Справа № 703/372/21
26 травня 2021 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Биченка І.Я.,
за участю секретаря судового засідання Харченко М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Свої вимоги мотивує тим, що він є власником будинковолодіння АДРЕСА_1 .
В цьому будинку зареєстрований як член сім`ї, але з 2010 року фактично не проживає ОСОБА_2 .
Оскільки відповідач в добровільному порядку не знімається з реєстрації у належному позивачу будинку, вважає, що його належить визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням в судовому порядку.
В судове засідання позивач не з`явився, в направленій до суду заяві просив розглядати справу у його відсутності, позов задоволити та не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання також не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
У зв`язку з відсутністю відповідача, який згідно ст. 128 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл. 11 ЦПК України, та провести заочний розгляд справи.
Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу житлових правовідносин та захисту права власності.
Як вбачається з свідоцтва про право власності житловий будинок, ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 .
Згідно довідки квартального комітету №1 від 02 лютого 2021 року та актів від 10 вересня 2018 року, 11 листопада 2019 року та 02 лютого 2021 року в належному позивачу будинку зареєстрований, але з 2010 року ОСОБА_2 не проживає , його особисті речі в будинку відсутні, місце його перебування невідоме.
Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом.
Аналогічні норми містяться і в ст. 319 ЦК України, відповідно до частини 1 якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною 1 ст.156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Позивач стверджує, що право користування жилим приміщенням у відповідача виникло як у члена сім`ї власника.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснив, що відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.
Враховуючи викладене, зважаючи той факт, що відповідач понад один рік не користуються житловим приміщенням (будинком), АДРЕСА_1 , який належить на праві власності позивачу, обов`язки по утриманню житла не здійснює, відтак суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.
На підставі 319, 391, 405 ЦК України, керуючись ст. 5, 7,12, 81, 89, 247, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: І.Я. Биченко