РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Левчука О.В.,

секретар судового засідання Янок М.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування,

учасники справи в судове засідання не з`явились, -

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0.0450 га., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , становила 1/2 (одну другу) її частину, також визнати за нею та відповідачкою право власності по 1/4 (одну четвертій) кожній у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0.0450 га., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Позовну заяву мотивує тим, що земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0450 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:030:0198, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №425926 належить на праві спільної сумісної власності їй, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка була матір`ю позивачки та відповідачки, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21.01.2020, серія НОМЕР_1 , виданого Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Позивачка постійно проживала разом зі своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме - на частину вказаної земельної ділянки. 20.11.2020 позивачка звернулась з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу Матвєєвої О.В., з метою подальшого оформлення права власності на земельну ділянку, однак роз`ясненням від №40/02-14 від 26.11.2020 нотаріус відмовив для неї у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що не виділена (визначена) частка спадкодавця у спільному майні, у зв`язку з чим позивачка змушена була звернутись з даним позовом до суду.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. 11 жовтня 2021 року подала заяву про проведення судового засідання без її участі, позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти задоволення.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з копією свідоцтва про смерть від 21.01.2020, серія НОМЕР_1 , виданого Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка була матір`ю позивачки та відповідачки.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60823643 від 07.07.2020, зробленого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвєєвою О.В., після смерті ОСОБА_3 було заведено спадкову справу.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 17.07.1973, ОСОБА_3 успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 1/2 частини жилого будинку та надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22525533 від 21.04.2009, ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 18.09.2003 належить 1/4 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з копією договору дарування від 18.09.2003, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Савчук Н.Г., ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 1/4 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №425926, земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0450 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:030:0198 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

З роз`яснення приватного нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу Матвєєвої О.В. від 26.11.2020 №40/02-14 слідує, що за відсутності домовленості між співвласниками щодо поділу земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, у випадку смерті одного із співвласників, нотаріус при вчиненні нотаріальної дії не може самостійно вирішити питання щодо поділу чи визначення частки на таку земельну ділянку.

Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно із ч.1 ст.368 ЦК України спільна власності двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1 ст.369 ЦК).

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і стаття 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Відповідно до положень ст. 89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Крім того, згідно із п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду.

За таких умов, суд вважає що існують підстави для задоволення позовної вимоги про визначення 1/2 частки померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0.0450 га., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Що стосується позовної вимоги про визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності по 1/4 (одну четвертій) кожній у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0.0450 га., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , суд доходить до наступних висновків.

Як встановлено з доданих до матеріалів справи документів, ОСОБА_3 була матір`ю сторін по справі.

Позивачка та відповідачка після смерті своєї матері звернулися до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвєєвої О.В., з метою одержання свідоцтва про право на спадщину на її частку земельної ділянки площею 0,0450 га, що перебуває у спільній сумісній власності громадян та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , але для них було відмовлено, у зв`язку з тим, що спірна земельна ділянка знаходиться у праві спільної сумісної власності без визначення часток кожного із співвласників.

Відповідно до положень статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивачка не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивачки про визнання права власності за нею та відповідачкою в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 1/4 частки кожній на земельну ділянку площею 0,0450 га, що перебуває у спільній сумісній власності громадян та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:030:0198 такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 355, 368, 369, 370, 372, 1216, 1225, 1226 ЦК України, статтями 87, 89, 120 ЗК України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визначити, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0.0450 га., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , становила 1/2 (одну другу) її частину.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 (одну четверту) у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0.0450 га., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 (одну четверту) у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0.0450 га., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідачка - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено та підписано 24 листопада 2021 року.

Суддя Левчук О. В.