КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________
Справа № 2-568/12
Апеляційне провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Баллі Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Пєнязькової Ольги Олександрівни на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 25 лютого 2021 року (суддя Коробенко С.В.) про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 19 червня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» суму заборгованості за кредитним договором №28.4/СЖ-020.07.2 від 2 квітня 2007р. 751 882грн 78коп., що складається із заборгованості по несплаченій частині кредиту у розмірі 69997,31 доларів США; 15132,26 доларів США - проценти за користування кредитом; 4359,38 доларів США - 3% річних від простроченої суми кредиту; 4359,38 доларів США - суми пені, що в сумі складає 93848,33 доларів США, що еквівалентно в гривні за офіційним курсом НБУ - 750 082грн 78коп, та 1 800грн. судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 8 січня 2013 року рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 19 червня 2012 року в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором та судових витрат скасовано, постановлено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В іншій частині рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 19 червня 2012 року залишено без змін.

У грудні 2020р. ТОВ «Статус капітал плюс» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача ПАТ «Родовід Банк» на його правонаступника ТОВ «Статус капітал плюс», посилаючись на те, що у провадженні Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження № 52400239 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Родовід банк». 13 жовтня 2020 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Статус Капітал Плюс» були укладені договір №30 про відступлення прав вимоги та договір про відступлення прав вимоги за договорами застави рухомого майна та іпотеки, за умовами яких товариство набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №28.4/СЖ-020.07.2 від 2 квітня 2007 року з усіма додатковими договорами та договором іпотеки, посвідченим 2 квітня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С.І., з усіма

додатковими договорами, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 25 лютого 2021 року, в якій виправлено описки ухвалою від 15 березня 2021 року, заяву ТОВ «Статус капітал плюс» задоволено частково. Стягувача ПАТ «Родовід Банк» на стадії примусового виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 19 липня 2012р. у справі №2-568/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 750 082грн 78коп. замінено на ТОВ «Статус капітал плюс». У задоволенні заяви про заміну стягувача в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» судових витрат в розмірі 1800грн відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Пєнязькова О.О. просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про відмову у задоволенні заяви.

Представник боржника посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, оскільки судом не взято до уваги те, що заявником до заяви додано копію договору про відступлення права вимоги №30 від 13 жовтня 2020р., проте з даного договору неможливо встановити чи перейшло до ТОВ «Статус Капітал Плюс» право вимоги за кредитним договором № 28.4/СЖ-020.07.2 від 2 квітня 2007р., укладеним між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 , а суду не надано доказів виконання заявником п. 2 договору про відступлення права вимоги про отримання банком коштів у повному обсязі.

Представник боржника стверджує, що довідка АТ «Родовід Банк» про сплату коштів по договору є неналежним доказом, оскільки не є первинним документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Крім того, представник боржника вважає, що наданий представником заявника власноручно виготовлений витяг з Додатку №1 до Договору №30 про відступлення прав вимоги від 13 жовтня 2020р. реєстру боржників, що виготовлений в момент його посвідчення 7 грудня 2020р., не може підтверджувати перехід права вимоги від АТ «Родовід Банк» до ТОВ «Статус Капітал Плюс», оскільки у ньому відсутні підписи обох сторін договору.

Також представник боржника стверджує, що постановляючи ухвалу про заміну сторони стягувача, поза увагою суду залишилося те, що ТОВ «Статус Капітал Плюс» не надано жодних доказів, що підприємство є фінансовою установою, а отже у відповідності до ст. 1054 ЦК України не може бути кредитодавцем у правовідносинах із ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Статус Капітал Плюс» просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що суду надані належні та достатні документи, які підтверджують перехід до товариства всіх прав та обов`язків АТ «Родовід Банк» за договором, який був укладений з ОСОБА_1 , у тому числі і документи, які підтверджують перерахування банку грошових коштів, визначених договором про відступлення права вимоги.

Також ТОВ «Статус Капітал Плюс» зазначає, що кредитний портфель АТ «Родовід Банк» був придбаний товариством за результатами електронного аукціону і згідно умов договору грошові кошти за відступлення прав вимоги були перераховані банку до підписання договору, а твердження боржника, що товариство не є фінансовою установою спростовуються даними Державного реєстру фінансових установ.

ПАТ «Родовід Банк», будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду апеляційної скарги шляхом направлення судового повідомлення на офіційну електронну адресу, зазначену у заяві про заміну сторони виконавчого провадження (с.с.180-181, 186-187, т.2), двічі у судове засідання свого представника не направило, клопотання про перенесення розгляду справи не подало, тому колегія суддів відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянула справу у відсутність його представника.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Тернового Р.Б., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника ТОВ «Статус Капітал Плюс» - адвоката Дутова М.М., який просив залишити ухвалу суду без

змін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 2 квітня 2007 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №28.4/СЖ-020.07.2, за умовами якого позичальник отримала кредит у сумі 70 000 доларів США, який зобов`язалася повернути до 2 квітня 2010 року та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 15,0% річних.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 19 червня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» суму заборгованості за кредитним договором №28.4/СЖ-020.07.2 від 2 квітня 2007р. 751 882грн 78коп., що складається із заборгованості по несплаченій частині кредиту у розмірі 69997,31 доларів США; 1 5132,26 доларів США - проценти за користування кредитом; 4359,38 доларів США - 3% річних від простроченої суми кредиту; 4 359,38 доларів США - суми пені, що в сумі складає 93 848,33 доларів США, що еквівалентно в гривні за офіційним курсом НБУ -750 082грн 78коп, та 1 800грн. судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 8 січня 2013 року рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 19 червня 2012 року в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором та судових витрат скасовано, постановлено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В іншій частині рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 19 червня 2012 року залишено без змін.

На виконання рішення суду 3 березня 2014 року Солом`янським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист, за яким 28 вересня 2016 року відкрито виконавче провадження №52400239 Солом`янським РВ ДВС у м. Києві (с.с.69, т. 2).

13 жовтня 2020 року між ТОВ «Статус капітал плюс» та ПАТ «Родовід Банк» за результатами відкритих торгів (аукціону) від 22 вересня 2020 року укладений договір №30 про відступлення прав вимоги, за яким банк відступив ТОВ «Статус капітал плюс» належні банку права вимоги до позичальників та заставодавців фізичних осіб, визначених у додатку № 1 до цього договору.

Відповідно до додатку № 1 до договору № 30 про відступлення прав вимоги від 13 жовтня 2020 року ТОВ «Статус капітал плюс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №28.4/СЖ-020.07.2 від 2 квітня 2007 року з усіма додатковими договорами.

У пункті 2 договору № 30 зазначено, що за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь - якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами.

За відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 9 986 493,91грн без ПДВ. Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до момент набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 14 цього договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор (пункт 4).

Згідно пункту 14 договір набуває чинності з дати його підписання сторони і скріплення відтисками печаток сторін.

Частково задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з доведеності вимог про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку

правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

За змістом частини першої статті 512 ЦК України відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11, у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №6-1355/10.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У пунктах 73 - 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року в справі № 916/617/17 зазначено, що: «оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу (ст. 442 ЦПК) з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України (ст. 55ЦПК). У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України (ст. 442 ЦПК), що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з

положеннями статті 52 (ст. 55 ЦПК) цього Кодексу.

З наданих суду документів встановлено, що між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Статус Капітал Плюс» укладений 13 жовтня 2020 року договір № 30 про відступлення права вимоги, що є підтвердженням його виконання, зазначений договір є чинним і ніким не оспорений.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про наявність підстав для заміни стягувача ПАТ «Родовід Банк» на ТОВ «Статус Капітал Плюс».

Доводи апеляційної скарги, що заявником не надано належних доказів у підтвердження переходу до товариства права вимоги саме до ОСОБА_1 , є безпідставними, так як з витягу з додатку № 1 до договору № 30 про відступлення права вимоги вбачається, що ТОВ «Статус Капітал Плюс» набуло право вимоги за кредитним договором №28.4/СЖ-020.07.2 від 2 квітня 2007 року. Вказаний витяг підписаний директором ТОВ «Статус Капітал Плюс» і не може містити підписи ПАТ «Родовід Банк», так як це не передбачено умовами договору. Разом з цим, боржник не була позбавлена можливості заявити клопотання про надання для огляду суду оригіналу додатку № 1 до договору № 30 під час судового розгляду, однак такого клопотання заявлено не було.

Також безпідставними є доводи апеляційної скарги, що заявником не надано доказів перерахування грошових коштів за придбання права вимоги, так як за умовами договору грошові кошти вносяться до банку до підписання договору. Крім того, внесення грошових коштів підтверджено повідомленням уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід Банк» та не спростовано боржником.

Твердження апеляційної скарги, що ТОВ «Статус Капітал Плюс» не надало доказів, що є фінансовою установою, а відтак не може виступати кредитором за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 , є необґрунтованим, так як свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи підтверджено, що товариство зареєстровано Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, як фінансова установа. Вказана інформація є загально доступною і не вимагає окремого підтвердження.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановленні ухвали про заміну сторони виконавчого провадження не були порушені норми процесуального права, які є підставою для скасування судового рішення, правильно застосовані норми матеріального права, тому підстав для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381- 383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пєнязькової Ольги Олександрівни залишити без задоволення, ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 25 лютого 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 12 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк