ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1888/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №2-3161/09 Категорія: на ухвалу Казидуб О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Бородійчука В.Г., Єльцова В.О.

Секретар Винник І.М.

учасники справи:

заявник - ТОВ «ФК Форт»;

боржник - ОСОБА_1 ;

особа, яка подає апеляційну скаргу - ТОВ «ФК Форт»;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2021 року, постановлену під головуванням судді Казидуб О.Г. у Придніпровському районному суді м. Черкаси 17.08. 2021 року, повний текст ухвали складений 17 серпня 2021 року, у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в :

23.04.2021 року заявник ТОВ «ФК Форт» звернувся в Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заява мотивована тим, що 2009 року Придніпровський районний суд м. Черкаси ухвалив рішення по справі № 2-316 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 66п/99/2008-840 від 20.02.2008 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра».

На підставі виданого на виконання вищезазначеного рішення суду виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 завершено виконавче провадження № 46359113 в Соснівському відділі ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070 А 3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 66п/99/2008-840 від 20.02.2008 року, перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070 А 102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 66п/99/2008-840 від 20.02.2008 року, перейшло до ТОВ «Фінанс Проперті Групп».

26 серпня 2020 року між ТОВ «Фінанс Проперті Груп» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено договір про відступлення прав вимоги № б/н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 66п/99/2008-840 від 20.02.2008 року, перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус».

29 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «Інвест» та ТОВ «ФК Форт» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № б/н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 66п/99/2008-840 від 20.02.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Форт».

На виконання рішення суду по справі № 2-3161 Придніпровський районний суд м. Черкаси видав виконавчі листи.

Згідно з даними інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження № 46359113 з примусового виконання виконавчого листа щодо ОСОБА_1 було завершено в Соснівському відділі ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Із даних інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_2 відсутнє.

Відповідно даних офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на день подання цієї заяви оригінал виконавчого листа щодо боржників на примусовому виконанні не перебуває.

Згідно Акту ПАТ КБ «Надра» про втрату оригіналів виконавчих документів до договору відступлення прав вимоги, оригінали виконавчих листів втрачені, що підтверджується відповідним записом у зазначеному акті.

Оригінали виконавчих листів у заявника та первісного стягувача відсутні, заборгованість за кредитним договором не погашена. Наразі місцезнаходження виконавчих листів щодо боржників невідомо та можливість встановлення відсутня. Отже, виконавчі листи стягувачем втрачено. Відсутність виконавчих листів підтверджується актом ліквідатора ПАТ КБ «Надра» про втрату виконавчих листів.

Заявник вказує, що перебування ПАТ «КБ «Надра» у процедурі ліквідації в період втрати виконавчого листа та пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, є поважною причиною та підставою для поновлення цього строку.

У зв`язку з вищевикладеним заявник просив замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Форт» у справі № 2-3161; видати дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з боржників та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

19 травня 2021 року через канцелярію суду (електронну адресу) заявник надав заяву про уточнення вимог поданої заяви.

У заяві про уточнення вимог вказано, що ТОВ «ФК «Форт» просить вважати помилковим вимогу щодо видачі дубліката виконавчого листа у даній справі, так як ТОВ «ФК «Форт» просить тільки про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження.

Відповідно до витягу з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавче провадження № 46359113 з примусового виконання виконавчого листа щодо гр. ОСОБА_1 зупинено в Соснівському відділі ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Отже, потреба в отриманні дубліката виконавчого листа відсутня, оскільки, оригінал виконавчого листа знаходиться на примусовому виконанні в Соснівському відділі ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). ТОВ «ФК «Форт» необхідна тільки заміна сторони виконавчого провадження по даній справі.

Враховуючи вище викладене, просять замінити прохальну частину заяви ТОВ «ФК «Форт» та викласти її наступним чином: «Замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Форт» у справі № 2-3161. Замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Форт» у виконавчому провадженні».

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2021 року у задоволенні заяви ТОВ «ФК Форт» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «ФК Форт» оскаржує ухвалу суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вказує, що оскаржувана ухвала винесена передчасно, з неповним з`ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду про відсутність підстав для заміни сторони виконавчого провадження лише на підставі наявності на депозитному рахунку коштів, сплачених боржником в рахунок виконання судового рішення, є наслідком неповного встановлення обставин, які мають значення для справи, та передчасних висновків суду, що суперечить матеріальному та процесуальному праву України, а також законним правам та інтересам ТОВ «ФК Форт», як правонаступника стягувача.

