Справа № 456/3590/21 Головуючий у 1 інстанції: Гула Л.В.
Провадження № 22-ц/811/3111/21 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м.Львів

Справа № 456/3590/21

Провадження № 22-ц/811/3111/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів: Савуляка Р.В.,Шандри М.М.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу Комунального підприємства «Стрийводоканал» на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області, постановлену у м. Стрию 28 липня 2021 року у складі судді Гули Л.В., по справі за заявою Комунального підприємства «Стрийводоканал» щодо видачі судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , -

встановив:

22 липня 2021 року КП «Стрийводоканал» звернулося з цією заявою. Просить видати судовий наказ, яким стягнути в його користь з боржників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 22 823,47 грн. та судові витрати по справі.

Ухвалою Стрийського міського суду Львівської області від 28 липня 2021 року відмовлено у видачі судового наказу.

Ухвалу суду оскаржено КП «Стрийводоканал». Автор апеляційної скарги вважає таку відмову незаконною та необґрунтованою. Просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до Стрийського міськрайонного суду Львівської області.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу, суд першої інстанції посилається на ст. 256, ч.1 ст. 257, ч.1 ст. 120, п.5 ч.1 ст. 165 ЦПК України та виходив з наступного.

Встановлено, що КП «Стрийводоканал» просить видати судовий наказ про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 1 січня 2015 року по 1 червня 2021 року, що знаходиться поза межами трирічного строку подання до суду заяви про видачу судового наказу.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у видачі судового наказу, оскільки з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок вирішення справ в наказаному провадженні законодавцем визначено в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України (статті 160-173).

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Наявність обставин, які вказують на перевищення позовної давності, що є підставою для відмови у видачі судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із обґрунтованості заявленої вимоги і документів, доданих до заяви.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.257, ст.261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З матеріалів справи вбачається, що заявник просить видати судовий наказ про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з січня 2015 року по червень 2021 року.

Заяву про видачу судового наказу подано до суду 22 липня 2021 року, отже частина вимог про стягнення заборгованості виходить за межі трирічного строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України, що, як вірно вказав суд першої інстанції, за змістом п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

При цьому вказаний строк має обраховуватись як період часу, що становить три роки до подачі заяви до суду, що вбачається із системного аналізу змісту ст. ст. 256, 257 та 261 ЦК України.

Посилання заявника на те, що між КП «Стрийводоканал» та боржником ОСОБА_1 6 травня 2021 року укладено договір №19 про реструктуризацію заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, що свідчить про визнання боржником свого боргу, а відтак термін позовної давності було перервано; колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вимоги заяви про видачу судового наказу стосуються розміру заборгованості, яка виникла у період, що не входить у строк позовної давності. Окрім того, договір укладено з ОСОБА_1 , а у заяві про видачу судового наказу зазначені два боржники: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , який не є стороною договору про реструктуризацію заборгованості, а ОСОБА_1 не є його представником і не уповноважена на укладення договору від його імені.

Цивільний кодекс України містить положення щодо переривання перебігу позовної давності та можливості її застосування. Але встановлення таких обставин виходить за межі інституту наказаного провадження. Так, стаття 165 ЦПК України не містить вимог щодо з`ясування судом обставин переривання позовної давності.

Колегія суддів прийшла до висновку, що спірні правовідносини, які склалися між сторонами, підлягають вирішенню у позовному провадженні.

Відмова у видачі судового наказу не порушує права заявника та не позбавляє його можливості звернутися за захистом своїх прав в порядку позовного провадження.

З урахуванням встановленого, колегія суддів прийшла до висновку про під ставність висновків суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу. Оскаржувана ухвала відповідає вимогам закону, оскільки судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Стрийводоканал» залишити без задоволення.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Постанову складено і підписано 18 листопада 2021 року.

Головуючий

Судді