КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2021 року

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

встановив:

В грудні 2020 року ПрАТ «СТ «Гарантія» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 31 жовтня 2019 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №376/19-Т/ц, згідно якого страховик взяв на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «ACURA MDX», д.н.з. НОМЕР_1 .

05 червня 2020 року в м. Києві на мосту «Південний» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ACURA MDX», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «SKODA FАВІА», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 02 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 05 червня 2020 року та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Згідно заяви про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу ОСОБА_2 від 09 червня 2020 року страховиком (ПрАТ «СК «Арсенал страхування») проведено розслідування страхового випадку, та на підставі страхового акту №006.01677420-1 відшкодовано потерпілій особі ОСОБА_2 вартість відновлювального ремонту автомобіля «ACURA MDX», д.н.з. НОМЕР_1 у сумі 85445,67 грн., що підтверджується платіжним дорученням №31195429 від 17 червня 2020 року та №34618856 від 03 липня 2020 року на рахунок СТО ТОВ «ВІДІ Інсайт».

Разом з тим, 21 червня 2019 року ПрАТ «СТ «Гарантія» було укладено з ОСОБА_3 договір (поліс) №АО/3851962 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв автомобіля «SKODA FАВІА», д.н.з. НОМЕР_2 .

В момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди 05 червня 2020 року транспортним засобом «SKODA FАВІА», д.н.з. НОМЕР_2 , керував водій ОСОБА_1 , який постановою Голосіївського районного суду міста Києва визнаний винним у дорожньо-транспортній пригоді.

24 червня 2020 року ПрАТ «СК «Арсенал страхування» звернулось до ПрАТ «СТ «Гарантія» як страховика по договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності водія винного у ДТП, яка сталася 05 червня 2020 року, з претензією про відшкодування завданої шкоди в порядку ст. 993 ЦК України.

Розглянувши претензію та додані до неї документи ПрАТ «СТ «Гарантія» на підставі страхового акту №558-20 від 03 серпня 2020 року виплатило страхове відшкодування у розмірі 85445, 67 грн.

Здійснивши виплату за претензією ПрАТ «СК «Арсенал страхування» ПрАТ «СТ «Гарантія» зазнало матеріальних збитків у зв`язку з проведеним страховим відшкодуванням заподіяних неправомірними діями ОСОБА_1 , крім того, який в порушення вимог підпункту 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33 Закону № 1961-IV, грубо порушив обов`язки покладені на нього законом, не повідомивши страховика про його причетність до ДТП.

Просило стягнути з відповідача заподіяну шкоду в порядку регресу у сумі 85445,67 грн., а також витрати зі сплати судового збору.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2021 року, позовні вимоги ПрАТ «СТ «Гарантія» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СТ «Гарантія» відшкодування шкоди в порядку регресу у сумі 85445,67 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 2102 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального прав, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що практика Верховного Суду доводить, що факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків.

Звертає увагу на те, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, відповідач як особа, яка винна в ДТП, притягнута до адміністративної відповідальності, страхова компанія відповідача визнала такий факт, добровільно сплативши таке відшкодування, а тому підстав для задоволення позову немає.

Просив скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ПрАТ «СТ «Гарантія» відмовити.

На апеляційну скаргу ПрАТ «СТ «Гарантія» подало відзив, обґрунтовуючи його тим, що позовні вимоги страховика ПрАТ «СТ «Гарантія» викладені у позові до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, з яким погодився суд першої інстанції викладені у чіткій відповідності з висновками Верховного Суду у правових позиціях.

21 червня 2019 року ПрАТ «СТ «Гарантія» як страховик та ОСОБА_3 як страхувальник уклали договір (поліс) АО/3851962 обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності, забезпеченим транспортним засобом визнано автомобіль «SKODA FАВІА» д.н.з. НОМЕР_2 .

В момент скоєння ДТП, 05 червня 2020 року у м. Києві керував забезпеченим транспортним засобом ОСОБА_1 , який судом визнаний винним у даній пригоді та притягнутий до відповідальності.

В силу вимог п/п 33.1.4 ст. 33 Закону №1961-ІV, у разі настання ДТП, яке може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій причетний до такої пригоди зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів письмово надати страховику з яким укладено поліс повідомлення про ДТП, а також відомості про місцезнаходження транспортного засобу та пошкодженого майна.

Якщо водій з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

ОСОБА_1 зазначену вимогу Закону не виконав.

Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

24 червня 2020 року СК «Арсенал-страхування» звернулась до ПрАТ «СТ «Гарантія» як страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про відшкодування шкоди в порядку суброгації, так як перша виплата (відшкодовувала шкоду) за відновлення автомобіля «ACURA MDX» за договором майнового страхування.

