Провадження № 22-ц/802/1529/21 Категорія: 70 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Киці С.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітній дітей за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 жовтня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, та просила стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по 5000 гривень щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Також просила стягнути на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмір 7 264 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 жовтня 2021 року позов задоволено частково.

Постановлено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 та неповнолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1350 гривень 00 коп., на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 червня 2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 908 гривень 00 копійок судового збору.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 гривень 00 копійок.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на рішення суду та просить його скасувати в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись не недоведеність підстав для стягнення з відповідача коштів, понесених позивачем на професійну правничу допомогу.

Оскільки ціна позову в даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є 02.12.2021, тобто дата складення повного судового рішення.

Вивчивши апеляційну скаргу, матеріали цивільної справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити з таких підстав.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на професійну допомогу доведені належними доказами, тому враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, складність справи визначив до стягнення з відповідача суму у розмірі 3500 грн.

Такий висновок суду є помилковим у зв`язку з таким.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 статті 137 ЦПК України).

У Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19 зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час .

З матеріалів справи вбачається, що позивачем додано до позовної заяви складений і підписаний адвокатом розрахунок вартості правової допомоги, однак договору про надання професійної правничої допомоги на підтвердження домовленості позивача та адвоката про порядок обчислення вартості наданої правової допомоги, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, всупереч вимог статті 137 ЦПК України та висловленим Верховним Судом правовим позиціям, позивач суду не дала.

Та обставина, що позивач фактично понесла витрати на професій правничу допомогу та сплатила адвокату кошти, сама по собі, без надання належних доказів про надані послуги та їх вартість, не слугує підставою для стягнення понесених витрат з відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд першої інстанції на викладене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про стягнення таких витрат з відповідача за відсутності належних доказів.

Тому рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу необхідно скасувати на підставі положень частини 1 статті 376 ЦПК України, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Керуючись статтями 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 жовтня 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3500 гривень витрат на професійну правничу допомогу скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді