Провадження № 2-з/643/10/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2021

21 січня 2021 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи вимоги заяви зазначила, що у провадженні Московського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 643/20093/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10.07.2018 вимоги позову задоволено. У провадженні приватного виконавця Шиндель В.А. перебували виконавчі провадження: № 59671546, № 59671222, № 59611565, № 59671873, на підставі виконавчого листа, виданого Московським районним судом м. Харкова у відповідності до судового рішення від 10.07.2018 у справі № 643/20093/15-ц. В подальшому, зазначене рішення Московського районного суду м. Харкова переглянуто судом апеляційної інстанції та 01.07.2020 Харківським апеляційним судом винесено постанову, якою заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 10.07.2018 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди залишено без задоволення, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 судовий збір за подачу апеляційної скарги. У зв`язку з тим, що у суді апеляційної інстанції не вирішувалося питання про поворот виконання судового рішення, ОСОБА_1 подано заяву про поворот виконання рішення до Московського районного суду м. Харкова, який розглядав справу як суд першої інстанції. У зв`язку зі зверненням ОСОБА_1 до Московського районного суду м. Харкова із заявою про поворот виконання рішення в межах цивільної справи № 643/20093/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, в порядку ч. 8 ст. 444 Цивільного процесуального кодексу України, остання просить суд вжити заходи забезпечення позову.

Суд, вивчивши доводи заяви, матеріали справи щодо вимог, заявлених у заяві позивача про вжиття заходів забезпечення позову, приходить до такого.

Згідно до вимог ч. 9 ст. 444 Цивільного процесуального кодексу України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова Горбунової Я.М. від 09.10.2020 заяву ОСОБА_1 про поворот виконання заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 10.07.2018 по цивільній справі № 643/20093/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок пошкодження майна особи та усунення перешкод у користуванні квартирою, задоволено та здійснено поворот зазначеного рішення суду, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 2 948,40 грн.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в порядку ст. 444 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 444 Цивільного процесуального кодексу України, при вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Приписами ч. 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України.

Розглядаючи заявлену вимогу, суд вважає, що ОСОБА_1 не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, не обґрунтовано необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову, що зазначено у заяві; не вказано, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний захід забезпечення позову; не приведено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Окрім того, застосування заходів забезпечення позову, про які просить ОСОБА_1 у своїй заяві, не є співрозмірними сумі, яка присуджена до стягнення на її користь з ОСОБА_2 ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09.10.2020 про поворот виконання рішення суду, а саме 2 948,40 грн.

На підставі викладеного, оцінивши доводи заяви щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261,444 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Сугачова