На думку скаржника, судом невірно встановлено факт повного виконання судового рішення лише наявністю коштів на депозитному рахунку. Оскільки судом не взято до уваги обґрунтувань заявника, в яких ТОВ «ФК Форт» зазначив, що для задоволення вимог стягувача, останньому необхідно бути стороною виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі керівник відділу врегулювання проблемної заборгованості ТОВ «ФК Форт» Н.С. Семченкова просить ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2021 року у справі № 2-3161/09 скасувати повністю та постановити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги, викладені в заяві ТОВ «ФК Форт» щодо зміни стягувача ПАТ «Комерційний Банк «Надра» (; адреса Україна, 04053. М. Київ, вул. Артема, буд. 15) на його правонаступника ТОВ «ФК Форт» (; адреса 03035, м. Київ, Солом`янська площа, 2) у справі № 2-316 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 66п/909/2008-840 від 20.02.2008 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра».

Відзив на адресу Черкаського апеляційного суду на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи повідомлені та про дату, час, місце розгляду справи, що підтверджується даними судових повісток про вручення. В судове засідання сторони не з?явились, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право : скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з?ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності, судом допущено порушення норм процесуального права.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФК Форт» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що на день звернення заявника в суд із заявою про заміну сторони виконавчого провадження № 2-3161/09, рішення суду по справі повністю виконано, а тому відсутні підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає висновки суду першої інстанції такими, що не відповідають обставинам справи та вимогам закону, так як судом першої інстанції допущено порушення вимог процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 17 червня 2009 року заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за договором кредиту в розмірі 86074 грн. 68 коп., 860 грн. 74 коп. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 86965 грн. 42 коп., солідарно.

Із листа Соснівського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) № 505 від 08 січня 2021 року вбачається, що згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 46359113 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2-3161 від 29.06.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в сумі 86965,42 грн.

22 червня 2017 року виконавчі провадження завершено на підставі п. 7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (транспортний засіб боржника, розшук якого здійснювався поліцією, не виявлений протягом року з дня оголошення розшуку).

Як вбачається з штампу Придніпровського районного суду м. Черкаси, заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження 23 квітня 2021 року.

Так, з матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що 04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070 А 3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 66п/99/2008-840 від 20.02.2008 року, перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070 А102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 66п/99/2008-840 від 20.02.2008 року, перейшло до ТОВ «Фінанс Проперті Групп».

26 серпня 2020 року між ТОВ «Фінанс Проперті Груп» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено договір про відступлення прав вимоги № б/н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 66п/99/2008-840 від 20.02.2008 року, перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус».

29 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «Інвест» та ТОВ «ФК Форт» укладено договір про відступлення(купівлі-продажу) прав вимоги № б/н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 66п/99/2008-840 від 20.02.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Форт».

04 січня 2021 року на депозитний рахунок Соснівського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли кошти достатні для повного фактичного виконання виконавчого документа, разом з виконавчим збором та витратами виконавчого провадження.

Як вбачається із даних квитанції № ПН458 від 04 січня 2021 року ОСОБА_1 на рахунок Соснівського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перерахував кошти у розмірі 95992,60 грн.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовується також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження « визначено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягував та боржник.

Підстави заміни кредитора у зобов`язанні, передбачені статтею 512 ЦК України.

Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту ст. 55 ЦПК України вбачається, що заміна особи на правонаступника можлива у таких випадках: у разі смерті фізичної особи; у разі припинення юридичної особи; у разі заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні ; в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, отримання згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні є обов`язковою передумовою здійснення такої заміни, якщо ця умова погоджена сторонами договору, за яким здійснюється заміна кредитора, або така умова прямо визначена законом.

Колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе відзначити, що ні кредитним договором, ні забезпечувальними угодами не передбачено такої умови, як отримання згоди боржника за позивача за зобов`язанням на заміну кредитора у цьому зобов`язанні у розумінні ч. 1 ст. 516 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначалося вище апеляційним судом, суд першої інстанції, відмовляючи заявнику у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні, виходив з того, що оскільки боржник ОСОБА_1 перерахував на рахунок Соснівського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) кошти в розмірі 95 992 грн. 60 коп., то прийшов до висновку, що рішення суду виконано, а тому відсутні підстави для заміни стягувача у виконавчому провадженні.

Однак, дослідивши матеріали справи, наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів апеляційного суду не погоджується із судом першої інстанції, так як вважає, що є підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні, оскільки кошти, які перерахував боржник на рахунок Соснівського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м. Київ) на день розгляду справи знаходяться на тому ж рахунку Соснівського відділу ДВС у м. Черкаси, та стягувач їх не отримав.

Згідно витягу з автоматизованої системи виконавчого провадження за № АСВП 46359113 - стан виконавчого провадження зазначено - «зупинено».

