Справа № 132/2477/21
Провадження № 22-ц/801/2305/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Аліменко Ю. О.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 рокуСправа № 132/2477/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л. О. (суддя-доповідач),

суддів Денишенко Т.О., Рибчинського В.П.,

розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 01 вересня 2021 року, ухвалене у складі судді Аліменко Ю. О. в приміщенні суду в м. Калинівка, -

в с т а н о в и в :

28 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно судового наказу Калинівського районного суду Вінницької області з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку з 18 березня 2019 року. Старша дитина досягла повноліття, у зв`язку з чим змінився розмір стягуваних на її користь аліментів. Розмір аліментів, які стягуються державним виконавець з відповідача на її користь становить 1/6 частини заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 СК України визначено розмір аліментів на одну дитину ј частина всього заробітку (доходу) платника аліментів.

Виходячи з наведеного, ОСОБА_1 просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 01 вересня 2021 року позов задоволено.

Збільшено розмір аліментів, визначених до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовим наказом Калинівського районного суду Вінницької області від 19 березня 2019 року по справі № 132/964/19.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

З дати набрання рішенням суду законної сили припинено стягнення за судовим наказом, виданим Калинівським районним судом Вінницької області від 19 березня 2019 року № 132/964/19 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та після його повного виконання повернути до суду, який його видав.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 гривень.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 03 квітня 2019 року у справі № 132/962/19 з відповідача стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_7 у зв`язку із навчанням у твердій грошовій сумі в сумі 2000 грн. Навчання ОСОБА_7 продовжено до 31 травня 2023 року у зв`язку з чим виплати за рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 03 квітня 2019 року не припиняються.

Крім цього, рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 01 вересня 2020 року у справі № 132/2479/21 з відповідача стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 1000 грн з 28 липня 2021 року на час непрацездатності останньої.

Згідно судового наказу Калинівського районного суду Вінницької області № 132/964/19 від 19 березня 2019 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку з 18 березня 2019 року.

Таким чином, відповідач сплачує аліменти всіх трьом своїм дітям. Заявлений розмір аліментів є надмірним, а тому не підлягає збільшенню. Розмір заробітної плати відповідача не змінився та становить 5152 грн. щомісячно, він проживає з іншою жінкою, змушений оплачувати орендну житла, дім залишився для проживання дітям та колишній дружині. У відповідача наявний кредит та борг по аліментах в сумі 42338,70 грн, що підтверджується постановою суду від 04 серпня 2021 року у справі № 132/23396/21.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 26 вересня 2019 року у справі № 132/3371/19 зменшено розмір аліментів стягнути з відповідача на користь ОСОБА_7 за рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 03 квітня 2019 року у справі № 132/962/19 у зв`язку з навчанням до 1500 грн. Заборгованість станом на 01 листопада 2021 року по аліментам становить 36342,38 грн.

Також з відповідача наразі відбувається стягнення аліментів : згідно судового наказу Калинівського районного суду Вінницької області № 132/964/19 від 19 березня 2019 року з стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку з 18 березня 2019 року. Заборгованість станом на 01 листопада 2021 року становить 3973,02 грн.; згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 01 вересня 2020 року у справі № 132/2479/21 з відповідача стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 1000 грн з 28 липня 2021 року на час непрацездатності останньої. Заборгованість станом на 01 листопада 2021 року становить 3096,75 грн. Вказує, що розмір аліментів в сумі 872 грн є недостатнім для забезпечення доньки ОСОБА_4 всім необхідним.

11 листопада 2021 року ОСОБА_2 подано відповідь на відзив ОСОБА_1 , в якому зазначає, що відзив на апеляційну скаргу є необґрунтованим та не спростовує наведених в апеляційній скарзі тверджень.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

У справі встановлено наступні обставини.

З 19 січня 2000 року ОСОБА_1 , проживала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .. Під час шлюбу у них народилось троє дітей: дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З листопада 2018 року сторони припинили спільне проживання /а. с. 5-6/.

Згідно судового наказу Калинівського районного суду Вінницької області № 132/964/19 від 19 березня 2019 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку з 18 березня 2019 року /а. с. 4/.

