Справа № 754/4275/21
У Х В А Л А

Іменем України

11 листопада 2021 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді Галась І.А.,

при секретарі - Дуб С.І.

за відсутності сторін

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Родовід Банк» про визнання договору недійсним та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2021 року представник ТОВ «Вердикт Капітал»звернувся до суду із заявою про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, в якій просить замінити стягувача ПАТ «Родовід Банк»на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал»у цивільній справі № 2-2782/2011, в обґрунтування заяви зазначив, що відповідно до рішення Київського районного суду м. Сімферополя у справі № 2-2782/2011 стягненуто з відповідача - ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором №_36/АА-134.07.2. від 18.09.2017 року в розмірі 106 121 гривні 52 копійок. Між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» 22 травня 2019 року було укладено Договір № 14 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Родовід Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №_36/АА-134.07.2. перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал».

Сторони в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.08.2011 року Київський районний суд м. Сімферополя ухвалив рішення по справі 2-2782/2011 про стягнення з відповідача - ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором №_36/АА-134.07.2.

Крім того, судом встановлено, що між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» 22 травня 2019 року було укладено Договір № 14 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Родовід Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №_36/АА-134.07.2. перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал».

Відповідно до ч.1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частиною 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Тлумачення ч.1 ст.512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору:

- купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК України);

- дарування (ч.2 ст.718 ЦК України);

- факторингу (гл. 73 ЦК України).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 закону «Про виконавче провадження».

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 20.11.2013 року у справі №6-122цс13 заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Верховним Судом України у постанові від 20.11.2013 року висловлена правова позиція у справі № 6-122цс13 у якій зазначено про те, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимог (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Приймаючи до уваги те, що заявник на підставі наданих суду документів на даний час є законним правонаступником стягувача у даній справі, суд вважає, що стороною заявника доведені законні підстави для заміни сторони виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява є обґрунтованою, доведеною та законною, в зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердікт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Родовід Банк» про визнання договору недійсним, та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Замінити стягувача - Приватного акціонерного товариства «Родовід Банк» (м. Київ, вул.. Північно-Сирецька, 1-3, ) на Товариство з обмеженою відповідністю «Вердікт Капітал» (м. Київ, вул.. Кудрявський Узвіз, 5-Б, ) в цивльній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Родовід Банк» про визнання договору недійсним, та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №_36/АА-134.07.2. від 18.09.2017 року в розмірі 106 121 гривні 52 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий: І.А. Галась