Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року м. Волноваха

Волноваський районній суд Донецької області в складі

головуючого судді Овчиннікової О.С.

за участю секретаря судового засідання Метьолкіної Н.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що 07.12.2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем, сумісно придбане під час шлюбу майно не розділене, питання про стягнення аліментів не вирішено. Подружні відносини припинили в лютому 2021 року відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні стосунки. Вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, тому просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище - ОСОБА_1 .

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 07.12.2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Волноваського районного управління юстиції, актовий запис № 176, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_1 . Від шлюбу мають неповнолітніх дітей, які проживають з відповідачкою. Питання про стягнення аліментів між сторонами не вирішено, між сторонами існує спір стосовно сумісно нажитого майна. Спільне життя між сторонами не можливе через відсутність взаєморозуміння.

За положеннями ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

В даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, сторони не мешкають разом, на примирення не згодні - зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 114, 115 СК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 200, 263-265, 289 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07 грудня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Волноваського районного управління юстиції, актовий запис № 176 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище - ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом 30-ти днів після проголошення рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя О.С.Овчиннікова