ІНФОРМАЦІЯ_6 дочка сторін ОСОБА_3 досягла повноліття.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. Окрім цього, після досягнення дитиною повноліття змінився розмір стягуваних на користь позивача аліментів, а майновий стан відповідача покращився, крім того витрати на утримання молодшої дочки значно зросли.

Висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог зроблений за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 викладено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.

У статті 192 СК України вказано на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, відповідно до статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, пов`язаних з обов`язком батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Підставою для збільшення розміру аліментів позивачка зазначає те, що донька ОСОБА_3 стала повнолітня, а тому стягнення аліментів за судовим наказом від 19.03.2019 року на неповнолітню доньку ОСОБА_4 зменшилось автоматично до 1/6 частини заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а такий розмір є недостатнім для її забезпечення.

Поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту покращення матеріального стану платника аліментів у наслідок припинення стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 за судовим наказом від 19.03.2019 року. Крім того, суд не зважив на те, що розмір аліментів був забезпечений мінімальною суму, яка не може становити менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і на час звернення до суду з позовом даний розмір становив 1255 грн.

Крім того, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, проте може бути підставою для перерахунку розміру стягнутих аліментів державним виконавцем.

Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Зазначене узгоджується з висновком об`єднаної палати Касаційного цивільного суду щодо застосування норм права, викладеним у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 51сво18).

Збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів. / постанова Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі №459/2181/17/.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового, серед іншого, є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, встановивши, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог та судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи і неправильно застосовано норми матеріального права, колегія суддів приходить висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно частини другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї.

До апеляційної скарги відповідачем надано докази про щомісячний офіційний дохід в розмірі 6500 грн /а. с. 45/, рішення Калинівського райсуду від 03.04.2019 за яким з відповідача стягуються аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_8 в твердій грошовій сумі 2 000 грн у зв`язку з навчанням; / а.с.37-39/; рішення того ж суду від 01.09.2021 року про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі 1000 грн з 28 липня 2021 року на час непрацездатності останньої. / а.с.40-41/; постанова суду від 04.08.2021 року про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 183-1 КУпАП стосовно ОСОБА_2 / а.с.42-43/.

Оцінюючи наявні докази, колегія суддів приходить висновку, що у наслідок припинення стягнення аліментів за судовим наказом від 19.03.2019 року на утримання доньки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) матеріальний стан відповідача не покращився, оскільки рішенням суду від 01.09.2021 року з нього стягнуто аліменти на її утримання в сумі 1000 грн на час непрацездатності останньої.

Збільшення розміру сукупного доходу відповідача відносно не вплинула на його матеріальний стан, з огляду на зростання прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, як до досягнення донькою ОСОБА_3 повноліття, так і після того, з відповідача за судовими рішеннями ( з урахуванням рішення Калинівського райсуду від 26.09.2019 року, яким змінено розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 з 2000 грн на 1500 грн) стягується біля 50 % його заробітної плати щомісячно, що спростовує твердження позивача про покращення матеріального стану платника аліментів.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 має заборгованість по аліментам за рішенням суду від 26 вересня 2019 року у справі № 132/3371/19 станом на 01 листопада 2021 року в сумі 36342,38 грн., за судовим наказом від 19 березня 2019 року у справі № 132/964/19 станом на 01 листопада 2021 року в сумі 3973,02 грн, за рішенням суду від 01 вересня 2020 року у справі № 132/2479/21 станом на 01 листопада 2021 року в сумі 3096,75 грн.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на утримання доньки ОСОБА_4 .

Визнання позову відповідачем у суді першої інстанції не має вирішального значення з огляду на вимоги частини четвертої статті 206 ЦПК України, оскільки таке визнання приймається судом лише за наявності для того законних підстав.

Суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем не доведено позовні вимоги та наявність у відповідача можливості сплачувати розмір аліментів на користь неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,в більшому розмірі, відтак правові підстави для задоволення відсутні.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Щодо розподілу судових витрат.

Беручи до уваги наведене, положення частини шостої, тринадцятої статті 141, підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» слід компенсувати за рахунок держави на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1362 гривні.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 01 вересня 2021 року у даній справі скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів відмовити.

Компенсувати ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1362 (одна тисячі триста шістдесят дві гривні) за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: Т. О. Денишенко

В. П. Рибчинський