У страховика ПрАТ «СТ «Гарантія» можливості відмовити у страховій виплаті не було законних підстав так як Закон №1961-IV не передбачає відмови у зв`язку з неповідомлення водія причетного до ДТП про настання пригоди.

Відновлювальний ремонт пошкодженого у ДТП автомобіля «ACURA MDX» д.н.з. НОМЕР_1 здійснювався у ТОВ «ВІДІ Інсайт» у період з 11 по 17 червня 2020 року, а страховик ПрАТ «СТ «Гарантія» про факт настання страхової події за участю водія забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_1 дізнався лише 30 червня 2020 року з претензії та доданих до неї документів, тобто неповідомлення про ДТП позбавило можливості страховика здійснити своєчасний огляд пошкодженого транспортного засобу, визначитись з розміром (вартістю) відновлювального ремонту, та сумою страхового відшкодування, яке відповідно до ст. 29 Закону № 1961-ІV не еквівалентна сумі відновлювального ремонту.

Більше того, підстави для огляду пошкодженого автомобіля були реальні, так як цей автомобіль знаходився (був пошкоджений) у ДТП яке сталося у грудні 2019 року.

Зазначені обставини дають підстави зробити висновок, що страховик ПрАТ «СТ «Гарантія» за відсутності повідомлення у спосіб визначеного Законом водія забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_1 був позбавлений перевірити обставини ДТП, провести оцінку заподіяних матеріальних збитків, внаслідок чого у страховика виникли не обґрунтовані збитки.

Просило апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2021 року залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується апеляційним судом з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судом встановлено, що 21 червня 2019 року ПрАТ «СТ «Гарантія» було укладено з ОСОБА_3 договір (поліс) №АО/3851962 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв автомобіля «SKODA FАВІА», д.н.з. НОМЕР_2 .

05 червня 2020 року в м. Києві на мосту «Південний» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ACURA MDX», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «SKODA FАВІА», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 02 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 05 червня 2020 року та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Внаслідок вказаної ДТП пошкоджено автомобіль «ACURA MDX», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 та який було застраховано у ПрАТ «СК «Арсенал страхування».

24 червня 2020 року ПрАТ «СК «Арсенал страхування» звернулось до ПрАТ «СТ «Гарантія» як страховика по договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності водія винного у ДТП, яка сталася 05 червня 2020 року, з претензією про відшкодування завданої шкоди в порядку ст. 993 ЦК України.

Розглянувши претензію та додані до неї документи ПрАТ «СТ «Гарантія» на підставі страхового акту №558-20 від 03 серпня 2020 року виплатило страхове відшкодування у розмірі 85445,67 грн.

ОСОБА_1 05 червня 2020 року було здійснено телефонний дзвінок на «гарячу лінію» страховика, разом з тим відповідно до вимог п.п. 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 Закону №1961-IV водій транспортного засобу причетний до пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів письмово надати страховику з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, у тому числі щодо належного повідомлення ним страховика про настання 05 червня 2020 року страхового випадку.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст.76,80,229 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Верховний суд у постанові від 19 листопада 2018 року (справа №621/2403/16-ц) зазначив, що відповідно до п/п 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 Закону № 1961-IV, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів, письмово надати страховику з яким укладено договір повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, установленого МТСБУ зразка.

Як зазначено у постанові Верховного суду України від 30 березня 2016 року (провадження №6-186цс-16), у разі якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого у останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову.

Крім того, Велика Палата Верховного суду у постанові від 04 липня 2018 року (справа №755/18006/15-ц) зазначає, що Закон №1961-IV передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку.

Так, підпункт 33.1.4. (до набрання чинності Закону № 3045-VІ від 17 лютого 2011 року - підпункт 33.1.2) пункту 33.1. ст. 33 вказаного Закону передбачав, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування, повідомлення про ДТП встановленого зразка.

У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (п.п 38.1.1. «ґ» п. 38.1. ст. 38 зазначеного Закону).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, оскільки виконавши зобов`язання, що виникли за договором майнового страхування між ПрАТ «СК «Арсенал страхування» (ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»), відшкодувавши шкоду в порядку суброгації (тобто відбулась заміна кредитора у зобов`язанні), новий кредитор (ПрАТ «СТ «Гарантія») на законних підставах заявив позов регресний до винної у дорожньо-транспортної пригоди особи.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об`єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки дія оскаржуваного рішення була зупинена ухвалою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року, та у зв`язку із залишенням судового рішення суду першої інстанції без змін, необхідно поновити його дію.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2021 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2021 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба