ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3518/21 Справа № 199/5757/20 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Кравченко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Джобер"

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 листопада 2020 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Джобер", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" про визнання осорюваного договору недійсним та застосування до нього наслідків недійсності,-

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2020 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Джобер", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" про визнання осорюваного договору недійсним та застосування до нього наслідків недійсності.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Джобер", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" про визнання осорюваного договору недійсним та застосування до нього наслідків недійсності задоволено.

Визнано недійсним кредитний договір № 322615 від 07.04.2019 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джобер» () та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ;

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джобер» () на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 840, 80 грн.

Решту позовних вимог залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ТОВ "Фінансова компанія "Джобер" просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 листопада 2020 року та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Джобер" на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 листопада 2020 року просить відмовити ТОВ "Фінансова компанія "Джобер" у задоволенні апеляційної скарги на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 листопада 2020 року та рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 листопада 2020 року залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з травня 2019 та протягом 2020 років ОСОБА_1 почали надходити дзвінки від відповідачів стосовно повернення коштів на підставі кредитного договору №312615 від 07.04.2019 року укладеного в мережі Інтернет з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЖОБЕР» .

28 жовтня 2019 року на підставі Договору відступлення прав вимоги №ДР-3 ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» було відступлене право вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» .

ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» вих. №178.1-10/06 від 10.06.2020 року на адвокатський запит було надано копії документів, які надала особа при оформленні кредиту, зокрема копії паспорту серія НОМЕР_2 , довідки РНОКПП та «Заявка-приєднання №322615 до Примірного договору про надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 07.04.2019 року», що свідчить про підтвердження факту отримання ОСОБА_1 кредиту на суму 3600,00 грн.

Ще судом першої інстанції було встановлено, що при оформлені кредиту надавався паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 13.10.2004 року, який позивач ОСОБА_1 не отримував. Довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, в якій номер коду збігається з позивача, РНОКПП НОМЕР_1 , однак відмінність від довідки з РНОКПП позивача полягає у даті видачі, а саме позивачу було видано 14.01.2019 року, що також підтверджено у відповіді Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, тоді як РНОКПП наданий, невідомою особою, відповідачам для оформлення кредитного договору видано 29.08.2001 року. Крім того, серед наданих документів наявна фотокартка невідомої особи, яка тримає в руках вищевказаний паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 13.10.2004 року.

Також з відповіді Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області Державної податкової служби України вбачається, що стосовно особи з паспортом серія НОМЕР_3 в реєстрі містяться дані щодо прізвища, імені, по-батькові, дати народження, місця проживання та РНОКПП, які повністю відмінні від позивача.

Відповідно до листа Управлінням з питань громадянства, паспортизації, реєстрації, та еміграції Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області (вих. № 1201.4.1-5005/1201.4.3.1-20 від 07.05.2020 року) вбачається, що паспорт, який було надано для оформлення кредитного договору, серія АЕ№383591 належав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який значиться як померла особа.

Крім того під час оформлення кредиту в ЗАЯВІ - ПРИЄДНАННЯ №312615 невідомі особи зазначили засоби зв`язку які не належать позивачу ОСОБА_1 та місце роботи ТЕХНООПТОРГ-ТРЕЙД де позивач ніколи не працював, що підтверджено трудовою книжкою.

На даний час за заявою позивача ОСОБА_1 від 19 грудня 2018 року Амур-Нижньодніпровським відділенням поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області відкрите кримінальне провадження та внесені відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань №0000050. Крім того, позивачем порушено ще два кримінальні провадження №0000122 від 20.08.2020 року та №0000009 від 07.07.2020 року, стосовно особи яка сфотографована на фотокартці.

Статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч. 1 статі 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства

Відповідно до статті 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 223, ч. 1 ст. 225 ЦК України тощо), то такий правочин є оспорюваним.

Отже, договір позики (заявка приєднання), який ОСОБА_1 не підписував та на підписання якого не уповноважував інших осіб може визнаватись недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, було укладено Електронний договір з урахуванням вимог Закону України «Про електрону комерцію», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та з узгодженням статей 639-642 ЦК України, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Для ідентифікації особи, було використано та накладено електронний підпис одноразовим ідентифікатором «75349» в порядку ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якого було направлено на телефонний номер який позивачу не належить.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, (стаття 628 ЦК України).

Стаття 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Оскільки укладено електронний договір - електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Відповідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувань електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа

Отже, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Нормою статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також, приписами ст. 12 цього закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно пункту 3.1. Внутрішніх правил Надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Фінансова компанія «ДЖОБЕР» від 14.05.2019 року встановлено, що «позика надається Товариством фізичним особам за наступних умов: фізична особа має бути громадянином України; володіти відповідними для укладання Договору позики обсягом правоздатності та дієздатності, мати зареєстроване місце проживання в України; володіти та розпоряджатися відкритим на власне ім`я діючими банківським рахунком у будь-якому банку України; діяти від власного імені, відповідно до власного інтересу та волевиявлення; не діяти на користь третьої особи (вигодо набувача або бенефіціара), надати ідентифікуючи інформацію та пройти Верифікації, а також, до підписання Договору позики, вивчити, ці Правила»

За умовами пункту 3.4. цих Правил Договір укладається Сторонами дистанційно, в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, в результаті чого, відповідно до положень п.п. 1, 5, 7 ч. 11 ст. З Закону України «Про електронну комерцію», у Сторін Договору виникають цивільні права та обов`язки. Договір укладається відповідно до вимог п. 6 ч. 11 ст. З Закону України «Про електрону комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (Акцепт) пропозиції (Оферти) укласти Договір про видачу Позики в електронній формі, та його підписання Сторонами накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі згідно ст. 5 Закону України «Про електрону комерцію».

