Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1777/21
Провадження № 2/553/914/2021
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2021 року м.Полтава
Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Лунич Ю.Г.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратило право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому прохає визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заявлені вимоги мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 04.02.2012 позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . За вказаною адресою наразі є зареєстрованими вона, її дочка ОСОБА_3 та колишній чоловік дочки, відповідач по справі ОСОБА_2 , який з січня 2019 року за місцем реєстрації не проживає, комунальні послуги не оплачує, участі в утриманні житла не бере, його особисті речі у квартирі відсутні. Позивач наголосив на тому, що реєстрація відповідача у його квартирі обмежує у вільному розпорядженні нею, у тому числі вона надмірно сплачує кошти за комунальні послуги. У добровільному порядку вирішення спору є неможливим.
Провадження у справі відкрито за ухвалою від 28.07.2021 з призначенням справи до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 28.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не прибули. Від позивача та третьої особи надійшло письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги ними підтримані повністю, проти розгляду справи у заочному порядку позивач не заперечувала.
Відповідач правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався.
У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України судом 19.11.2021 постановлена ухвала про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як убачається з приєднаних до справи матеріалів, на підставі договору купівлі-продажу від 04.02.2012 ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.7), що також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав (а.с.9), де зазначено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить зазначене вище нерухоме майно.
Третя особа по справі ОСОБА_3 є дочкою позивача ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.11), та їхніми копіями паспортів громадянина України (а.с.4-5,10).
Третя особа ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_2 , який розірвано 20.19.2019 (а.с.12).
Відповідно до довідки КП «ЖЕО №2» від 07.07.2021 (а.с.13), за адресою: АДРЕСА_2 , є зареєстрованими позивач ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 . Вказані обставини щодо зареєстрованого місця проживання відповідача узгоджуються із відомостями з Реєстру територіальної громади м.Полтави щодо реєстрації ОСОБА_2 за вказаною адресою від 20.07.2021 (а.с.18).
Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За нормою ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, пред`явивши разом із тим вимогу щодо позбавлення права власності, позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою, оголошення особи померлою.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст.72 ЖК України, провадиться в судовому порядку.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Між тим, згідно із ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (частина 2 статті 405 ЦК України).
Згідно з актом, затвердженим комітетом мікрорайону «Лівий поділ» від 07.07.2021, ОСОБА_2 , 1975 р.н., за місцем реєстрації - АДРЕСА_2 , не проживає починаючи з січня 2019 року, чого відповідачем спростовано не було.
За таких обставин, суд, здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, проаналізувавши надані письмові докази, з урахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт не проживання відповідача за місцем реєстрації понад встановлені ст.405 ЦК України строки без поважної причини та відсутності перешкод у цьому, з огляду на що пред`явлений позов є обґрунтованим.
При цьому, суд враховує, що відповідач, продовжуючи бути зареєстрованою у житловому приміщенні, що належить на праві приватної власності позивачу, фактично чинить останньому перешкоди вільно ним володіти.
На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню повністю.
Керуючись ст.ст.263-265, 273-275, 280-282, 352-354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: Третя особа:ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 . ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 .

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих