Справа № 717/1042/21
РІШЕННЯ
25.11.2021 року смт. Кельменці
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Телешмана О.В.,
з участю секретаря судового засідання Глібіщук М.Л.,
законний представник позивачів ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився;
представник законного представника позивачів ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася,
представник третьої особи - Дністровської районної державної адміністрації Чернівецької області, як органу опіки і піклування Крупко Л.А. в судове засідання не з`явилася,
відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася.
Законний представник позивачів ОСОБА_1 подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву, в якій просить:
ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, суд -
ВСТАНОВИВ:
Представник законного представника позивачі ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та просить розглядати справу в ї відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області Крупко Л.А. подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності
Відповідач ОСОБА_3 викликалася до суду в порядку, встановленому ЦПК України.
Суд ухвалив розгляд справи проводити заочно та ухвалити заочне рішення.
Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.
Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_3 згідно свідоцтва про народження є матір`ю дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .
Таким чином, суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у ст. 11 Закону України „Про охорону дитинства, якою сім`я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Згідно ст. 12 Конвенції держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Відповідно до ст. 18 Конвенції , батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Своєю бездіяльністю відповідач порушує ст. 18 Конвенції про права дитини, згідно якої батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідач порушує ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Згідно ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки, які ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав.
Суд не погоджується з висновком органу опіки і піклування від 19.10.2021 року №01-33/1041 про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , так як даний висновок не ґрунтується на всебічному дослідженні умов проживання та участі у вихованні дітей відповідача. Даний висновок ґрунтується лише на неможливості обстеження умов проживання дітей та вислухати думки матері.
Суд вважає, що орган опіки піклування мав можливість спілкування з батьком дітей та дітьми за місцем їх проживання в м. Чернівці та мав можливість проаналізувати документи додані до даного позову, проте не вчинив цього, внаслідок чого висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача обґрунтовується лише неможливість обстеження умов проживання дітей та неможливості вислухати думку матері дітей, як відповідача і суперечить іншим письмовим доказам, дослідженими судом, тому суд вважає його необ`єктивним.
В порушення вимог ст.81 ЦПК України відповідач не надала суду жодних доказів, які б підтверджували ту обставину, що вона на належному рівні виконує свої батьківські обов`язки та забезпечує дітей відповідно до частки своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 141, 150 Сімейного кодексу України.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, а саме: слід позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Суд вважає, що з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути на користь ОСОБА_1 908 гривень в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат у вигляді судового збору.
На підставі Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 150, 164-166,171,180-183,191,193СКУкраїни, керуючись ст.ст. 2,7,10,12,19,133,141, 258,259, 263, 264, 265,268, 280-282 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських задовольнити повністю.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 (проживає с.Бернове Дністровського району Чернівецької області ), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 та, паспорт № НОМЕР_5 ) щодо її малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_6 ) 908 (дев`ятсот вісім) гривень судових витрат у вигляді судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дане заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд даного заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне судове рішення складено 25.11.2021 року.

Суддя Телешман О.В.