Справа № 138/3260/21
Провадження №:2-з/138/17/21
У Х В А Л А

Іменем України

16 листопада 2021 року м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Холодова Т.Ю., розглянувши заяву представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» адвоката Войтенко Катерини Віталіївни про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» адвокат Войтенко К.В звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 123644,39 грн.

Разом з позовом представник позивача подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,12 га з кадастровим номером :01:078:0081 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належить на праві власності ОСОБА_1 .

Заява мотивована тим, що у зв`язку з порушенням умов кредитного договору від 01.11.2019, укладеного між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 123644,39 грн. Однак відповідач не бажає погасити заборгованість в добровільному порядку, що свідчить про ухилення останнього від виконання кредитних зобов`язань. Крім того є велика ймовірність відчуження вказаного вище майна на користь третіх осіб або здійснення інших дій відповідачем, що значно зменшить його вартість. З цих підстав, з метою недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду, представник позивача просить накласти арешт на земельну ділянку площею 0,12 га з кадастровим номером :01:078:0081, яка належить ОСОБА_1 , оскільки вказаний спосіб забезпечення є адекватним способом запобігти можливим порушенням майнових прав позивача при виконанні судового рішення у випадку задоволення позовних вимог.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, а також матеріали цивільної справи, що стосуються даної заяви, вважаю, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Також відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Разом із тим, заявлений представником позивача захід забезпечення позову, а саме накладення арешту на належне відповідачу нерухоме майно, не відповідає критеріям адекватності та співмірності, оскільки, як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, спір між сторонами виник унаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, а предметом спору є стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 123644,39 грн. В той же час до заяви про забезпечення позову представником позивача докази на підтвердження вартості земельної ділянки, що належить відповідачу не додано. Крім того, не надано суду і будь-яких доказів відсутності у відповідача доходів, доказів неможливості чи ускладнення виконання судового рішення з повернення грошових коштів у даній справі в разі задоволення позову, а також, зокрема, не доведено обґрунтованості накладення арешту на вказаний заявником об`єкт нерухомості.

Суд зазначає, що сама по собі наявність у відповідача речових прав на нерухоме майно не може свідчити про наявність достатніх правових підстав для забезпечення позову, зокрема, шляхом накладення арешту на відповідне майно, оскільки вказаний захід забезпечення позову виключає можливість здійснення таким власником, зокрема, правомочностей щодо володіння та користування своєю власністю, є крайньою мірою судового примусу і може застосовуватись у виняткових випадках, наявність яких заявником доведено не було.

Проаналізувавши співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, суд зазначає, що позивачем не представлено належних доказів, які б свідчили про наявність фактичних обставин, зокрема вчинення відповідачем дій, що можуть призвести до ускладнення виконання судового рішення.

Крім того, представник заявника припускаючи ймовірність відчуження відповідачем майна, на яке просить накласти арешт, не надає доказів на підтвердження вказаних обставин.

За таких обставин, враховуючи, що представником позивача не наведено достатніх правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову, приходжу до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає

За викладених підстав та керуючись ст.ст. 149-153, 157, 258-261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» адвоката Войтенко Катерини Віталіївни про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.Ю. Холодова