Справа № 346/177/21
Провадження № 22-ц/4808/1565/21
Головуючий у 1 інстанції П`ятковський В. І.
Суддя-доповідач Пнівчук
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Бойчука І.В., Томин О.О.,

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 15 лютого 2021 року, вскладі судді П`ятковського В.І., у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Печеніжинська селищна рада Коломийського району про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року ОСОБА_2 , заінтересована особа: Печеніжинська селищна рада, звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу не менше п"яти років до часу відкриття спадщини разом із спадкодавцем, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги заяви мотивувала тим, що з 1995 року вона стала проживати з ОСОБА_3 в с. Рунгори Коломийського району однією сім`єю, вели спільне господарство, провели капітальну реконструкцію належного йому будинку.

Від шлюбних стосунків ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка ОСОБА_4 , яка у віці трьох років померла.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Для оформлення прав на спадкове майно вона звернулася до нотаріальної контори, однак їй було роз`яснено про необхідність подання документів, що підтверджують факт проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_3 .

У зв`язку з цим, заявниця просила суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу не менше п"яти років до часу відкриття спадщини разом із спадкодавцем, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 15 лютого 2021 року вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт постійного спільного проживання ОСОБА_2 однією сім"єю без реєстрації шлюбу не менше п"яти років до часу відкриття спадщини разом із спадкодавцем, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , як особа яка не брала участі у розгляді справи, однак вважає, що суд ухвалив рішення, яке впливає на його права та обов`язки подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить скасувати рішення та прийняти нове яким заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.

Апелянт зазначив, що він є рідним братом померлого ОСОБА_3 , в 1999 році ним змінено прізвище ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , про що зроблено відповідний актовий запис №55 та підтверджується свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_1 від 13.05.2005 року.

У зв`язку з смертю брата ОСОБА_3 31.12.2020 року він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачі відповідного свідоцтва. На підставі його звернення була заведена спадкова справа №67032953. Вважає, що рішення в цій справі безпосередньо вплине на його спадкові права та інтереси.

На думку апелянта, суд розглянув справу з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки місце реєстрації заявниці ОСОБА_2 - с. Вербівці, Городенківського району, а тому дана справа підлягає розгляду Городенківським районним судом.

У резолютивній частині не зазначено конкретний період проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а зазначено період проживання не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, тобто є незрозумілим упродовж якого періоду в часі судом встановлено факт спільного проживання, оскільки ОСОБА_3 в період з 14.02.1988 року по 12.03.1990 року перебував в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7 , а в період з 18.04.1990 року 13.08.1993 року з ОСОБА_8 .

Апелянт вважає що між ним та заявницею наявний спір про право щодо спадщини покійного ОСОБА_3 , а встановлення такого факту пов`язується із наступним вирішенням спору.

Заявниця свідомо знаючи про наявність у померлого ОСОБА_3 інших спадкоємців, звернулась до суду з відповідною заявою про встановлення факту, при цьому не зазначила їх як заінтересованих осіб.

Апелянт вважає, що справа про встановлення факту проживання заявниці з його покійним братом однією сім`єю без реєстрації шлюбу не могла бути розглянута за правилами окремого провадження, оскільки залучення до участі у справі всіх заінтересованих осіб має важливе значення для правильного вирішення спору.

Правом на подачу відзиву сторони не скористались.

У судовому засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги з наведених в ній підстав.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_10 заперечив вимоги апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що доводи заявника не викликають у суду будь-яких сумнівів та не суперечать вимогам діючого законодавства, а тому вимоги заявника законні, обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Проте, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 24 грудня 2020 року складено відповідний актовий запис за №1186 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.13)

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно.

Заявниця ОСОБА_2 звернулась до нотаріальної контори щодо оформлення спадщини, однак оскільки вона не подала документи, що підтверджують факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, приватний нотаріус Антонюк О.В. у сроз`ясенні від 31.12.2020 року № 291/02-14 рекомендувала ОСОБА_2 звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Так, ч. 7 ст. 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, метою фізичної особи звернення до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, є виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Відповідно до абз. 1 п. 2 даної постанови, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право (Постанова Верховного Суду № 61-18462ск18 від 15.11.2018 року, Постанова Верховного Суду № 61-34884св18 від 14.11.2018 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Тобто, факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення та породжувати юридичні наслідки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою, у якій просила суд встановити той факт, що вона є спадкоємцем за законом як особа, яка була пов`язана спільним побутом та проживала сумісно зі спадкодавцем ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , останні п`ять років однією сім`єю у період з 1995 року по день його смерті, тобто на час відкриття спадщини.

При цьому, заявницею зазначено, що встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем необхідно їй для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлого ОСОБА_3 , оскільки згідно відповіді Приватного нотаріуса було повідомлено, що для одержання свідоцтва про право на спадщину їй необхідно надати в нотаріальну контору документи, що посвідчують родинні відносини.

Тобто, в даному випадку, заявник ОСОБА_2 фактично просить встановити факт, який буде доказом та надаватиме їй право на спадкування майна, що належало померлому ОСОБА_3 , проте при розгляді судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, докази не фіксуються, і не встановлюється їх доказове значення поза спором про право, що такими доказами підтверджується чи оспорюється.

Із долучених до апеляційної скарзі доказів вбачається, що ОСОБА_11 брат померлого ОСОБА_3 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, і у судовому засіданні апеляційного суду також встановлено, що до суду із заявою про визначення додаткового строку на прийняття спадщини звернулася ОСОБА_12 дочка ОСОБА_3 .

Таким чином, у даному випадку вбачається наявність спору про право на спадкове майно, а тому факт, який просить встановити заявник, не може бути встановлений в порядку окремого провадження.

Відповідно до п.6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Враховуючи вищенаведені обставини апеляційний суд приходить до переконання, що ухвалене з порушенням норм процесуального права рішення місцевого суду підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_2 - залишенню без розгляду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Разом з тим, залишення заяви без розгляду не позбавляє ОСОБА_2 права звернутися до суду за захистом своїх невизнаних чи оспорюваних прав в позовному провадженні, з залученням до справи тих осіб, на права і обов`язки яких може вплинути майбутнє рішення.

Згідно з положеннями ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення суду повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

З огляду на викладене, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_2 залишенню без розгляду на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України, у зв`язку з виявленням судом спору про право.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 15 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Печеніжинська селищна рада Коломийського району, про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду, роз`яснивши заявнику його право на звернення до суду в порядку позовного провадження на загальних підставах.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 19 листопада 2021 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

О.О. Томин