Справа № 299/2960/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 січня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.,

суддів: Кожух О.А., Куштана Б.П.

з участю секретаря: Купар Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 вересня 2020 року у складі судді Бак М.Д., у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з газопостачання, -

в с т а н о в и в :

11.09.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату послуги з постачання природного газу з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, в сумі 5166,76 грн., що виникла у зв`язку з невиконанням боржником зобов`язань, передбачених Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, до якого боржник приєдналася.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 вересня 2020 року відмовлено у видачі судового наказу.

Заперечуючи ухвалу суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у суду першої інстанції не було правових підстав для відмови у видачі судового наказу, оскільки при поданні заяви про видачу судового наказу було долучено дві копії типового договору постачання природного газу із побутовим споживачем, до якого боржник ОСОБА_1 приєднався шляхом фактичного споживання природного газу та оплатою виставлених рахунків за спожитий природній газ. Крім того, не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо пропущення Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» строків позовної давності при зверненні до суду з вимогою про стягнення заборгованості, оскільки у документі «Фінансовий стан» зазначено період надання споживачу послуг із газопостачання, а не період виникнення заборгованості з січня 2017 року, як зазначає суд. Боржником ОСОБА_1 частково оплачувалась заборгованість за отримані послуги за спожитий природний газ, остання оплата мала місце у жовтні 2017 року в розмірі 594,21 грн., у зв`язку з чим переривався строк позовної давності, а тому застосування судом строку позовної давності є необґрунтованим.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відмовляючи у видачі судового наказу суд першої інстанції виходив з того, що із заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» вбачається, що останнім заявлено вимогу про стягнення з боржника заборгованості за постачання природного газу, яка утворилась з січня 2017 року, із заявою про видачу судового наказу заявник звернувся 11.09.2020, що свідчить про пропуск строку позовної давності за період з січня до вересеня 2017 року. Крім того, заявником не додано належно оформлену копію договору за яким пред`явлено вимогу про стягнення з боржника заборгованості, що є також підставою для відмови у видачі судового наказу (п.3 ч.3 ст.163 ЦПК України).

З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 257, ст. 261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ст. 261 ч. 5 ЦК України).

Відносини, які виникли між постачальником та споживачем природного газу, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року N 2496.

Пунктом 14 розділу III Правил визначено, що періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку.

Таким чином, у разі несвоєчасної оплати особою послуг з газопостачання, позовна давність за вказаними вимогами, оплата яких відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам визначена періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку оплати чергового платежу.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 5166,76 грн. за розрахунковий період з січня 2017 року до вересня 2020 року, з яких борг за спожитий газ 4996,60 грн., інфляційні витрати за період з січня 2020 року до вересня 2020 року в розмірі 69,95 грн. та 3 відсотків річних за період з січня 2020 року до вересня 2020 року в розмірі 100,21 грн.

Заяву про видачу судового наказу Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» подало до суду 11 вересня 2020 року, що стверджується датою на штампі вхідної кореспонденції суду.

Отже, вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ за розрахунковий період з січня 2017 року до вересня 2017 року виходять за межі трирічного строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України.

Крім того, із розрахунку заборгованості («Фінансового стану»), наданого заявником, вбачається, що станом на січень 2017 року існувала заборгованість в розмірі 6072,34 грн., тобто, заборгованість виникла ще до січня 2017 року, що позбавляє суд можливості встановити безспірність вимог та початкову дату виникнення заборгованості.

Враховуючи зазначене, доводи апеляційної скарги про переривання перебігу позовної давності, шляхом часткової сплати ОСОБА_1 боргу у жовтні 2017 року, що свідчить про визнання ним боргу та виникнення заборгованості, не спростовують правильного висновку суду першої інстанції.

За вказаних обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» може звернутися до суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в порядку позовного провадження.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності висновків суду про ненадання належної копії договору за яким пред`явлено вимогу про стягнення з боржника заборгованості, не спростовують правильних висновків суду щодо пропущення строків позовної давності та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не має.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищенаведених висновків суду, а тому не заслуговують на увагу.

За таких обставин, апеляційну скаргу, відповідно до ст. 375 ЦПК України, слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» залишити без задоволення.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду

Повний текст судового рішення складено 19 січня 2021 року.

Головуючий:

Судді: