УХВАЛА

Справа № 495/7780/20

Номер провадження 6/495/182/2021

16 листопада 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі головуючого судді - Шевчук Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання - Бучка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданнів залі засідань суду в м. Білгород-Дністровський заяву стягувача ОСОБА_1 та боржника ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди на стадії виконання судового рішення по цивільній справі №495/7780/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.02.2021 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 90000,00 грн. та судовий збір у сумі 900,00 грн..

04 листопада 2021 року на адресу суду від стягувача ОСОБА_1 та боржника ОСОБА_2 надійшла заява про затвердження мирової угоди на стадії виконання рішення по зазначеній вище цивільній справі.

В судове засідання стягувач ОСОБА_1 не з`явилась, проте надала на адресу суду заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності, просить затвердити надану до суду мирову угоду.

В судове засідання боржник ОСОБА_2 не з`явилась, проте надала на адресу суду заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності, просить затвердити надану до суду мирову угоду.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, подану сторонами заяву про затвердження мирової угоди, суд приходить до наступних висновків.

28 квітня 2021 року на адресу суду від Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійша заява про затвердження мирової угоди на стадії виконання судового рішення по зазначеній вище справі.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.06.2021 року було відмовлено у задоволенні заяви про затвердження мирової угоди в процесі виконання рішення суду по зазначеній вище цивільній справі.

Згідно з ч. 1 ст.434 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч. 3 ст.434 ЦПК України суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначенихстаттею 207 цього Кодексу, а у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення - з підстав, визначенихстаттею 206 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповіднодо ч.2 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Згідно до ст.434 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ. Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала. Суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначених статтею 207 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 207 ЦПК України - мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Верховний Суд, неодноразово висловлювали правову позицію щодо підстав для визнання недійсною угоди, вчиненої з порушенням заборони на її відчуження (постанови ВСУ від 25.05.2016 року у справі №6-605цс16, від 31.05.2017 року у справі №6-599цс17, від 01.02.2017 у справі №6-648цс16, від 24.05.2017 у справі №6-640цс17).

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі, якщо умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб (не сторін), суд визнає мирову угоду та закриває провадження у справі.

Зі змісту поданої до суду мирової угоди стягувача ОСОБА_1 та боржника ОСОБА_2 вбачається, що сторони виконавчого провадження намагаються шляхом укладення мирової угоди здійснити перехід права власності на нерухоме майно, а саме, на земельну ділянку 4,15 га, яка знаходиться на території Сергіївської селищної ради Саратського району Одеської області масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тобто умови мирової угоди не направлені на врегулювання спору, а є вимогою про перехід права власності на нерухоме майно, тоді як предметом спору, за яким укладена мирова угода, було стягнення боргу за договором позики.

Оскільки, судом встановлено, що зазначене вище нерухоме майно не було предметом спору, а тому, мирова угода затвердженню не підлягає.

Зазначена позиція також висвітлена і в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року.

При вирішенні питання щодо визнання мирової угоди суд звертає увагу сторін, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд при здійсненні судочинства не може підміняти собою інші органи, зокрема органи, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють державну реєстрацію, а судові рішення не можуть підміняти посвідчення правочинів, зокрема, щодо переходу права власності на нерухоме майно.

Окрім того, зазначена вище мирова угода сторін подана до суду з порушенням вимог ч.1 ст.434 ЦПК України, норми якої передбачають, що для затвердження мирової угоди в процесі виконання рішення суду сторони виконавчого провадження повинні звернутися з даною мировою угодою до державного або приватного виконавця, який не пізніше триденного строку передає дану мирову угоду для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Натомість, сторонами виконавчого провадження на адресу суду подано лише саму мирову угоду та заяву про її затвердження, тобто з поданих сторонами виконавчого провадження документів не можливо достеменно встановити, що рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.02.2021 року перебуває на стадії виконання у відповідному Відділі Державної виконавчої служби та які виконавчі дії проводилися державним виконавцем для забезпечення виконання рішення суду.

Окрім того, суд вважає, що дана мирова угода не відповідає вимогам закону так як умови мирової угоди залежать від інших обов`язкових факторів, таких як: оформлення нерухомого майна з державною реєстрацією, з`ясування наявності заборони відчуження нерухомого майна, його застави, прав на нього третіх осіб, та інших обставини, які не можуть бути з`ясовані судом під час вирішення питання про визнання мирової угоди, укладеної в межах виконавчого провадження.

В даному випадку суд не вбачає підстав для визнання даної мирової угоди, оскільки її умови не стосуються предмету спору, яким є право на стягнення грошових коштів, а стосуються нерухомого майна, а саме земельної ділянки 4,15 га, яка знаходиться на території Сергіївської селищної ради Саратського району Одеської області масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі викладеного вище, враховуючи, що умови наданої сторонами до суду мирової угоди суперечать закону та зазначена вище мирова угода подана до суду з порушенням процесуальних норм права, суд дійшов до висновку, що у визнанні мирової угоди слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись cт.ст. 207, 434 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви стягувача ОСОБА_1 та боржника ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди на стадії виконання судового рішення по цивільній справі №495/7780/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її виготовлення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 17.11.2021 року.

Суддя