Справа № 621/3778/21
Провадження № 2/621/1340/21
Ухвала

Іменем України

03 грудня 2021 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Вельможна І.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Амельченко Віталя Петровича про зняття арешту,

в с т а н о в и в:

30.11.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про зняття арешту коштів на банківському рахунку, з наступними вимогами: відмінити постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про накладення арешту на рахунок 2*41,5*96,5*67у Зміївському відділені «ПриватБанк», зняти арешт.

Відповідно до частини 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ознайомившись з матеріалами справи встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Порядок зняття арешту з майна (коштів) регулюється статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини зазначені в частині 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 5 статті статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» в усіх випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до пункту 15 розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року, при скасуванні судом заходів забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням, надходженні на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника за завершеним виконавчим провадженням, виконавець не пізніше наступного робочого дня виносить постанову про зняття арешту з майн боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається сторонам та до відповідного органу для зняття арешту. Постанова про зняття арешту з майна приєднується до матеріалів виконавчого провадження.

Згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, що містяться в постанові №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» питання щодо звільнення майна з під-арешту, накладеного державним виконавцем в межах виконавчого провадження, існує два способи здійснення такого права:

- на рішення та дії державного виконавця стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII Цивільного процесуального кодексу України, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства (наприклад адміністративного);

- особою, яка володіє на підставі закону чи договору майном чи речовим правом на майно, і яка не є стороною виконавчого провадження, подається позов про зняття арешту з майна.

Відповідачами в справі за позовом про зняття арешту (звільнення майна з-під арешту) є боржник і особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Звертаючись до суду з позовом про зняття арешту з майна (коштів на банківських рахунках), накладеного в межах виконавчих проваджень, позивач свої вимоги заявив до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та не пред`явив їх до особи, від прав та обовязків яких залежить обсяг, зміна чи припинення його прав, тобто, в даному випадку відповідачем повинен бути стягувач, в інтересах якого накладено арешт і який у зв`язку з накладенням арешту набуває певні права щодо арештованого майна боржника.

Крім того, відповідно до інформації яка міститися в відкритому доступі в Єдиного реєстру приватних виконавців України, такого приватного виконавця як приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Амельченко Віталя Петровича не знайдено, а відповідно до реєстру діючим приватним виконавцем є приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович.

А відтак належним відповідачем в даній справі має бути особа, в інтересах якої накладено арешт на майно боржника, а третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович.

Враховуючи вищевикладене, приватний виконавець виконавця виконавчого округу Харківської області Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Амельченко Віталя Петровича є неналежним відповідачем в даній справі, а тому позивачу необхідно зазначити належного відповідача по справі.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 30 Цивільного процесуального кодексу України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Позивачу необхідно також обґрунтувати в позовній заяві чому, визначаючи підсудність, вона звернулася саме до Зміївського районного суду Харківської області, оскільки в поданих до суду матеріалах відсутні докази накладення арешту на майно (кошти) позивача, що розміщені в фінансовій установі на території підсудній Зміївському районному суду Харківської області.

Відповідно до вимог частини 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До матеріалів справи не додано документу про сплату судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Частиною 2 цієї статті визначені розміри ставок судового збору. Так, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 1 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2270 грн.

Отже, судовий збір за даною позовною заявою становить 908 грн.

В тексті позовної заяви позивач просить звільнити її від сплати судового збору.

Однак, суд не вбачає обґрунтованих підстав для звільнення позивача від судового збору, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Креуз проти Польщі» (CASE OF KREUZ v. POLAND) (Заява N28249/95) від 19.06.2001 року, констатовано, що суд ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Суд також наголошує, що положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Відповідно Суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (п. 60).

Таким чином, положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовані державою прийняттям Закону України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, проте позивачем не вказано до якої категорії осіб, згідно переліку вона відноситься.

Згідно частин 1, 3 статті 136 Цивільного процесуального кодексу України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Тобто, за змістом статті 136 Цивільного процесуального кодексу України, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин та є правом, а не обов`язком суду щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору, однак позивачем на підтвердження обставин відповідно до яких суд міг би своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, доказів не надано.

Враховуючи викладене, суд не знаходить правових підстав для звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 185 ЦЦивільного процесуального кодексу України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

В зв`язку з викладеним, позивачу ОСОБА_1 належить сплатити судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 к. для перерахування судового збору за наступними платіжними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК Харків обл./МТГ Зміїв/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37874947; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0020603 та надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, наголошує на необхідності виправлення інших недоліків позовної заяви, з огляду на наступне.

Згідно частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивачем порушено вимоги частини 3статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки в позовній заяві не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України та адресу електронної пошти відповідача

Позовна заява не відповідає вимогам частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, а саме:

- у порушення пункту 2 позивачем не зазначено власний номер облікової картки платника податків (за наявності) або номер і серію паспорта.

- у порушення пункту 5 позивачем не зазначено доказів, що підтверджують вказані в позові обставини;

- у порушення пункту 6 позивачем не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися.

- у порушення пункту 7 позивачем не зазначено відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- у порушення пункту 8 позивачем не зазначено докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою.

- у порушення пункту 9 позивачем не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- у порушення пункту 10 позивачем не підтверджено що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до вимог частини 5 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, згідно приписів якої позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з частин 1, 2, 4, 5 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позивачем не зазначено та не надано документи, що підтверджують його доводи та обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема постанови приватного виконавця про арешт коштів боржника на яку в позовній заяві посилається позивач.

Натомість позивач просить зобов`язати відповідача надати до справи: копію постанови про арешт коштів боржника на банківському рахунку; постанову про відкриття виконавчого провадження; постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій; постанову про стягнення з боржника основної винагороди; виконавчий напис № 58900 від 25.05.2021; у порядку досудової підготовки запитати з Зміївського відділення «ПриватБанк» виписку з особового рахунку на який накладено арешт.

А від так суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу що витребування доказів регулюється положеннями статті 84 Цивільного процесуального кодексу України та має бути заявлене у відповідному клопотанні яке повинне відповідати вимогам частини 2 статті 84 Цивільного процесуального кодексу України.

За таких обставин, позовну заяву належить залишити без руху, надати позивачу та її представнику строк для усунення недоліків відповідно до цієї ухвали, шляхом подання до суду уточненого позову з зазначенням:

належного відповідача в даній справі;

- номеру облікової картки платника податків (за наявності) або номер і серію паспорта позивача;

- доказів на підтвердження обставин вказаних у позові;

- відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності);

- попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

- підтвердження того факту, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- документу на підтвердження сплати судового збору, або докази, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд роз`яснює позивачу, що в разі не усунення зазначених недоліків заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Законом України «Про судовий збір», статтями 175-177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Амельченко Віталя Петровича про зняття арешту коштів на банківському рахунку залишити без руху.

Запропонувати ОСОБА_1 в п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки поданої позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків позовної заяви, відповідно до статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, вона буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: