09.11.2021 227/1605/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю

секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля за правилами загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Добропільської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні, вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Добропільської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні, вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що він перебував з відповідачем у шлюбі, який було розірвано рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 31 липня 2019 року. У шлюбі народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розлучення мешкає з відповідачем. Спору про місце проживання дитини у сторін немає. Рішенням виконавчого комітету Добропільської міської ради від 13.01.2021 року за № 23 встановлено порядок побачення позивача з сином ОСОБА_4 , а саме: щонеділі з 10:00 до 14:00 у присутності матері. Оздоровлення в літній період 5-7 днів у присутності матері, враховуючи попередню домовленість батька з матір`ю дитини. Відповідач періодично надавала позивачу можливість бачитись з сином, але останнім часом вона чинить перешкоди спілкуванню з дитиною та її вихованню. Так, відповідач, під час узгодження часу і місця побачень, посилається на свою зайнятість чи інше, що робить побачення з дитиною неможливим. Через напружені відносини з відповідачем, під час побачень, відповідач своєю присутністю заважає сину вільно проявляти свої почуття до батька. Дитина стримується та обмежує себе в діалогах з позивачем, оскільки чекає реакції матері на поставлені питання. Відповідач зашкоджує правильному сприянню дитиною інформації під час діалогів з позивачем. Визначений порядок спілкування з дитиною та участі у її вихованні не передбачає побачень в пору року, яка не дозволятиме проводити час втрьох із дитиною під відкритим небом. Позивач мешкає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 в її квартирі, в якій забезпечені добрі умови проживання, з дотриманням санітарно-гігієнічних норм, з опаленням, електроенергією. Кімнати обладнані побутовою технікою, електричними приладами та спальними місцями. Створення відповідачем перешкод у спілкуванні із сином порушує не тільки права позивача, як батька, а і суперечить інтересам дитини.

Враховуючи викладене, позивач просить суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити наступні способи участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини: систематичні побачення з сином щонеділі, протягом чотирьох годин, з можливістю відвідування культурно-розважальних закладів, в тому числі за місцем свого проживання, без присутності матері; дозволити спільний відпочинок протягом 10 днів один раз на пів року, у час вільний від навчання, в тому числі за кордоном без присутності матері; дозволити необмежене спілкування позивача з сином, засобами телефонного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; якщо святкові дні припадають на день побачення з сином або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, дозволити такі дні проводити з сином без присутності матері; зобов`язати відповідача своєчасно надавати точну інформацію щодо фактичного місця проживання, навчання, перебування дитини, а у разі настання змін, повідомляти про це.

В судовому засіданні представник позивача, адвокат Катранжи Д.М., позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив задовольнити їх в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про місце, день та час розгляду справи в суді, від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, просила суд підтримати рішення органів опіки про її присутність на зустрічах сина з батьком кожну неділю для перешкоджання психічного або фізичного впливу зі сторони позивача. Крім того пояснила, що не перешкоджає спілкуванню дитини з батьком, але вважає, що її присутність на зустрічах дитини з батьком є необхідною, оскільки у позивача втрачений родинний зв`язок не тільки з сином, а й з донькою. Вважає, що є можливість налагодження стосунків між батьком і дитиною шляхом поваги, підтримки та любові до сина, а не погрозами та приниженням його гідності.

Крім того відповідачем було надано відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнає та вважає позовну заяву не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Зазначила, що з позивачем перебувала у зареєстровану шлюбі, який було розірвано 31.07.2019 року. До 2014 року позивач приділяв увагу дітям, приймав участь у їх вихованні та утриманні. ОСОБА_3 зустрів іншу жінку і перестав мешкати із сім`єю, після чого його ставлення до дітей змінилося, він перестав брати участь у їх вихованні. У позивача були спільні прогулянки з дітьми, на дитячих майданчиках у її присутності, ОСОБА_3 не міг зустрітися з сином лише коли дитина хворіла, або коли він сам не мав змоги чи бажання побачитись. В січні 2021 року позивач звернувся до виконкому Добропільської міської ради із заявою про встановлення порядку побачень з малолітнім сином ОСОБА_4 , де було встановлено відповідний порядок побачень. Вказала, що вказаний порядок побачень з дитиною не порушувала, і у позивача відсутні будь-які підтвердження з цього приводу. На думку ОСОБА_2 , усі дії позивача пов`язані з особистою помстою та тиском шляхом маніпуляції материнським почуттям, у зв`язку з спірними питаннями, які виникли через поділ майна. Крім того зазначила, що 15.03.2021 року зверталась до поліції із заявою про вжиття заходів до ОСОБА_3 , який її штовхав та висловлювався грубою нецензурною лайкою при дитині. Вважає, що позивач схильний до агресивної поведінки та вчинення насилля в сім`ї. За час спільного проживання, позивач неодноразово покидав родину та жив окремо. Так після народження сина ОСОБА_4 , у нього виявили грижі, які необхідно було оперувати, тоді позивач посилався на те, що він не може бачити як дитина хворіє і повідомив, що фінансову допомогу на утримання дітей буде надавати, проте спільно мешкати не бажає, дитиною не цікавився в загалі. Після того, як дитину прооперували у 2015 році, ставлення позивача до сина змінилось, він почав налагоджувати сімейні стосунки, але у 2017 році ОСОБА_3 остаточно пішов з сім`ї, періодично приходив та вчиняв сварки. У зв`язку з викладеним просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник третьої особи, Органу опіки та піклування Добропільської міської ради, в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 08.11.2021 року було допитано свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .

Так у зазначеному судовому засіданні ОСОБА_7 суду пояснила, що є донькою сторін, зазначила, що з батьком ОСОБА_3 не спілкується, оскільки батько зруйнував з нею відносини. За час спільного проживання батько аморально поводився до неї, принижував, знецінював. Підтвердила факт того, що ОСОБА_3 таким самим чином відноситься і до сина ОСОБА_4 , а саме знецінює та налаштовує проти нього інших дітей. Також ОСОБА_3 часто провокував скандали, коли мама перебувала у пологовому будинку, батько залишив її на чотири дні, тим самим не виконував свої батьківські обов`язки. Крім того зазначила, що співмешканка батька відвідала її у шкільному туалеті та вказувала про зміну прізвища з « ОСОБА_10 » на іншу, або буде їм з ОСОБА_4 погано. Часто ОСОБА_3 приходив у неадекватному стані, наразі ніякої допомоги не здійснює, її життям не цікавиться.

Свідок ОСОБА_9 зазначив, що є батьком відповідача ОСОБА_2 , пояснив, що часто буває присутнім під час зустрічей ОСОБА_4 з ОСОБА_3 , підтвердив агресивну поведінку останнього до дитини, також був свідком здійснення образ по відношенню до дитини. Також підтвердив, що позивач не виявляє батьківських почуттів до сина, насміхається з нього та принижує.

ОСОБА_8 зазначила, що є матір`ю відповідача, пояснила, що був випадок, коли ОСОБА_3 її побив, оскільки стала свідком його розмови з його матір`ю, де йшлося про те, що дітей необхідно визначити до дитячого будинку, а від дружини позбутися, у зв`язку з чим виникла суперечка. Підтвердила факт агресії ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та дітей. Також пояснила, що ОСОБА_3 дарив некоректні подарунки донці, так одного разу подарував на чотирнадцятий день народження донці подарунок у вигляді кондомів. Також коли ОСОБА_2 перебувала у родильному відділенні після народження дитини ОСОБА_4 , позивач не виявляв бажання забирати дружину з пологового будинку.

В судовому засіданні ОСОБА_5 , яка є матір`ю позивача, пояснила, що її син не проявляє агресії, якщо його не чіпати. На питання відповідача відповіла, що іноді син проявляє до неї агресію, пояснюючи це тим, що вона на це заслуговує. Зазначила, що вона також бажає бачитись з дитиною та не бачила агресії батька до ОСОБА_4 .

Також в судовому засіданні, у присутності матері ОСОБА_2 був опитаний син сторін - ОСОБА_4 , який розповів, що з батьком бачиться, але частіше не бажає бачитись без присутності інших дорослих. Вказав, що батько агресивно себе поводив та виганяв з матір`ю та сестрою з дому.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, показання свідків, дослідивши наявні у матеріалах справи документи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Підставами для такого висновку є наступне.

Так в судовому засіданні встановлено, що сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в матеріалах справи мається копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 08 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №79 (а.с.9).

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 31.07.2019 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано (а.с.10).

Відповідно до рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25.06.2019 року, з ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 09.04.2019 року і до досягнення ОСОБА_7 повноліття (а.с.11, 12).

