У Х В А Л А

01 листопада 2021 року суддя Подільського районного суду м.Києва Головчак М. М. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання попереднього договору та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом та просив розірвати попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу київської області Баландіном В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1510, відповідно до змісту якого продавець та покупець за умови належного виконання сторонами зобов`язань, встановлених цим договором, зобов`язуються у майбутньому та на визначених цим договором умовах укласти та належним чином оформити у формі, яка встановлена чинним законодавством України, договір купівлі-продажу об`єкту нерухомості, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 19 880 доларів США.

Так, з матеріалів справи вбачається, що предметом основного договору є продаж продавцем покупцю житлового приміщення - квартири за АДРЕСА_1 , який повинен бути укладений сторонами не пізніше 22 грудня 2022 року.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У пунктах 41, 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01 березня 2013 року роз`яснено, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року, правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об`єкти нерухомості, об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

З системного аналізу вище наведеного вбачається, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно, а також щодо майнових прав на нерухоме майно та спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майн чи майнові права на таке майно.

За змістом Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01 березня 2013 року, у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Враховуючи те, що предметом договору, з приводу неналежного виконання умов якого виник даний спір, є майнові права на нерухоме майно, яке знаходиться у селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, на спірні правовідносини поширюються правила виключної підсудності, яким надається пріоритет у разі конкуренції правил підсудності, а тому даний спір підсудний Києво-Святошинському районному суду Київської області за місцем знаходження квартири, майнові права на яку є предметом договору укладеного між сторонами 22.12.2020 року.

У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76-89, 27, 31, 32, 258, 259, 260, 268, 353, 354, 355 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання попереднього договору та стягнення коштів передати для розгляду за підсудністю Києво-Святошинському районному суду Київської області (вулиця Мельниченка, 1, місто Київ, 03170).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

СуддяМ. М. Головчак