Ухвала

10 листопада 2021 року

місто Київ

справа № 641/1814/20

провадження № 61-18659св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Прокуратура Автономної Республіки Крим, Перша севастопольська державна нотаріальна контора,

третя особа - Департамент реєстрації Харківської міської ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року у складі колегії суддів: Хорошевського О. М., Бурлаки І. В., Яцини В. Б.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у березні 2020 року звернувся до суду з позовом до Прокуратури Автономної Республіки Крим (далі - Прокуратура АРК), Першої севастопольської державної нотаріальної контори, третя особа - Департамент реєстрації Харківської міської ради, у якому просив скасувати заборону на відчуження та звільнити з-під арешту належну йому 1/4 частку земельної ділянки, кадастровий № :01:020:0003, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0, 0864 га, що накладений Першою севастопольською державною нотаріальною конторою на підставі постанови прокуратури Балаклавського району Автономної Республіки Крим від 13 липня 1999 року, реєстровий № 7210267.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2020 року позов задоволено. Скасовано заборону на відчуження та звільнено з-під арешту належну ОСОБА_1 1/4 частку земельної ділянки, кадастровий № :01:020:0003, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0, 0864 га, що накладений Першою севастопольського державною нотаріальною конторою на підставі постанови прокуратури Балаклавського району АРК від 13 липня 1999 року, реєстровий № 7210267.

Постановою Харківського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року апеляційну скаргу Прокуратури АРК задоволено, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2020 року скасовано, позов залишено без задоволення. Здійснено розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 14 грудня 2020 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просив скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року, залишити в силі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі, ухвалою від 04 листопада 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

ОСОБА_1 звернувся до суду касаційної інстанції із клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якими врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Під час розгляду клопотання Верховний Суд керується позицією Європейського суду з прав людини, висловленою в рішенні «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року № 45783/05. Відповідно до § 32 цього рішення процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми.

У частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що виклик учасників справи для надання пояснень вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності отримання таких пояснень. Враховуючи, що Верховним Судом не встановлено необхідності виклику осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, підстави для розгляду справи за участю сторін відсутні, а отже, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні у режимі відеоконференції не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 7, 400, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції залишити без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко