Ухвала

16 листопада 2021 року

місто Київ

справа № 121/1737/13 (752/21974/18)

провадження № 61-24482св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 23 серпня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 21 листопада 2013 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики у розмірі 44 041,43 грн; проценти за користування позикою - 77 000,00 грн; витрати, пов`язані з явкою до суду, - 2 987,84 грн та витрати зі сплати судового збору - 1 240,29 грн.

Позов обгрунтований тим, що 29 грудня 2003 року між нею та ОСОБА_2 укладений договір позики на суму 10 000,00 дол. США, зі сплатою процентів в сумі 208 дол. США щомісяця. Свої зобов`язання відповідач виконував з порушенням умов та строків договору, станом на 31 травня 2013 року він повернув, саме: 12 серпня 2004 року - 1 000,00 дол. США, 25 січня 2006 року - 600,00 Євро, 31 січня 2006 року - 240,00 дол. США, 19 травня 2006 року - 1 200,00 дол. США, 07 грудня 2006 року - 500,00 дол. США, 09 серпня 2007 року - 800,00 дол. США. На сьогодні сума заборгованості за договором позики без урахування процентів за користування позикою становить 5 510,00 дол. США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України становить 44 041,43 грн. Договір позики передбачав проценти у визначеному твердому грошовому розмірі. Відповідач зобов`язаний сплатити їй проценти в сумі 77 000,00 грн (1 100,00 грн щомісяця проценти х 70 місяців за період з 15 серпня 2007 року до 15 червня 2013 року). Позивач також витратила кошти пов`язані з явкою до суду в сумі 2 987,84 грн, а саме витрати на переїзд та добові.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 23 серпня 2013 року у позові відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач не надала суду оригінал розписки від 29 грудня 2003 року, відсутність якої свідчить про відсутність у відповідача будь - яких грошових зобов`язань перед позивачем.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 21 листопада 2013 року рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 23 серпня 2013 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та норми матеріального і процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2013 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 23 серпня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 21 листопада 2013 року, просила їх скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права, що призвело до неповного з`ясування фактичних обставин, які мають значення для справи.

Матеріали справи не підтверджують повернення відповідачем боргу позивачу.

Аргументи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2014 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали цивільної справи.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду у травні 2018 року.

Позиція Верховного Суду

З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень виключно у межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вимоги ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2014 року про витребування справи не виконано, оскільки справа до суду не надходила через тимчасову окупацію частини території України, що унеможливлює розгляд цієї справи судом касаційної інстанції.

Відповідно до Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон №1207-VII) територію Автономної Республіки Крим визначено тимчасово окупованою територією.

Враховуючи те, що зазначена справа до суду касаційної інстанції не надійшла, а територія Автономної Республіки Крим законодавчо визнана тимчасово окупованою територією України, є підстави вважати, що судове провадження у цій справі втрачене.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону № 1207-VII у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Зокрема передбачено, що розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, здійснюється місцевими загальними судами міста Києва, що визначається Апеляційним судом міста Києва.

Ухвалою Верховного Суду від 31 серпня 2018 року копії матеріалів касаційного провадження № 61-24482ск18 у справі № 121/1737/13 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу для визначення суду з метою відновлення втраченого судового провадження направлені до Апеляційного суду міста Києва.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2018 року вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження у справі у справі № 121/1737/13, провадження № 61-24482ск18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу визначено Голосіївському районному суду міста Києва.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року судове провадження у цивільній справі № 121/1737/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу визнано втраченим. Втрачене судове провадження в цивільній справі № 121/1737/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу відновлено частково. Встановлено зміст відновлених рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 23 серпня 2013 року та ухвали Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 21 листопада 2013 року у справі № 121/1737/13-ц.

Відповідно до статті 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження. У разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів. Після набрання законної сили ухвалою суду, визначеною частиною третьою цієї статті, суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження за касаційною скаргою у справі, провадження у якій втрачено.

За змістом частини першої статті 494 ЦПК України допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо провадження втрачене у відповідній частині. Водночас, не допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо воно втрачене повністю.

Оскільки провадження у справі суд відновив лише частково, що унеможливлює розгляд касаційної скарги, то необхідно закрити касаційне провадження.

Зазначене узгоджується з правовим висновком об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 06 лютого 2019 року у справі № 111/2150/13-ц, провадження № 61-24083сво18.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Враховуючи недостатність зібраних матеріалів для повного відновлення втраченого судового провадження у справі № 121/1737/13-ц, Верховний Суд позбавлений можливості здійснити перегляд справи за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 23 серпня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 21 листопада 2013 року, тому касаційне провадження у справі підлягає закриттю.

Верховний Суд роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення із заявою про відновлення втраченого судового провадження за наявності необхідних документів.

Керуючись частиною другою статті 415, статтею 494 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 23 серпня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 21 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу закрити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко