Провадження № 2-о/219/779/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Дубовик Р.Є., розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, Бахмутський міський центр зайнятості про встановлення факту припинення трудових відносин,

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт припинення трудових відносин ОСОБА_1 з Комунальним підприємством «Редакція Дебальцівської міської суспільно-політичної газети «Трибуна» на посаді завідувача комп`ютерним відділом за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 30 січня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту припинення трудових відносин необхідно відмовити, оскільки із заяви про встановлення даного факту вбачається спір про право, з таких підстав.

Встановлення факту припинення трудових відносин необхідно заявнику для подальшого працевлаштування.

Так, термін припинення трудового договору є найбільш широким за об`ємом і охоплює всі випадки закінчення дії трудового договору, в тому числі за угодою сторін, внаслідок вибуття зі складу підприємства в зв`язку зі смертю та ін. Розірвання трудового договору торкається лише випадків, коли трудовий договір припиняється з ініціативи будь-якої з його сторін.

Припинення трудового договору є правомірним лише за наявності наступних умов: 1) за передбаченими у законі підставами припинення трудового договору; 2) з дотриманням певного порядку звільнення за конкретною підставою; 3) є юридичний факт щодо припинення трудових правовідносин (розпорядження власника, заява працівника, відповідний акт третьої сторони - суду, військкомату).

Підставами припинення трудового договору є такі обставини, які визначаються законом як юридичні факти для припинення трудового договору.

Трудове законодавство України передбачає єдині загальні підстави припинення трудового договору (ст. 36 КЗпП). Для деяких категорій працівників у законодавстві встановлений і ряд додаткових підстав (статті 37, 41 КЗпП та інші законодавчі акти).

При звільненні працівника у трудову книжку повинні вноситися записи про причини (підстави) звільнення відповідно до формулювання їх у законодавстві і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Всі підстави припинення трудового договору можна класифікувати в залежності від двох критеріїв: 1) виду юридичного факту, який є причиною припинення; 2) волевиявлення яких саме суб`єктів спричинило припинення трудового договору.

За першим критерієм розрізняється припинення трудового договору у зв`язку з певними подіями (закінчення строку договору, смерть працівника), а за другим у зв`язку з певними юридичними діями: взаємне волевиявлення сторін; ініціатива працівника; ініціатива власника або уповноваженого ним органу; ініціатива третіх осіб, які не є стороною трудового договору; порушення правил прийому на роботу.

Таким чином, припинення трудових відносин має виражатись у певній юридичній формі.

Існування між заявницею та роботодавцем трудових правовідносин, підтверджується матеріалами справи, та обумовлює існування спору про право продовження трудового договору чи його розірвання.

Припинення трудового договору має певні правові наслідки як для заявника як робітника, так і для роботодавця.

Окрім того, встановлення факту припинення трудових відносин є підставою для нарахування, в тому числі, допомоги по безробіттю згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).

У частині першій статті 315 ЦПК України визначено перелік фактів, що мають юридичне значення та які можуть бути встановлені в порядку окремого провадження, який не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення (пункт 30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі № 287/167/18-ц, провадження № 14-505цс19).

У цій справі заяник ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту припинення трудових відносин із роботодавцем.

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи викладене та виходячи з роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 та листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року, суд дійшов висновку, що встановлення факту припинення трудових відносин пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, припинення трудових відносин породжує права та обов`язки як для працівника, так і роботодавця, зокрема, в частині проведення з працівником усіх необхідних розрахунків.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 16 серпня 2021 року у справі № 367/643/21 (провадження № 61-7175св21).

З огляду на викладене, суд встановив, що пред`явлені ОСОБА_2 вимоги підлягають вирішенню у позовному провадженні, оскільки наявний спір про право між працівником та роботодавцем щодо припинення трудових відносин. За таких обставин, у відкритті провадження у справі слід відмовити.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику її право на звернення за захистом своїх прав та законних інтересів до суду із позовною заявою до роботодавця Комунального підприємства «Редакція Дебальцівської міської суспільно-політичної газети «Трибуна» у порядку позовного провадження.

Керуючись ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, Бахмутський міський центр зайнятості про встановлення факту припинення трудових відносин відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р.Є. Дубовик