Із наявних в матеріалах справи даних немає відомостей про закриття, закінчення виконавчого провадження у вигляді постанови, які б мали бути винесені державним виконавцем, згідно норм чинного законодавства, що дає підстави суду вважати, що виконавче провадження не закінчено та не закрито, навіть врахувавши, той факт, що боржником безпосередньо сплачено заборгованість, та перераховано кошти на рахунок Соснівського відділу ДВС у м. Черкаси.

На вищезазначені обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув, не надав правової оцінки даному факту, що призвело до постановлення незаконної ухвали у зв`язку з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 3, Розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа. У заяві про примусове виконання рішення зазначаються такі відомості: реквізити рахунку для отримання стягнутих з боржника грошових сум. Відкритого у банку, в органі, що здійснює казначейське обслуговування або іншій фінансовій установі ( за наявності).

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно виконавчим документом.

За таких обставин, правонаступник стягувача, в особі ТОВ «ФК Форт», з метою отримання коштів, які перебувають на депозитному рахунку Соснівського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в порядку встановленому чинним законодавством України, звернувся із обґрунтованою заявою до суду з метою отримання ухвали про заміну сторони виконавчого провадження, та її подальшого направлення державному виконавцю, для одержання коштів, що перебувають на депозитному рахунку ДВС.

Таким чином, судом першої інстанції не враховано вимоги чинного законодавства України, та не було досліджено конкретні обставини справи, зокрема, підстави для заміни сторони виконавчого провадження.

Висновки суду про відсутність підстав для заміни сторони виконавчого провадження, лише на підставі наявності на депозитному рахунку коштів, сплачених боржником в рахунок виконання судового рішення є наслідком неповного встановлення обставин, які мають значення для справи, та передчасних висновків суду першої інстанції, що суперечить матеріальному та процесуальному права, та законним інтересам ТОВ «ФК Форт», як правонаступника стягувача.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України та, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях відповідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України.

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму.

Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи згідно ст.76 ЦПК України.

Таким чином, виконавче провадження № 46359113 належним чином не закінчене, оскільки відсутня постанова державного виконавця про закінчення (закриття) виконавчого провадження, кошти стягувача знаходяться на депозитному рахунку Соснівського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), а отже, не переведені на рахунок стягувача, тому колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «ФК «Форт» про заміну сторони (стягувача) у виконачому провадженні.

Отже, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню судом апеляційної інстанції, оскільки дають підстави для визнання ухвали суду першої інстанції незаконною та її скасування з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення заяви ТОВ «ФК Форт».

Так, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, оскільки вимога заявника про заміну стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Форт» у справі № 2-3161 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Аналізуючи норму ст. 442 ЦПК України, слід дійти висновку, що законодавець передбачив можливість заміни сторони виконавчого провадження, як під час відкритого виконавчого провадження (заява про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником), так і до відкриття виконавчого провадження (заява про заміну боржника або стягувача у виконавчому листі).

Таким чином, у першому випадку сторона виконавчого провадження (стягував/боржник) замінюється у відкритому виконавчому провадженні, а в другому випадку сторона (стягував/боржник) замінюється у виконавчому листі.

Як вбачається з прохальної частини заяви ТОВ «ФК «Форт» про заміну стягувача, у то заявник просив у заяві також замінити стягувача по цивільній справі № 2-3161, що не узгоджується зі вимогами ст. 442 ЦПК України.

Отже, колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати, що зміст наведених вище норм права свідчить про те, що на відміну від заміни сторони у справі на будь-якій стадії судового процесу, яка є загальним положенням щодо правонаступництва, заміна сторони саме виконавчого провадження є окремим спеціальним інститутом цивільного процесу, який реалізується лише на стадії виконавчого провадження, оскільки процедури такої заміни передбачені окремою нормою процесуального права та нормою спеціального закону.

За наслідками такої заміни правонаступник набуває специфічних прав та обов`язків саме у виконавчому провадженні і не може набувати прав та обов`язків сторони у справі, судовий розгляд якої завершено шляхом ухвалення судового рішення та набуття ним чинності.

Таке правонаступництво сторони у справі одночасно з правонаступництвом у виконавчому провадженні не є виправданим, тим більше, якщо права та обов`язки правонаступника виникли після набуття чинності судовим рішенням на стадії його виконання.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд, вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду зроблені із порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, та постановлення нового судового рішення про часткове задоволення заяви ТОВ «ФК Форт».

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2021 року - задовольнити частково.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2021 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження- скасувати, прийняти нову постанову.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про зміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні - задовольнити.

Замінити стягувача Приватного акціонерного товариства «КБ «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю « ФК Форт» у виконавчому провадженні № 46359113.

В решті заявлених вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законодавством.

Повний текст постанови складений 22 листопада 2021 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді В.Г. Бородійчук

В.О. Єльцов