Провадження №2/369/6128/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області

головуючого судді Дубас Т.В.

при секретарі судових засідань Житар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Возного Миколи Вікторовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.11.2021 року відкрито провадження за вищевказаною позовною заявою (справа № 369/15137/21).

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення будь-якого стягнення з ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №66887501, відкритого на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича № 68781 від 28.05.2021 року, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника за кредитним договором в розмірі 23998,69 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що 24.03.2016 року, між ОСОБА_1 та ТОВ «Інвестиційно- розрахунковий центр» укладено Кредитний договір. №2580051, відповідно до якого позивачу надано кредитні кошти в розмірі 8000,00 грн.

Приблизно у серпні місяці 2016 року, ПАТ «Банк Михайлівський» було ліквідовано, і платежі які було необхідно проводити щомісячно через ПАТ «Банк Михайлівський», так як картка була вищевказаного банку, банківськими установами не приймалися в зв`язку з тим, що ПАТ «Банк Михайлівський» було ліквідовано, і рахунки було заблоковано. Тому в подальшому кошти по даному кредитному договору не сплачувались.

У жовтні 2021 року позивач дізнався, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. відкрито виконавче провадження №66887501 від 21.09.2021 року, щодо виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича №68781від 28.05.202 про звернення стягнення на задоволення вимог ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» у розмірі 23998,69 грн.

З позивача на роботі де він на даний час працює охоронцем а саме ТОВ «Фора» з заробітної плати утримали 20% заробітної плати згідно постанови по ВП № 66887501, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28.09.2021 року.

ТОВ «ФК «Авансар» позивачу не відоме, кредитний договір було укладено з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», та кредитні зобов`язання виконані в повному обсязі, дії приватного нотаріуса та приватного виконавця не відповідають діючому законодавству та вчинені незаконно.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

За правилом частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться чи буде знаходитися справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

На підставі частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

При цьому заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частиною третя статті 150 ЦПК України).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Так, мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Підстави зупинення вчинення виконавчих дій регламентовані ст.34 ЗУ «Про виконавче провадження». Вказаною нормою визначений виключний перелік підстав зупинення вчинення виконавчих дії, які вчиняються державним виконавцем шляхом винесення відповідної постанови. Тобто, законодавством чітко визначені обставини, які можуть бути підставою для зупинення виконавчого провадження, та порядок вирішення питання про зупинення виконавчого провадження, а саме зупинення виконавчого провадження вирішується безпосередньо державним виконавцем, на примусовому виконанні якого знаходиться виконавче провадження.

Водночас ч. 3 ст.432 ЦПК України передбачено, що до розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Отже, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису, до вирішення справи по суті стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису слід зупинити.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги щодо зупинення стягнення за виконавчим написом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Отже, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису, до вирішення справи по суті стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису слід зупинити.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги щодо зупинення стягнення за виконавчим написом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 149, 150 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Возного Миколи Вікторовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Зупинити стягнення з ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №66887501, відкритого на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича № 68781 від 28.05.2021 року, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника за кредитним договором в розмірі 23998,69 грн.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали направити для відома всім учасникам справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Інформація про позивача (стягувача): ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 .

Інформація про відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Авансар», місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5 б, офіс 501/5.

Інформація про відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд. 6/5.

Інформація про третю особу: Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, адреса: 07300, Київська область, м. Вишгород, "Карат", промисловий майданчик (Бізнес Центр "Карат"), буд. 5 а офіс 507.

Суддя: Т.В. Дубас