Провадження № 2-о/686/351/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючого судді Заворотної О.Л.,

секретаря судового засідання - Сікори Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про встановлення факту постійного проживання на території України,

встановив:

В вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, посилаючись на те, що це необхідно для набуття заявником відповідно до Закону України «Про громадянство України» громадянства України.

Заявник подав заяву про слухання справи без його участі, заявлені ним вимоги просив задовольнити.

Представники заінтересованої особи Управління ДМС України в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків та дослідивши наявні у ній докази, вважає, що подану заяву слід задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, що визначено частиною 1 ст. 293 ЦПК України.

Перелік фактів, які можуть встановлюватися судом в порядку окремого провадження визначено у ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші акти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз наведених положень закону дає підстави дійти висновку, що суттєвою ознакою окремого провадження, є безспірність розгляду справи.

При цьому, суд, розглядаючи заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, не встановлює нових фактів, а лише підтверджує наявність або відсутність таких фактів у разі неможливості заявником одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт.

У відповідності до вимог пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення має бути зазначено, з якою метою заявник просить встановити такий факт та причини неможливості одержання або відновлення документа, що посвідчують цей факт.

Згідно вимог ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду у справах про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Отже, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В обґрунтування заяви про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_1 вказав, що в липні 2020 року отримав відповідь Хмельницького районного відділу УДМС України в Хмельницькій області про неможливість видачі паспорта громадянина України, оскільки відсутні відомості про його місце проживання на території України заявника станом на 24 серпня 1991 року.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» вказано, що громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно частини 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» визначено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Пунктом 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 визначено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку.

Пунктом 44 Порядку № 215 передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24.08.1991 на території, яка стала територією України, відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Отже, у разі відсутності, передбачених Порядком документів, подається відповідне судове рішення, що підтверджує факт постійного проживання особи на території України, яку стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» від 12.09. 991 року № 1543 ХІІ станом на 24.08.1991 року.

Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень статті 293 ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року; постійного проживання особи на території України чи Української PCP на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо.

Зазначена позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 15.01.2020 у справі № 362/6564/17.

З листа Хмельницького районного відділу управління ДМС України в Хмельницькій області від 28.02.2020 вбачається, що у зв`язку із відсутністю відомостей щодо реєстрації місця проживання на території України, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 24.08.1991 р., неможливо підтвердити належність заявника до громадянства України та оформити паспорт громадянина України.

Таким чином для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду, яким, зокрема, беззаперечно встановлено факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року або до 13 листопада 1991 року на території України.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Попівка Звенигородського району Черкаської області, що підтверджено повторним свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , видам Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 17.09.2019 року.

Крім цього, 15.02.1983 року складено актовий запис № 58 про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 від 17.09.2019 року.

З довідки, виданої виконкомом Гвардійської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 15.03.2021 року № 377 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 24 серпня 1991 року проживав за адресою АДРЕСА_1 .

Крім цього, з архівної довідки КП «Об`єднаний трудовий архів сіл, селищ Хмельницького району» від 08.04.2020 № 205 вбачається, що ОСОБА_1 працював у колгоспі «Комуніст» с. Жучківці на протязі 1991 року.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 пояснили, що ОСОБА_1 проживав за адресою АДРЕСА_1 , станом на 24.08.1991 року.

Враховуючи, що факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України має значення для набуття заявником громадянства України за територіальним походженням, суд приходить до висновку, про можливість задоволення поданої заяви, та встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Керуючись ст.ст. 76,77,78,79, 317,319, 353 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складання повного тексту 19 листопада 2021 року.

Суддя: