Номер справи 237/6190/19
Номер провадження 2-др/237/15/21
07.10.21 м. Курахове
Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Ліпчанського С. М.,
при секретарі: Бахтіяровій Н. В. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, питання про ухвалення додаткового рішення суду у справі № 237/6190/19 -
Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 20.11.2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено в повному обсязі. Розірвано шлюб, укладений 08 червня 2003 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , укий був зареєстрований у Донецькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис за № 463, свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 від 08.06.2003 року.

Згідно ст. 270 ч. 1 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази та давали пояснення, не ухвалено рішення.

01.10.2021 року до Мар?їнського районного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення. Заявниця просить вирішити питання розподілу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

За час сумісного життя подружжям набуто спільне майно, а саме: автомобіль Hyundai Getz, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , червоного кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3 .

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості.

Заявниця вказує, що оскільки спільна дитина ОСОБА_4 проживає з нею після розірвання шлюбу, просить залишити їй вказаний автомобіль для забезпечення життєдіяльності сина.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов`язковою. Отже неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином судом повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 237/6190/19 (провадження 2/237/1665/19) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Доповнити резолютивну частину рішення наступним:

«Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль Hyundai Getz, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , червоного кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , тип легковий хетчбек, об?єм двигуна 1399 куб. см.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя: С.М. Ліпчанський

Дата документу 07.10.2021