Рішенням виконавчого комітету Добропільської міської ради №23 від 13.01.2021 року було встановлено порядок побачення ОСОБА_3 з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки батьки дитини не можуть самостійно домовитися між собою щодо зустрічей батька з сином, а саме: щонеділі з 10.00 години до 14.00 години у присутності матері. Оздоровлення в літній період 5-7 днів у присутності матері, враховуючи попередню домовленість батька з матір`ю дитини (а.с.13).

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання родини ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 від 05.03.2021 року, для дитини стоврені добрі умови для проживання, кімнати обладнанні побутовою технікою та меблями, є електричні прилади та спальні місця (а.с.14).

Згідно копії витягу №022 з реєстру платників податків єдиного податку від 03.02.2021 року вбачається, що ОСОБА_3 з 01.01.2012 року є фізичною особою-підприємцем та займається підприємницькою діяльністю (а.с.15).

Відповідно до довідок КПН «Добропільська ЛІЛ» від 21.02.2021(а.с.16) року та №117 від 02.02.2021 року(а.с.17), ОСОБА_3 за психіатричною допомогою не звертався, відомостей про звернення в інші заклади відсутні, також на обліку не перебуває, за наркологічною допомогою до наркологічного відділення не звертався, даних про наркологічну допомогу в інших закладах не має.

До позовної заяви позивач надав копії квитанцій від 01.08.2020 року, 01.09.2020 року, 01.10.2020 року, 01.11.2020 року, 01.01.2021 року, 01.02.2021 року, 01.03.2021 року про переведення грошових коштів загальною сумою 33000,00 грн. на громадянку ОСОБА_2 у якості аліментів на утримання дітей (а.с.18-24).

До відзиву на позовну заяву відповідач надала копію ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27.11.2020 року, якою зобов`язано уповноважених осіб Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладене в заяві ОСОБА_2 від 10.11.2020 року, яка зареєстрована в журналі ЄО за №12738 з приводу незаконних дій з боку ОСОБА_3 (а.с.45).

Також було додано копію постанови Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14.11.2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт. Але вказана постанова суду не набрала законної сили (а.с.47).

Крім того ОСОБА_2 було долучено, до відзиву на позовну заяву, роздруківку електронного листування з громадянином ОСОБА_3 , з якого можливо зробити висновок про те, що сторони не можуть домовитись про відвідування батьком свого сина ОСОБА_4 у відведений, виконкомом Добропільської міської ради, час з 10.00 години до 14.00 годині, у зв`язку із зайнятістю позивача (а.с.48-58).

Згідно довідки Навчально-виховного комплексу загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів-ліцей м. Добропілля Донецької області №86 від 12.05.2021 року вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у 1-А класі НВК ЗОШ І-ІІІ ступенів-ліцей м. Добропілля за денною формою навчання та за поданням класного керівника сім`я є неповною, батько дитини до школи не приходив, навчанням дитини не цікавиться, у вихованні сина участі не брав (а.с.62).

ОСОБА_2 зазначала, що у 2015 році дитині Глібу була проведена операція по видаленню грижі, на підтвердження чого надала договір про надання медичних послуг №114 укладений з ТзОВ «Медичний центр» від 14.09.2015 року (а.с.63), акт виконаних робіт та надання послуг з оперативного втручання пацієнтові ОСОБА_4 від 14.09.2015 року (а.с.64) та виписку із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 16.09.2015 року (а.с.65).

Відповідно до висновку виконавчого комітету Добропільської міської ради №03/1239-10/02 від 22.07.2021 року, орган опіки та піклування Добропільської міської ради вирішив встановити порядок побачення батька з сином та було затверджено рішення виконкому Добропільської міської ради враховуючи думку батьків, а саме щонеділі з 10.00 до 14.00 години у присутності матері, оздоровлення в літній період 5-7 днів у присутності матері, враховуючи попередню домовленість батька з матір`ю дитини. При наданні вказаного висновку щодо участі одного з батьків у вихованні дитини бралося до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я батьків, зловживання ними алкогольними напоями або наркотичними засобами (а.с.110-112).

Надаючи правову оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

В статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а також батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею.

Згідно із частиною 8 статті 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Отже, із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини.

Згідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Отже, законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Окрім того, батьків законодавством зобов`язано вирішувати всі питання виховання дитини спільно (ст. 157 СК України).

Законодавством також встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

І лише у випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду із позовом про усунення цих перешкод. У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому із батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

У частинах 1, 2 ст. 155 СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага («Olsson v. Sweden (№2) від 27.11.1992 року, п. 90, «Хант проти України», п.54), і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Добропільської міської ради №23 від 13.01.2021 року, було встановлено порядок побачення ОСОБА_3 з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки батьки дитини не можуть самостійно домовитися між собою щодо зустрічей батька з сином, а саме: щонеділі з 10.00 години до 14.00 години у присутності матері. Оздоровлення в літній період 5-7 днів у присутності матері, враховуючи попередню домовленість батька з матір`ю дитини.

Також було підтверджено відповідачем, із наданої копії роздруківки електронного листування з громадянином ОСОБА_3 , що у сторін не виходить домовитись щодо побачень батька з сином у визначений, Добропільською міською радою, час, а саме щонеділі з 10.00 години до 14.00 години, оскільки позивач ОСОБА_3 буває зайнятим у відведену годину, а ОСОБА_2 , у вільний від побачень з батьком час, планує дозвілля з дитиною без присутності останнього.

Дослідивши обставини справи та надані на їх підтвердження докази, беручи до уваги наданий виконавчим комітетом Добропільської міської ради висновок щодо участі батька у вихованні сина, позицію відповідача, враховуючи, що сторонами по справі не досягнуто згоди щодо участі ОСОБА_3 у вихованні сина ОСОБА_4 , суд із врахуванням зазначених вище норм права, а також встановлених обставин у справі, приходить до висновку, що вимоги позивача про усунення перешкод щодо участі у вихованні, вільному спілкуванні з дитиною, який проживає окремо від нього є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню та в межах позовних вимог.

Свій висновок суд робить з врахуванням висновку, зробленого органом опіки та піклування Добропільської міської ради №03/1239-10/02 від 22.07.2021 року (а.с.110-112), який відповідає принципу «найкращих інтересів дитини» та який є пріоритетним при вирішенні цієї справи, а також з врахуванням можливості негативного впливу на психоемоційний стан дитини у разі зустрічей батька без присутності матері, оскільки між позивачем та дитиною відсутній міцний психологічний зв`язок, що вбачалося з пояснень малолітнього ОСОБА_4 в судовому засіданні. Крім того малолітній ОСОБА_11 тривалий час проживає з матір`ю та не мав повноцінного контакту з батьком. Для налагодження довірливих відносин між батьком і дитиною необхідний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності сина до батька.

Таким чином, суд вважає за можливе встановити наступний спосіб щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні батька ОСОБА_3 з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме шляхом: особистого спілкування з дитиною щонеділі, протягом чотирьох годин, з можливістю відвідування культурно-розважальних закладів, в тому числі за місцем свого проживання, у присутності матері; спільного відпочинку, з метою оздоровлення в літній період тривалістю п`ять - сім днів, у вільний час від навчання та у присутності матері, враховуючи попередню домовленість батька з матір`ю дитини; спілкування з дитиною засобами телефонного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином, крім часу на навчання та на відпочинок. А також зобов`язати відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_4 , а також своєчасно надавати точну інформацію щодо фактичного місця проживання, навчання, перебування дитини, а у разі настання змін, повідомляти про них особисто або засобами зв`язку.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати його інтересам.

Керуючись ст.ст. 19, 141, 153, 155, 157, 159 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Добропільської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні, вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не чинити перешкод ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також своєчасно надавати точну інформацію щодо фактичного місця проживання, навчання, перебування дитини, а у разі настання змін, повідомляти про них особисто або засобами зв`язку.

Визначити порядок участі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом:

- особистого спілкування з дитиною щонеділі, протягом чотирьох годин, з можливістю відвідування культурно-розважальних закладів, в тому числі за місцем свого проживання, у присутності матері;

- спільного відпочинку, з метою оздоровлення в літній період тривалістю п`ять - сім днів, у вільний час від навчання та у присутності матері, враховуючи попередню домовленість батька з матір`ю дитини;

- спілкування з дитиною засобами телефонного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином, крім часу на навчання та на відпочинок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення виготовлено та проголошено 09 листопада 2021 року.

Повний текст рішення виготовлено 18 листопада 2021 року.

Головуючий суддя В.М. Любчик

09.11.2021