З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"21" січня 2021 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суду Вінницької області в складі:
головуючого судді Заярного А.М.,
за участі: секретаря Зозулі М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за цивільним позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
9 листопада 2020 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся в суд з цим позовом, в якому просив визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стислий виклад позицій позивача.
Відповідно до договору дарування позивач являється власником житлової квартири в АДРЕСА_2 .
У вищевказаній квартирі також зареєстрована, але не проживає відповідач ОСОБА_3 , яка не являється членом родини позивача. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні послуги більше п`яти років, особистих речей в квартирі не має. На даний час позивачу невідоме місце її проживання та перебування, будь - які контакти відсутні. Представник позивача зазначив, що в добровільному порядку відповідач не знімається з місця її реєстрації чим чинить позивачу перешкоди у користуванні належною їй квартирою та порушує право на вільне розпорядження та користування майном, ускладнює реалізацію позивачем свого права на квартиру та сплату комунальних послуг.
Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що відповідач втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 у зв`язку з тривалою, понад п`ять років, відсутністю без поважної причини за місцем реєстрації.
Відповідач відзиву на позов не подав.
Процесуальні дії, заяви та клопотання.
19.11.2020 ухвалою судді відкрито провадження у справі. Справа призначена до спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 21.01.2021.
21.01.2021 позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Представник позивача ОСОБА_1 надав до суду заяву, відповідно до якої не заперечував проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача, просив долучити до матеріалів справи оригінали документів.
Відповідачу ОСОБА_3 було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів за його зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_2 . На адресу суду повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується поштовим повідомленням наявним в матеріалах справи (а.с.27).
Згідно з положеннями частини 7 та 8 статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, відповідач ОСОБА_3 вважається належним чином повідомленою про час та місце слухання справи.
Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд не вбачає.
Відповідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, за умов існування усіх підставі, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Позивач ОСОБА_2 являється одноособовим власником квартири АДРЕСА_1 , що стверджується копією договору дарування, копією витягу з Державного реєстру правочинів, реєстраційного посвідчення на ім`я ОСОБА_2 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8-11).
Як вбачається з копії довідки про склад сім`ї, до складу сім`ї ОСОБА_2 входять: батько ОСОБА_4 , син ОСОБА_5 та донька ОСОБА_6 (а.с12.).
Відповідач ОСОБА_3 не проживає у належній позивачу квартирі понад п`ять років, що підтверджується довідкою ЖБК-1 Жмеринка від 08.09.2020 (а.с.13).
Ці докази суд приймає до уваги, оскільки вони містять інформацію про предмет доказування.
Мотиви суду. Норми права застосовані судом.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно частин 1, 2 і 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до частини 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Як визначено частиною 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінивши наявні у справі докази у відповідності до статей 77, 78, 79, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, які свідчать про те, що відповідач ОСОБА_3 понад один рік без поважної причини не проживає в належній позивачу квартирі, за умови відсутності підстав збереження за ним житлового приміщення понад встановлені законом строки, що передбачені частиною 3 ст. 71 ЖК України, приходить до висновку, що право власника даного житла - позивача ОСОБА_2 порушене, тому відповідно до вимог ст. 391 ЦК України підлягає захисту, а відповідно позов задоволенню.
Розподіл судових витрат між сторонами.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на корить позивача слід стягнути сплачену позивачем суму судового збору.
Керуючись ст. ст. 3, 11-13, 141, 76-83, 89, 259, 263-265 ЦПК України, Суд
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Суддя: А.М. Заярний