Справа № 473/4274/21
УХВАЛА

іменем України

"19" листопада 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Лузан Л.В., дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, старший державний виконавець Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Орлова Єлизавета Вячеславівна,

встановив:

в листопаді 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, поданим у його інтересах адвокатом Лукіянчиним Ігорем Петровичем, до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет»про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №199505, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет»коштів у сумі 10 015 грн. 42 коп.

Проте, вказаний виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства, в зв`язку з чим позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Одночасно позивачем подано заяву про забезпечення позову.

Розглянувши дану заяву про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Так, відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч.2 ст.149 ЦПК України).

Заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом (п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України).

Статтями 27, 28, 30 ЦПК України врегульовано питання загальної територіальної підсудності за місцем проживання (місцезнаходженням) відповідача, підсудності справ за вибором позивача та виключної підсудності.

За загальним правилом територіальної підсудності, яке закріплене в ч. 2 ст.27 ЦПК України передбачено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Виняток з вказаного правила становить альтернативна підсудність (стаття 28 ЦПК України) та виключна підсудність (стаття 30 ЦПК України).

Зокрема, згідно ч.12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тобто, не виключаючи можливість звернення позивача до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), законодавець встановлює альтернативну підсудність: можливість для позивача обрати один з двох чи більше судів.

Отже, позови про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, можуть бути пред`явлені як за місцезнаходженням відповідача (юридичної особи), так і за місцем його виконання.

Місце виконання рішення визначене ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч.1 вказаної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно постанови старшого державного виконавця Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Орлової Є.В. від 07.10.2021 року при примусовому виконанні виконавчого напису, вчиненого 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., звернуто стягнення на доходи боржника, які він отримує у Вознесенському об`єднаному управлінні ПФУ Миколаївської області (останнє реорганізовано шляхом приєднання).

Тобто в даному випадку місцем виконання спірного виконавчого напису є місце отримання пенсії позивачем, яким є Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (п/і 54020, м.Миколаїв, вул. Морехідна, 1)..

Відповідно до вимог п.1 ч.1ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За нормами ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Ухвалою суду від 19.11.2021 року вищевказану цивільну справу передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Заводського районного суду міста Миколаєва.

Керуючись ст.ст.10, 30,31,187 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, старший державний виконавець Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Орлова Єлизавета Вячеславівна, передати на розгляд до Заводського районного суду міста Миколаєва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Л.В.Лузан