнято у 1988 році та знаходиться на тимчасово окупованій території, а тому заявник позбавлений можливості надати копію такого судового рішення до суду чи органів РАЦС і доведення такої втрати судового провадження окремо не вимагається. Відмова у відновленні втраченого судового провадження позбавляє його можливості оформити розірвання шлюбу відповідно до діючого законодавства та реєстрації нового шлюбу.

Заявник зазначає, що оскільки розірвання шлюбу зареєстровано в органах РАЦС, це свідчить про визнання цього факту державою. Оскільки законом визначено, що шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану, підстави для встановлення факту розірвання шлюбу рішенням суду в порядку окремого провадження відсутні.

Також заявник вказує про порушення судом першої інстанції ст. 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» в частині його права на доступ до правосуддя.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи. Представник заявника направив до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності ОСОБА_1

Бахмутський відділ ДРАЦС у Бахмутському району Донецької області направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не з`явилися до суду, оскільки вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи і від них не надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням поважності причин.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відмовляючи у відновленні втраченого судового провадження, суд першої інстанції виходив з того, що зібраних матеріалів недостатньо для відновлення втраченого судового провадження.

З таким висновком суду колегія суддів апеляційного суду погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 ЦПК України визначено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

За змістом ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до частини третьої ст. 494 ЦПК України у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Згідно із «Узагальненням практики розгляду судами деяких питань, пов`язаних із відновленням втраченого судового провадження, у тому числі на тимчасово окупованій території і в зоні АТО» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обсяг документів втраченого судового провадження, які підлягають відновленню, законодавцем віднесено на розсуд суду. Так, на підставі зібраних і перевірених матеріалів, суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У зв`язку з цим слід враховувати, що обсяг документів втраченого судового провадження, які підлягають відновленню, залежить від мети такого відновлення. Метою відновлення втраченого судового провадження найчастіше є одержання завіреної копії судового рішення, апеляційне оскарження судового рішення, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, вирішення питань, пов`язаних із зверненням судового рішення до виконання тощо.

В цій справі метою відновлення втраченого судового провадження у справі є отримання копії судового рішення для пред`явлення його до органів реєстрації актів громадянського стану та можливості реєстрації розірвання шлюбу.

Як вбачається із копії паспорту громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , громадянин ОСОБА_1 20 січня 1979 року зареєстрував шлюб із гр. ОСОБА_5 1957 р.н.

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2 від 06.06.1988 шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, про що у книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 06.06.1988 року зроблено запис № 173.

Листом за № 20.14.-17/968 від 03.08.2021 Бахмутський міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану повідомив ОСОБА_4 ( представника заявника) про наявність за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актового запису про розірвання шлюбу № 173, складеного 06.06.1988 Шахтарським міським ВДРАЦС відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний запис складено на підставі рішення суду м. Шахтарська Донецької області від 13.08.1987 с2-765.

Також підтверджено наявність в архіві відділу актового запису про шлюб № 5 від 20.01.1979 р складеного виконавчим комітетом Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . В актовому записі є відмітка щодо розірвання шлюбу.

Копія судового рішення в тому числі незасвідчена, заявником до суду не надавалась.

Матеріали справи взагалі не містять даних, про процесуальні статуси сторін ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у вказаній справі, про зміст обставин на які посилались сторони в ході розгляду справи № с2-765 та про задоволені позовні вимоги та мотиви з яких виходив суд при вирішенні справи.

Таким чином серед долучених доказів взагалі відсутні будь-які матеріали, які могли б бути використані для точного відновлення втраченого судового провадження у вказаній цивільній справі в тому числі в частині змісту судового рішення, ухваленого Шахтарським міськрайонним судом Донецької області від 13.08.1987.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відновленні втраченого судового провадження, посилаючись на відсутність будь-яких матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження, та роз`яснив право на повторне звернення з заявою про відновлення втраченого судового провадження за наявності необхідних документів для відновлення втраченого судового провадження.

Отже, з мотивів, викладених вище, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права є безпідставними.

Інших належних, достовірних та достатніх доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість ухвали суду апеляційна скарга не містить.

Суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду зроблені у відповідності до обставин, що встановлені в ході судового розгляду, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Згідно зі ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право на доступ до суду, передбачено пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає таке: "Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи ... незалежним і безстороннім судом ..., який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...".

Водночас Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьев проти України»).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 щодо «порушеного права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в тому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним».

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів, особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Як стверджував заявник, відновлення втраченого судового провадження необхідно для підтвердження факту розірвання попереднього шлюбу та реалізації його права на повторний шлюб.

Пункт 1 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5,передбачає що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Пунктами 6, 7 вказаних Правил передбачено, що державна реєстрація розірвання шлюбу на підставі рішення суду, постановленого до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", проводиться за письмовою заявою про державну реєстрацію розірвання шлюбу на підставі рішення суду (додаток 10), яка подається подружжям або одним з них, по пред`явленні копії рішення суду (витягу з рішення суду) про розірвання шлюбу, що набрало законної сили, а також паспорта або паспортного документа, квитанції про сплату встановленої судом суми державного мита.

Копія рішення суду (витяг з рішення суду), ухваленого на території України, яка на день звернення одного з подружжя є тимчасово окупованою, може не подаватись, якщо у справах відділу державної реєстрації актів цивільного стану, яким проведено відповідну реєстрацію, зберігається така копія, подана другим з подружжя під час державної реєстрації розірвання шлюбу.

При одержанні заяви про державну реєстрацію розірвання шлюбу на підставі рішення суду та після реєстрації її у спеціальному журналі відділ державної реєстрації актів цивільного стану одночасно перевіряє за Державним реєстром актів цивільного стану громадян наявність в актовому записі про шлюб відомостей про розірвання шлюбу.

Якщо актовий запис про шлюб зберігається на тимчасово окупованій території України, зазначена перевірка здійснюється лише за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Таким чином відмова у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу не перешкоджає заявнику у здійсненні його немайнових прав.

До того ж, як вбачається зі змісту листа за № 20.14.-17/968 від 03.08.2021 Бахмутського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_1 на час надання цієї відповіді з питання державної реєстрації розірвання шлюбу до відділу ДРАЦС не звертався ( а.с.9).

Апеляційний суд також роз`яснює заявнику, що він має доступну для нього можливість для захисту своїх прав при повторному зверненні із заявою про відновлення втраченого судового провадження за умови надання необхідних та достатніх для цього матеріалів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 вересня 2021 року про відмову в задоволенні заяви про відновлення втраченого судового провадження залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 25 листопада 2021 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

В.І. Кочеткова