Дата документу 27.05.2021 Справа № 313/841/16-ц
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 313/841/16 Головуючий у 1 інстанції: Потапова О.М.
Провадження № 22-ц/807/2453/21
УХВАЛА

27 травня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Маловічко С.В.,

суддів: Гончар М.С., Подліянової Г.С.

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у особі представника Крилової Олени Леонідівни на рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 27 грудня 2016 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 27 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, 17.05.2021 року АТ КБ «Приватбанк» у особі представника Крилової О.Л. направило до суду поштою апеляційну скаргу.

Між тим, апеляційне провадження не може бути відкрито, оскільки скаржником пропущено строк на подачу апеляційної скарги.

Оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції 27.12.2016 року.

Апеляційна скарга подана до суду 17.05.2021 року, тобто, поза межами законодавчо визначеного строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» вказує, що представник позивача не був присутнім під час проголошення рішення. Копію повного тесту оскаржуваного рішення отримано представником Банку 21.04.2021 року.

Втім, доводи скаржника про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.1 ч.2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Веселівського районного суду Запорізької області від 12 червня 2016 року було відкрито провадження у справі та призначено справу в судове засідання на 24.06.2016 року на 17-00 год. (а.с. 43).

У зв`язку із перебування головуючого судді у відпустці розгляд справи було перенесено на 15.07.2016 року на 11-30 год.(а.с. 48).

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що 07.07.2016 року представник Банку отримав судову повістку про виклик до суду в судове засідання, призначене на 15.07.2016 року (а.с. 52).

15.07.2016 року у зв`язку із неявкою представника позивача та відповідача судове засідання було відкладено (а.с. 53).

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що 29.08.2016 року представник Банку отримав судову повістку про виклик до суду в судове засідання, призначене на 21.09.2016 року (а.с. 55).

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що 30.09.2016 року представник Банку отримав судову повістку про виклик до суду в судове засідання, призначене на 19.10.2016 року (а.с. 61).

19.07.2016 року у зв`язку із неявкою представника позивача та відповідача судове засідання було відкладено (а.с. 65).

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що 07.12.2016 року представник Банку отримав судову повістку про виклик до суду в судове засідання, призначене на 20.12.2016 року (а.с. 67).

19.07.2016 року у зв`язку із неявкою представника позивача судове засідання було відкладено (а.с. 65).

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що 30.12.2016 року представник Банку отримав судову повістку про виклик до суду в судове засідання призначене на 27.12.2016 року (а.с. 76).

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що позивач АТ КБ «Приватбанк» був належним чином повідомлений про всі судові засідання, призначені в ході розгляду справи та був обізнаний про існування вказаного судового провадження .

Апеляційна скарга направлена до суду АТ КБ «Приватбанк» лише 17.05.2021 року, тобто через 4 роки та 5 місяців після ухвалення оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня вручення повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Положення статті 358 ЦПК України передбачають можливість поновлення строків на апеляційне оскарження після спливу річного строку з дня складання повного тексту рішення лише у випадку, коли особа не була залучена до участі у справі і не знала про розгляд справи, а також, коли мались непереборні обставини.

Між тим, матеріалами справи підтверджено, що позивач АТ КБ «Приватбанк» був обізнаний про існування судового провадження та про розгляд справи в суді першої інстанції.

Втім, скаржник не зазначив непереборних обставин, які перешкоджали б йому подати апеляційну скаргу своєчасно, принаймні до спливу 1 року з дати ухвалення рішення.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду не мають правового значення при вирішенні питання про прийняття апеляційної скарги, оскільки така скарга подана після спливу одного року.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо при цьому не завдається шкоди самій суті права і переслідується легітимна мета за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами вимоги щодо строків оскарження судових рішень. При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм в тому числі і процесуального законодавства.

Європейський суд з прав людини зазначав, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства, які призначені для належного відправлення правосуддя та забезпечення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Дія 97" проти України (заява № 19164/04) від 21 жовтня 2010 року, пункт 47).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Разом з тим, сторони у розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "Олександр Шевченко проти України").

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення особою, обізнаною про розгляд справи, а також враховуючи відсутність обставин, передбачених п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 358 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 27 грудня 2016 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди відмовити.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Копію цієї ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.