Справа № 453/652/21
№ провадження 2/453/333/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Ясінського Ю.Є.,

секретаря судових засідань Гринюк Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе Львівської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Славської селищної ради Стрийського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в :

позивач, в особі представника - адвоката Комарницької М.В., 18 травня 2021 року звернувся до суду із позовною заявою до Славської селищної ради Стрийського району Львівської області про визнання права власності на будинок садибного типу (літера «А-1») загальною площею 58,2 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами - вбиральня (літера «Б»), який розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на ту обставину, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Нижньорожанківською сільською радою Сколівського району Львівської області від 21 квітня 2009 року, актовий запис №15.

Ще за життя ОСОБА_2 склала в користь свого племінника - ОСОБА_1 заповіт, який посвідчений 08 вересня 2004 року секретарем виконавчого комітету Нижньорожанківської сільської ради Дем`ян О.В. за реєстровим № 36, відповідно до тексту якого ОСОБА_2 заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті на що вона за законом матиме право - своєму племіннику ОСОБА_1 . Даний заповіт ніким не скасований, зареєстрований у спадковому реєстрі і є чинним на даний час. Відмови від спадщини позивач не заявляв, а навпаки прийняв спадщину житлового будинку після смерті спадкодавця, подавши у встановлений законом строк відповідну заяву до нотаріуса. На підставі цієї заяви Сколівською державною нотаріальною конторою 11 травня 2021 року заведено спадкову справу № 174/2021. Проте Сколівська державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи відсутності документів на право власності на вище наведене майно та державної реєстрації права власності на спадкове майно, про що свідчить лист Сколівської ДНК від 11 травня 2021 року № 413/01-16, внаслідок чого він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

30 червня 2021 року на адресу суду надійшов відзив (вх.№3423) на позовну заяву від представника Славської селищної ради Стрийського району Львівської області Обухівського О.В, в якому зазначено наступне.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України), або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цим майнових прав різні правові наслідки.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи викладене, беручи до уваги судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, керуючись ст. 178 ЦПК України, Славська селищна рада просить відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 21 травня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження і відкрито підготовче провадження. Підготовче засідання призначено на 16 липня 2021 року з викликом сторін.

Ухвалою суду від 06 вересня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено її до судового розгляду по суті на 02 листопада 2021 року.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Враховуючи те, що його інтереси представляє уповноважений представник, суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Комарницька М.В. до початку судового засідання подала клопотання (вх.№5905 від 01 листопада 2021 року) про розгляд справи без її участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити.

Представник відповідача - Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивача ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Нижньорожанківською сільською радою Сколівського району Львівської області від 21 квітня 2009 року, актовий запис №15.

08 вересня 2004 року ОСОБА_2 склала в користь свого племінника - ОСОБА_1 заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Нижньорожанківської сільської ради Дем`ян О.В. за реєстровим №36, відповідно до тексту якого ОСОБА_2 заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті на що вона за законом матиме право - своєму племіннику ОСОБА_1 .

В матеріалах справи наявний дублікат зазначеного заповіту ОСОБА_2 від 08 вересня 2004 року.

Даний заповіт є чинним, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданою Сколівською державною нотаріальною конторою від 11 травня 2021 року за №64647152.

Згідно з довідки Славської селищної ради від 11 травня 2021 року №812 вбачається, що ОСОБА_2 на день своєї смерті проживала в житловому будинку по АДРЕСА_1 , зі своїм племінником ОСОБА_1 . Факт проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , також підтверджується відповідною відміткою в паспорті гр. України та довідкою виданою Славською селищною радою від 13 квітня 2021 року №687.

Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Славською селищною радою від 13 квітня 2021 року №686 вбачається те, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у будинку по АДРЕСА_1 , та є уповноваженим власником.

З довідки, виданої старостою села Нижня Рожанка Стрийського району Львівської області Маркович Р.М. від 23 березня 2021 року №575, вбачається те, що згідно запису «Схематичного плану назв вулиць і номерації будинків» - будинку, 1956 року побудови, який є в користуванні ОСОБА_1 , присвоєна поштова адреса АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку садибного типу (літера «А-1»), загальною площею 58,2 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами - вбиральня (літера «Б»), який розташований по АДРЕСА_1 . Даний будинок, господарські будівлі та споруди були збудовані 1956 року господарським способом і є придатним для проживання, самочинного будівництва немає, що підтверджується технічним паспортом на будинок, виготовленим ФОП ОСОБА_4 29 березня 2021 року, інвентаризаційна справа №40, та довідкою, виданою ФОП ОСОБА_4 від 29 березня 2021 року. Інвентаризаційна вартість даного нерухомого майна становить 59473 грн. Інформація про власника відсутня.

З копії погосподарської книги №4 за 2006 - 2010 роки АДРЕСА_1 , вбачається, що головою домогосподарства була ОСОБА_2 , однак після її смерті головою домогосподарства є ОСОБА_1 .

Згідно ч.3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до норм ч.4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Аналіз вищенаведених норм закону дає підстави стверджувати, що покійна ОСОБА_2 набула за життя право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані по АДРЕСА_1 .

Частинами 1, 3 ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом також встановлено, що 11 травня 2021 року позивач подав до Сколівської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті тітки. На підставі цієї заяви Сколівською державною нотаріальною конторою 11 травня 2021 року заведено спадкову справу № 174/2021, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11 травня 2021 року № 64647290.

Проте, Сколівська державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи відсутністю у нього оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що свідчить лист Сколівської ДНК від 11 травня 2021 року № 413/01-16.

Відповідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України вбачається, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.3.1 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Аналізуючи норму даної статті суд приходить до висновку, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву, за наслідками подання якої було заведено спадкову справу, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги є підставними та підтверджені належними доказами, у зв`язку з чим позов слід задоволити та визнати ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , після смерті спадкодавця - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 1216, 1218, 1223, 1265, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 90, 95, 247, 258-259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

вирішив :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), право власності на будинок садибного типу (літера «А-1») загальною площею 58,2 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами - вбиральня (літера «Б»), який розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Славська селищна рада Стрийського району Львівської області (місце знаходження: Львівська область, Стрийський район, смт. Славське, вул. Івасюка, 10).

Суддя Сколівського районного суду Ю.Є. Ясінський

Львівської області