Справа № 202/3121/21
Провадження № 2-о/202/90/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Марченко Н.Ю., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем (заінтересована особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора), -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження з заявою, в якій просить встановити факт її спільного проживання однією сім`єю разом зі ОСОБА_2 з 2014 року по день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що з 2014 року проживала зі своєю знайомою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , щоб допомагати їй та доглядати її. Після смерті ОСОБА_2 6 жовтня 2020 року в квітні 2021 року звернулася до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, так як раніше складений ОСОБА_2 заповіт був скасований, а факт її належності до спадкоємців за законом не підтверджений. Отже, з метою спадкування майна після смерті ОСОБА_2 необхідно встановлення факту її постійного проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Отже, окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом частини 2 статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Тобто визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно з роз`ясненнями, які були викладені в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Частиною 4 статті 315 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Суд звертає увагу, що згідно з частинами першою та другою статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

З заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що за життя спадкодавця був скасований раніше складений заповіт на ім`я заявника, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті ОСОБА_2 , оскільки вона не є родичем спадкодавця та не належить до кола спадкоємців за законом, та встановлення юридичного факту необхідно заявнику для отримання права на спадщину за законом як спадкоємцем четвертої черги у зв`язку з відмовою в отриманні спадщини за заповітом, тобто встановлення факту необхідно заявнику для вирішення спору щодо її права на спадкування, який має розглядатися у позовному провадженні за участю органу місцевого самоврядування як особи, яка вправі претендувати на спадкове майно.

Враховуючи наведене, у відкритті провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем (заінтересована особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора) відмовити.

Роз`яснити заявнику право подати до суду позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. Ю. Марченко