ПОСТАНОВА

Іменем України

04 листопада 2021 року м. Кропивницький

справа № 398/507/21

провадження № 22-ц/4809/1205/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Дуковський О.Л., Письменний О.А.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»;

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 березня 2021 року (суддя Авраменко О.В.).

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 01.08.2013 року в розмірі 12 422,23 грн.

В позові зазначений розрахунок боргу станом на 29.12.2020 року, загальна сума боргу 12 422,23 грн, яка складається з: 10 427,79 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1 994,44 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

В обґрунтування вимог вказано, що 01.08.2013 року з відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання заяви № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. При цьому, позичальник своїм підписом підтвердив згоду на те, що підписана ним анкета - заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між сторонами договір про надання банківських послуг.

Відповідно до умов цього договору Банк надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого поступово збільшувався та склав 14 500 грн. Позивач стверджує, що свої зобов`язання виконав у повному обсязі, проте позичальник належним чином не виконує свої зобов`язання за договором, у результаті чого станом на 29.12.2020 року виникла заборгованість у сумі 12 422,23 грн.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 березня 2021 року відмовлено в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з недоведеністю позивачем наявності у відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту, а також у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в частині стягнення прострочених відсотків, нарахованих за користування кредитом, через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу в анкеті-заяві від 01 серпня 2013 року, оскільки Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщених на сайті https://privatbank.ua/terms/ не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

Оскільки, сума заборгованості за простроченим тілом кредиту, яку просить стягнути позивач, виходячи із зазначеного вище, утворилася, в тому числі, внаслідок неправомірного нарахування відсотків за користування кредитом та погашення зазначених відсотків за рахунок кредиту, то суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими та достовірними доказами наявність у відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, згідно якою просить скасувати вищезазначене рішення та ухвалити нове, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що Банком надано належні докази на підтвердження зазначених у позові обставин, які підтверджують наявність договірних відносин між сторонами, належне повідомлення про умови кредитування, а також про невиконання відповідачем взятих за договором зобов`язань. Позичальник висловив згоду на укладення кредитного договору, що засвідчено особистим підписом, чим підтвердив ознайомлення та погодження з умовами кредитування. Зобов`язувався виконувати Умови та Правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами.

До того ж активував видану йому картку та користувався картковим рахунком, а отже визнавав укладення кредитного договору, а відтак погодився з його умовами.

Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору.

Суд, не звернув уваги на те, що в матеріалах справи наявні витяг з Умов та Правил надання банківських послуг (в редакції, що діяла на момент підписання анкети-заяви), а також копія наказу банку щодо затвердження «Умов та Правил надання банківських послуг» у редакції, що діяла на момент підписання анкети-заяви.

Таким чином, укладений між сторонами кредитний договір є правомірним відповідно до положень ст. 204 ЦК України, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 06 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк», встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

19 липня 2021 року закінчено підготовчі дії у справі; постановлено апеляційний розгляд справи здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, про що постановлено відповідну ухвалу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступного.

Судом встановлено такі обставини:

01.08.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, на підставі чого отримано кредитну картку.

Відповідно до нової редакції Статуту позивача, затвердженого постановою КМУ від 05 червня 2019 року № 594 (в редакції постанови КМУ від 14 серпня 2019 року № 712), було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»; АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «ПриватБанк», яке, в свою чергу, є правонаступником прав та обов`язків ЗАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.55-56).

01.08.2013 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку (а.с. 16).

Позивач стверджує, що на підставі вищезазначеної анкети-заяви відповідачем отримано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у сумі, розмір якого поступово збільшувався та склав 14 500 грн.

До позовної заяви долучено витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», який не містить підпису відповідача про ознайомлення з ним (а.с. 17).

За доводами Банку, відповідач отримав та користувався кредитними коштами, що підтверджується наданою випискою по рахунку станом на 29.12.2020 року (а.с. 57-63), проте, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість, розрахунок в позові визначає складові: в розмірі 12 422,23 грн, яка складається з: 10 427,79 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1 994,44 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

На підтвердження вищезазначеного розміру заборгованості позивачем надано розрахунки заборгованості за договором б/н від 01.08.2013 станом на 29.12.2020 року, без зазначення дати складання, який містить підпис в графі представник ПриватБанку, проте не зазначено посаду та П.І.Б. відповідного співробітника Банку(а.с. 6-11).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з недоведеністю позивачем наявності у відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту, а також у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в частині стягнення прострочених відсотків, нарахованих за користування кредитом, через відсутність передбаченого обов`язку позичальника по їх сплаті банку в анкеті-заяві від 01 серпня 2013 року, оскільки Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщених на сайті https://privatbank.ua/terms/ не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

Позивач оскаржив судове рішення в повному обсязі.

