Справа № 373/1336/21
Номер провадження 2/373/752/21
УХВАЛА

23 листопада 2021 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі головуючої судді Керекези Я.І., за участі секретаря судових засідань Ткалі І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 373/1336/21 за позовом ОСОБА_1 до Підприємства об`єднання громадян «Навчально-спортивна база «Переяславль» Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» Агропромислового комплексу України про стягнення заборгованості по заробітній платі,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом і просить стягнути із відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 63510 грн 98 коп., допустивши негайне виконання рішення суду в частині виплати йому заробітної плати за травень 2018 року в розмірі 6396 грн 00 коп.

Позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Позивач вказав в позовній заяві лише адресу місця реєстрації та зазначив, що засоби телефонного зв`язку відсутні.

За вказаною позивачем в позові адресу була направлена копія ухвали по відкриття провадження, яка була отримана, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.39).

При підготовці справи до ухвалення рішення за наявними матеріалами суд не мав можливості однозначно визначитися із вимогами позивача та необхідності ухвалення рішення чи закриття провадження у справі в частині в контексті наявності іншого рішення суду, що набрало законної сили, та стосується частини позовних вимог, тому ухвалою від 28 вересня 2021 року сторони були викликані в судове засідання.

Після призначення справи до розгляду в судовому засідання позивач повідомлявся за тією ж адресою, однак тричі 19.10.2021, 01.11.2021 та 16.11.2021 до суду не з`явився, поштові повідомлення поверталися на адресу суду із відміткою про повторне направлення адресату повідомлення про надходження на його адресу поштового відправлення, «За закінченням терміну зберігання».

В судове засідання 23.11.2021 позивач також викликався за вказаною ним особисто в позовній заяві адресою, крім того, шляхом оголошення на офіційному сайті Судової влади. Однак вчетверте не з`явився, повістка не вручена з аналогічних підстав.

Представник відповідача заявив клопотання про залишення позову без розгляду, зважаючи на таку поведінку позивача, який явно зловживає своїми правами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Судом чотири рази здійснювалися виклики позивача в судове засідання за зазначеною ним особисто адресою. Всі поштові повідомлення поверталися на адресу суду із відміткою про повторне направлення адресату повідомлення про надходження на його адресу поштового відправлення, «За закінченням терміну зберігання».

За загальним правилом повернення надісланої кореспонденції до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування позивача, а також не може беззаперечно свідчити про його відмову від одержання кореспонденції чи про його незнаходження за адресою, повідомленою суду. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

В силу ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом пунктів 99, 99-1, 99-2, 106, 114, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (з відп. змін. та доповн.), у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 червня 2021 року у справі № № 2-6236/11.

Крім того, відповідно до статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі № 921/6/18).

Таким чином, сам лише факт неотримання заявником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції, вказавши її у своїй скарзі. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 2-4159/12 (провадження № 61-4961св19).

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункт 11 частини третьої статті 2 ЦПК України). Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункт 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Тобто заявниця, достовірно знаючи, що нею направлена скарга до суду, не здійснювала жодних дій для отримання поштових відправлень із суду та не виявляла жодного інтересу до розгляду її скарги більш ніж три роки.

ЄСПЛ у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Каракуця проти України» від 16 лютого 2017 року, заява № 18986/06).

Відповідно до ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, судом чотири рази здійснювалися судові виклики позивача за зазначеною ним особисто адресою, однак вони не були вручені через незвернення позивача на пошту. При цьому, позивачеві достовірно було відомо про відкриття провадження за його позовною заявою, про що свідчить поштове повідомлення, яке направлялося за тією ж адресою та було отримане позивачем. Будь-яких заяв про зміну місця проживання позивач до суду не подавав. Передбачені ст. 275 ЦПК України строки закінчилися.

Зважаючи на вищезазначене, закінчення передбачених ст. 275 ЦПК України строків, відсутність доказів поважних причин неможливості прибуття позивача до суду, неодноразове вчинення судом дій, передбачених нормами ЦПК України для належного виклику позивача до суду, в тому числі і через оголошення на офіційному сайті Судової влади, тієї обставини, що неявка позивача перешкоджає розгляду справи (саме дана обставина і стала причиною призначення судового засідання у справі з викликом сторін), суд вважає, що є всі підстави залишити позов без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивача.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Підприємства об`єднання громадян «Навчально-спортивна база «Переяславль» Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» Агропромислового комплексу України про стягнення заборгованості по заробітній платі - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Виготовлення повного тексту ухвали вчинено 24 листопада 2021 року.

Суддя Я.І.Керекеза