Провадження № 2/756/7248/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Ткач М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорст» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорст» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, судом встановлено наступне.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем пред`явлено позов з вимогами немайнового характеру до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорст», що є юридичною особою і спірні правовідносини стосуються виконавчого напису нотаріуса, який вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається на особу, яка зверталася за виконавчим написом.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.08.2019 року винесеній за результатами розгляду справи № 519/77/18.

Згідно положень ЦПК України існує загальна підсудність за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України) та альтернативна підсудність за вибором позивача ( ст. 28 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивачем позов пред`явлено до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорст» , яке являється стягувачем у виконавчому провадженні з виконання спірного виконавчого напису та знаходиться за адресою: м. Київ, пров.Новопечерський, 19/3 корп.2, офіс 9, що територіально не відноситься до Оболонського районного суду м. Києва.

Частиною 12 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

За змістом ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження кабінету/офісу державного/приватного виконавця, а саме з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника.

Як вбачається із матеріалів, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№ 64626324 від 24.02.2021 року; вказана адреса ОСОБА_1 для виконання: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 які є місцем виконання спірного виконавчого документу.

Отже, в даному випадку виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису приватним виконавцем Мельником Ю.А. вчиняються за вказаними вище адресами, що відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» є місцем проведення виконавчих дій, та як наслідок являється місцем виконання виконавчого напису.

Будь-яких даних, які б свідчили про те, що саме на території Оболонського району м. Києва вчиняються виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису нотаріуса матеріали справи не містять, тому відсутні підставі вважати, що на території Оболонського району м. Києва виконується спірний виконавчий напис нотаріуса і відповідно відсутні правові підстави для визначення підсудності даного позову Оболонському районному суду м. Києва.

За таких обставин, у зв`язку із відсутністю місцезнаходження відповідача за адресою у Обололонському районі м. Києва та, ураховуючи відсутність у матеріалах позовної заяви доказів виконання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса у Оболонському районі м. Києва, - відсутні правові підстави для прийняття Оболонським районним судом м. Києва до розгляду досліджуваної позовної заяви.

Проаналізувавши позовну заяву, встановлено, що позивачем жодним чином не обґрунтовано підстав звернення з даним позовом саме до Оболонського районного суду міста Києва.

Таким чином, виходячи із того, що винесення приватним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, жодним чином не свідчить про безпосереднє вчинення виконавчих дій на території Оболонського району м. Києва, що є територіальною юрисдикцією Оболонського районного суду м. Києва, беручи до уваги, що заявлені позовні вимоги полягають у визнанні виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а Оболонському районному суду м. Києва дана позовна заява як за правилами ч. 2 ст. 27 ЦПК України, так і за правилами ч. 12 ст. 28 ЦПК України територіально не підсудна, що позбавляє Оболонський районний суд м. Києва права прийняти дану справу до свого провадження не порушуючи правил підсудності, а спори між судами про підсудність, в силу ч. 1 ст. 32 ЦПК України, не допускаються, до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила загальної підсудності.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне передати справу для розгляду за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва (м. Київ, вулиця Володимирська, 15), за місцем знаходження відповідача, який уповноважений на розгляд даної справи.

Керуючись статтями 27, 28, 31- 32, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорст» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, разом з доданими до неї документами - передати за підсудністю на розгляд до Печерського районного суду м. Києва (м. Київ, вулиця Володимирська, 15).

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.М. Ткач