З доводами викладеними в обґрунтування оскарження, колегія суддів не погоджується, враховуючи наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У анкеті заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 01.08.2013 року процентна ставка не зазначена (а. с. 16).

Відповідно до довідки без дати та номеру, де зазначено, що ОСОБА_1 на підставі підписаного між ним та АТ КБ «ПриватБанк» кредитного договору б/н було видано наступні кредитні картки: НОМЕР_1 , термін дії якої до 03/17, НОМЕР_2 , термін дії якої до 04/21, НОМЕР_3 , термін дії якої до 07/22. Вказана довідка не підписана представником Банку (а.с.15) Підпис невідомої особи без зазначення П.І.Б. та посади міститься на вільному місці, нижче надрукованої довідки.

Згідно довідки ПриватБанку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 відбулися такі зміни кредитного ліміту: 01.08.2013 старт карткового рахунку, інформація НОМЕР_1 , 01.08.2013, кредитний ліміт 300 грн, примітка: встановлення кредитного ліміту, 01.08.2013 кредитний ліміт 8000 грн, примітка: збільшення кредитного ліміту, 22.09.2014, кредитний ліміт 5660 грн, примітка: зменшення кредитного ліміту, 24.02.2015 кредитний ліміт 8000 грн, примітка: збільшення кредитного ліміту, 14.09.2018 кредитний ліміт 14500 грн, примітка: збільшення кредитного ліміту, 21.02.2019 кредитний ліміт 13020 грн, примітка: зменшення кредитного ліміту, 21.02.2019 кредитний ліміт 13020 грн, примітка: зменшення кредитного ліміту, 26.07.2019 кредитний ліміт 12370 грн, примітка: зменшення кредитного ліміту, 25.09.2019 кредитний ліміт 11600 грн, примітка: зменшення кредитного ліміту, 25.12.2019 кредитний ліміт 11492,65 грн, примітка: зменшення кредитного ліміту, 05.01.2020 кредитний ліміт 11281,74 грн, примітка: зменшення кредитного ліміту, 13.02.2020 кредитний ліміт 11177,51 грн, примітка: зменшення кредитного ліміту, 27.02.2020 кредитний ліміт 10577,51 грн, примітка: зменшення кредитного ліміту, 12.03.2020 кредитний ліміт 10577,51 грн, примітка: зменшення кредитного ліміту, 24.03.2020 кредитний ліміт 10577,51 грн, примітка: зменшення кредитного ліміту, 07.04.2020 кредитний ліміт 10577,51 грн, примітка: зменшення кредитного ліміту, 08.04.2020 кредитний ліміт 10577,51 грн, примітка: зменшення кредитного ліміту, 22.04.2020 кредитний ліміт 10577,51 грн, примітка: зменшення кредитного ліміту, 04.05.2020 кредитний ліміт 10577,51 грн, примітка: зменшення кредитного ліміту, 15.05.2020 кредитний ліміт 10577,51 грн, примітка: зменшення кредитного ліміту, 26.05.2020 кредитний ліміт 10577,51 грн, примітка: зменшення кредитного ліміту, 10.06.2020 кредитний ліміт 10577,51 грн, примітка: зменшення кредитного ліміту, 22.06.2020 кредитний ліміт 10577,51 грн, примітка: зменшення кредитного ліміту, 03.07.2020 кредитний ліміт 10577,51 грн, примітка: зменшення кредитного ліміту, 14.07.2020 кредитний ліміт 10577,51 грн, примітка: зменшення кредитного ліміту, 06.08.2020 кредитний ліміт 0,00 грн, примітка: зменшення кредитного ліміту, (а.с.14). Зазначена довідка не містить підпису представника ПриватБанку у відведеній для нього графі. Проте підпис невідомої особи без зазначення П.І.Б. та посади міститься на вільному місці, нижче надрукованої довідки.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 01.08.2013 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщених на сайті Банку, як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування.

Доданий Банком до позовної заяви витяг із Наказу «Про актуалізацію «Умов та правил надання банківських послуг» СП-2013-6707473 від 28.05.2013 року, в якому відсутній строк дії таких Умов та Правил, не підтверджує, що саме із вказаними Умовами та Правилами був ознайомлений відповідач підписуючи анкету-заяву (а.с.48).

Колегія суддів вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (01.08.2013 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (лютий 2021 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову із підтвердженням того, що саме вони діяли на час укладення кредитного договору між сторонами.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тобто, позивач одночасно з поданням позову повинен був подати суду докази на підтвердження своїх вимог щодо надання кредиту відповідачу, домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами.

Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві, яка безпосередньо підписана відповідачем, лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua, які є в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 01.08.2013 року шляхом підписання заяви-анкети.

З розрахунків, наданих позивачем, судом встановлено, що починаючи з 02 серпня 2013 року відповідач користувалася кредитними коштами та позивачем нараховувались відсотки за користування кредитом, які частково сплачувались відповідачем.

З розрахунку за період з 01 серпня 2013 року по 31 серпня 2015 року виходить, що станом на 31 серпня 2015 року заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 5 268,17 грн та за відсотками - 145,71 грн, а всього - 5 413,88 грн.

З розрахунків за період з 01 вересня 2015 року по 29 грудня 2020 року виходить, що відповідачем отримано грошові кошти в загальній сумі 42 821,26 грн (колонка №3 «Витрати клієнтом кредитних коштів» в розрахунках станом на 30 червня 2019 року та на 29 грудня 2020 року). Отже, з 02 серпня 2013 року по 29 грудня 2020 року відповідачем всього отримано кредитних коштів в розмірі 48 235,14 грн (5 413,88 грн (за розрахунком за період з 01 серпня 2013 року по 31 серпня 2015 року) + 42 821,26 грн (колонка №3 «Витрати клієнтом кредитних коштів» в розрахунках станом на 30 червня 2019 року та на 29 грудня 2020 року) = 48 235,14 грн).

В цей же період банком нараховані відсотки за користування кредитом та збільшено тіло кредиту за рахунок несплачених відповідачем відсотків на суму 14 603,69 грн. (колонка №4 «Відсотки погашені за рахунок кредита» в розрахунках станом на 30 червня 2019 року та на 29 грудня 2020 року).

Відтак сплачені позичальником кошти, які банк безпідставно зарахував на погашення процентів при відсутності домовленості про їх сплату в підписаній відповідачем заяві-анкеті підлягають зарахуванню на погашення тіла кредиту.

Даний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2019 року у справі №545/2248/17 (провадження №61-11459св19).

Тобто, відповідачем фактично отримано кредитні кошти, за вирахуванням відсотків, погашених за рахунок кредита, в розмірі 33 631,45 грн. (48 235,14 грн. (за розрахунком станом на 31 серпня 2015 року, колонка №3 «Витрати клієнтом кредитних коштів» в розрахунках станом на 30 червня 2019 року та на 29 грудня 2020 року) - 14 603,69 грн. (колонка №4 «Відсотки погашені за рахунок кредита» в розрахунках станом на 30 червня 2019 року та на 29 грудня 2020 року) = 33 631,45 грн.). При цьому, в рахунок погашення кредитної заборгованості сплачено 55 183,84 грн., що перевищує суму фактично отриманих кредитних коштів (колонка №21 «Сума коштів внесена клієнтом на погашення заборгованості» в розрахунку станом на 30 червня 2019 року та колонка №30 «Сума коштів внесена клієнтом на погашення заборгованості» в розрахунку станом на 29 грудня 2020 року).

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Суду не доведено переконливими доказами, що при укладенні договору з позичальником ПАТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Доведення умов кредитування і наявності заборгованості у відповідача є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України.

Враховуючи викладене, з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення прострочених відсотків погоджується колегія суддів, інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства.

Оскільки, сума заборгованості за простроченим тілом кредиту, яку просить стягнути позивач, виходячи із зазначеного вище, утворилася, в тому числі, внаслідок неправомірного нарахування відсотків за користування кредитом та погашення зазначених відсотків за рахунок кредиту, то суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими та достовірними доказами наявність у відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Колегія суддів погоджується із висновком суд першої інстанції, що нарахування відсотків за користування кредитом, які частково погашені відповідачем, а також погашення несплачених відсотків за рахунок кредиту є неправомірним, оскільки у заяві позичальника від 01 серпня 2013 року процентна ставка не зазначена та не передбачено погашення нарахованих відсотків за рахунок кредиту.

Отже, судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення в частині відмови в задоволенні вимог позивача.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються як в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цих межах.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 березня 2021 року не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 березня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О.Л. Дуковський

О.А. Письменний