Ідентифікація клієнта проводиться згідно п. 3.5.2. правил, зокрема наданням Клієнтом Товариству інформації та персональних (ідентифікаційних) даних, які необхідні для верифікації та укладання правочину (сторінка і Інформаційно-телекомунікаційній системі, що містить поля, які Заявник заповняє самостійно і несе відповідальність за повноту, точність і достовірність наданих ним даних)

Разом з тим, правила визначають, що для укладення Договору підписанням електронного повідомлення Заявнику надсилається на телефонний номер Одноразовий ідентифікатор (з адресою відсилання на сторінку електронного повідомлення).

Прийняття Заявником Оферти (Акцепт) та підписання ним Електронного договору здійснюється шляхом заповнення формуляра заяви про прийняття такої пропозиції в електронній формі, або надсилання електронного повідомлення, в електронній формі, про прийняття (акцепт) пропозиції, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України Про електронну комерцію .

Електронне повідомлення містить підтвердження відповідності та актуальності наданих Заявником даних та інформації, підтвердження вивчення та повне і безумовне прийняття умов Оферти, істотних умов правочину, підтвердження згоди використовувати Одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису Електронного договору, а також чек-бокс підпису Одноразовим ідентифікатором.

Підписанням Електронного договору Одноразовим ідентифікатором Заявник засвідчує, що його акцепт є повним та безумовним, тобто що він погоджується з усіма без виключення умовами Оферти.

Після підписання Заявником Електронного договору формується Одноразовий ідентифікатор підпису Товариства, який є результатом обробки даних, наданих Заявником (Верифікації), та послідовності підтвердження погодження усіх етапів укладення Електронного договору в Інформаційно-телекомунікаційній системі

Сформовані таким чином підписи накладаються на Електронний договір. На підтвердження вчинення правочину, Договір зберігається в електронному вигляді в Особистому кабінеті Позичальника. Товариство може направити Позичальнику на електронну пошту Електронний договір у візуальній формі.

Договір про надання кредиту укладається в Особистому кабінеті. Заявник здійснює вхід на Сайт товариства за допомогою Логіна Особистого кабінету і Пароля Особистого кабінету

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору

Заявник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма істотними умовами Договору з моменту кліку на кнопці «З умовами договору згодний» у Особистому кабінеті, доступ до якого здійснюється за допомогою унікальної пари Логіну та Пароля Особистого кабінету

Положеннями ч. 1ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу

При цьому, відповідно до вимог ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 3 ст. 5 Закону України «Про електронну комерцію» правочини не можуть бути визнано недійними у зв`язку з його вчинення в електронній формі, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він визнаний судом недійсним (оспорюваний правочини).

Також, судом першої інстанції було встановленно, що під час проведення Верифікації Клієнта, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джобер» не до кінця проведена ідентифікація особи, яка надала документи персональні дані.

Крім цього, відповідно до відомостей які надані Українським бюро кредитних історій, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джобер» проводилась перевірка 07.04.2019 року о 07:50:42 виключно через цю систему.

Тобто за РНОКПП НОМЕР_1 , який належить позивачу, проте був наданий невідомою особою.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що позивач ОСОБА_1 не укладав спірний кредитний договір, а тому кредитний договір № 322615 від 07.04.2019 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джобер» ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , слід визнати недійсним.

Також є вірним висновок суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, щодо визнання недійсним договору відступлення права вимоги №ДР-3 від 28.10.2019 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «ДЖОБЕР» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», оскільки позивач не є стороною вказаного договору та суду не надано доказів порушення прав позивача в наслідок укладення зазначеного договору.

Доводи апелянта, що судом першої інстанції не було з`ясовано обставини отримання чи не отримання позивачем грошей, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки згідно довідки з платіжної системи ТОВ Платежі онлайн від 10.06.2020 року, згідно якої перерахування позики за договором 312615 від 07.04.2019 року було здійснено на картку НОМЕР_4 (емітент ПАТ Ощадбанк). При цьому, ні в самій довідці, а ні в інших документах немає жодного доказу того, що саме позивач отримував ці кошти.

Крім того, апелянтом не заявлялось клопотання щодо з`ясування належності картки НОМЕР_5 (емітент ПАТ Ощадбанк) та не надано повного номеру цієї картки для можливості подання запиту судом, або стороною щодо її належності.

Щодо посилання апелянта в апеляційній скарзі про розгляд справи без його участі та порушення права на правничу допомогу, необхідно зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 позов було подано 01.09.2020 року та 03.09.2020 року судом першої інстанції відкрито провадження по ньому й призначено справу до розгляду у загальному позовному провадженні з викликом сторін.

Копія позовної заяви та додатків до неї були надіслані сторонам по справі та отримані відповідачами 14.09.2020 року (а.с. 37).

Однак, апелянт не скористався своїм правом на надання відзиву та в строк визначений судом його не надав.

Також, неодноразово, з причини неявки відповідачів розгляд справи було відкладено та перенесено на іншу дату.

Між тим, за весь період часу жодного разу апелянт не ознайомився зі справою.

А 03.11.2020 року, майже через два місяці подав клопотання про відкладення слухання справи з причини необхідності надання правничої допомоги.

Отже, з урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що у апелянта було достатньо часу для вжиття заходів для отримання правової допомоги та підготовки до розгляду справи.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Джобер" - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова