Провадження № 2-о/369/302/21
РІШЕННЯ

Іменем України

05.11.2021 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

за участю секретарів судових засідань Мазурик Д.С., Шило М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 6 в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з цією заявою, зазначивши, що при заповненні атестату від 20 липня 1978 року № НОМЕР_2 про закінчення міського професійно-технічного училища ім. Ю.О. Гагаріна в графі "прізвище" було допущено помилку замість прізвища " ОСОБА_1 " було вказано " ОСОБА_1 ".

Даний факт не дає йому можливості підтвердити трудовий стаж для призначення пенсії. Через вказану помилку Пенсійний фонд України не визнає належність атестату № НОМЕР_2 заявнику.

У судове засідання заявник не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. До суду направив заяву про слухання справи у його відсутності, у якій вимоги заяви підтримав, просив задовольнити.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що при оформленні, виданого ОСОБА_1 атестату № НОМЕР_2 помилково було записано ім`я ОСОБА_1 .

Вказане підтверджується експертним висновком від 25.04.2021 № 307/132 Інституту української мови про те, що записані в офіційних документах форми прізвища ОСОБА_1 і ОСОБА_1 функційно ідентичні: ідентифікують ту саму особу ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про встановлюючи даного юридичного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зі змісту ст. 315 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Аналогічне вбачається з роз`яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Заявник в позасудовому порядку не може вирішити питання щодо усунення розбіжностей у вказаному документі, оскільки законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а тому він має бути встановлений в судовому порядку.

Задоволення заяви має юридичне значення для заявника.

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами.

На підставі наведеного, суд керуючись ст.ст. 293-294, 315 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 , задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 атестату від 20 липня 1978 року № НОМЕР_2 про закінчення міського професійно-технічного училища ім. Ю.О. Гагаріна виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Дубас