Справа № 661/2618/21
Провадження № 2/661/825/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

18 листопада 2021 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

головуючої судді - Бойко М.Є.,

за участю секретаря судового засідання Стіпліної К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного позовного провадження без виклику сторін, в м. Нова Каховка, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області про стягнення моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області про стягнення моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я, обґрунтовуючи свої вимоги наступними обставинами.

У період з 20 липня 1979 року по 20 грудня 1993 року він перебував у трудових відносинах з Новокаховським електромашинобудівним заводом, правонаступником якого є ВАТ «Південелектромаш», та внаслідок незабезпечення роботодавцем безпечних умов праці отримав професійні захворювання, що потягли стійку втрату працездатності. Висновком медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) від 14 вересня 2004 року йому було первинно встановлено 40 % втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності з датою переогляду 14.09.2005 року, також визначено необхідність у санаторно-курортному та в медикаментозному лікуванні. З 2005 року та по сьогоднішній день він перебуває на обліку в Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Херсонській області ( з 01.08.2017 - Новокаховське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області) та щомісячно отримує страхові виплати. Останній раз за результатами повторного огляду МСЕК - 09.08.2016 року йому визначено ступінь втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання 60% та встановлено третю групу інвалідності безстроково. У результаті отриманих професійних захворювань він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, погіршився стан його здоров`я, наявні больові відчуття, порушився нормальний сон, що позбавляє його нормального відпочинку уночі та призводить до зниження уваги в денний час доби, а також до постійного відчуття втоми, перебування в напруженому стані та роздратованості Крім того, низький рівень слуху внаслідок професійного захворювання не дає йому можливості жити повноцінно. Отже, він постійно змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя та відчуває дискомфорт і свою неповноцінність серед оточуючих. Вважає, що перелічені негативні явища в його житті переконливо доводять факт завдання йому моральної шкоди внаслідок отриманих професійних захворювань та стійкої втрати професійної працездатності, оцінює її розмір у 175 000 грн. та просить стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 08.07.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду, по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідач у порядку ст.178 ЦПК України подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, вважаючи їх безпідставними. В обгрунтування таких заперечень зазначив, що позивач дійсно перебуває на обліку у Новокаховському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області (раніше - Відділенні виконавчої дирекції Фонду від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Нова Каховка Херсонської області) (далі - Новокаховське відділення), як потерпілий на виробництві, з 14.09.2004 року (дата первинного огляду МСЕК) і по теперішній час та отримує страхові виплати. Також, за рахунок коштів Фонду Позивача було забезпечено санаторно-курортним лікуванням, слуховими апаратами, які ним були обрані самостійно, лікарськими засобами та стаціонарним лікуванням, тобто Відповідач вжив всіх заходів для створення комфортного та повноцінного способу життя ОСОБА_1 , останнього також забезпечено всіма передбаченими законодавством соціальними послугами. Зі скаргами або побажаннями для підвищення чутливості апарату до бажаного рівня слуху та забезпечення його новим слуховим апаратом він не звертався. Також відповідач вважає, що позивачем не надано до матеріалів справи будь-яких доказів які б підтверджували наявність порушення його життєвих зв`язків; наявність больових відчуттів, фізичних страждань; неможливість приділяти належну увагу родині; не вказано, які саме звички та бажання протягом майже двадцяти років він не має можливості реалізувати; нераціональність використання часу та взаємозв`язок вищенаведених обставин саме з його професійним захворюванням, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог. Крім того, позивач з 2019 року жодного разу не звертався до Новокаховського відділення про забезпечення його лікарськими засобами, санаторно-курортним лікуванням та не проходив стаціонарне лікування, що, на думку відповідача, може свідчити про те, що його доводи про наявність моральних страждань не відповідають фактичним обставинам справи.

Також, відповідач у своєму відзиві на позов наполягав на тому, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області не є належним відповідачем по справі, оскільки нести відповідальність за заподіяну позивачеві моральну шкоду внаслідок професійних захворювань повинен його роботодавець, а не Фонд.

Зважаючи на вищевказане, представник відповідача просив суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю за їх необгрунтованістю,

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, в спрощеному позовному провадженні, судове засідання проведено без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних, встановлених судом обставин та відповідних їм правовідносин.

Так, як встановлено судом, ОСОБА_1 , працював у період з 20 липня 1979 року по 20 грудня 1993 року на Новокаховському електромашинобувному заводі, в подальшому ВАТ «Південелектромаш», що підтверджується копією його трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданою 20.07.1979 року.

Відповідно до Акту розслідування, складеного 16.07.2004 року, у ОСОБА_1 виявлено професійне захворювання: «Сикилоз І ст., S/S, 2/2, пізний розвиток. Емфизема легких І ст., ДНП ст. захворювання професійне».

Згідно Акту розслідування професійного захворювання, складеного 22.06.2005 року, у ОСОБА_1 також було виявлено ще одне професійне захворювання, а саме: «Нейросенсорна приглухуватість значна ступінь зниження слуху (ІV) професійного характеру. Сикилоз І ст., S/S, 2/2, пізний розвиток. Емфизема легких І ст., ДНП ст. захворювання професійне».

Відповідно до висновку медико-соціальної експертної комісії від 14 вересня 2004 року ОСОБА_1 первинно було встановлено 40 % втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності з датою переогляду 14.09.2005 року, визначено необхідність в санаторно-курортному лікуванні та в медикаментозному лікуванні.

Згідно висновку медико-соціальної експертної комісії від 26.07.2005 року за результатами повторного огляду ОСОБА_1 визначено ступінь втрати професійної працездатності 65% внаслідок професійного захворювання та встановлено третю групу інвалідності.

Відповідно до висновку медико-соціальної експертної комісії від 15.08.2006 року за результатами повторного огляду ОСОБА_1 визначено ступінь втрати професійної працездатності 60% внаслідок професійного захворювання та встановлено третю групу інвалідності.

Згідно висновку медико-соціальної експертної комісії від 14.08.2007 року за результатами повторного огляду ОСОБА_1 визначено ступінь втрати професійної працездатності 60% внаслідок професійного захворювання та встановлено третю групу інвалідності.

Відповідно висновку медико-соціальної експертної комісії від 11.08.2009 року за результатами повторного огляду ОСОБА_1 визначено ступінь втрати професійної працездатності 60% внаслідок професійного захворювання та встановлено третю групу інвалідності.

Згідно висновку медико-соціальної експертної комісії від 10.08.2010 року за результатами повторного огляду ОСОБА_1 визначено ступінь втрати професійної працездатності 60% внаслідок професійного захворювання та встановлено третю групу інвалідності.

Згідно висновку медико-соціальної експертної комісії від 09.08.2016 року за результатами повторного огляду ОСОБА_1 визначено ступінь втрати професійної працездатності 60% внаслідок професійного захворювання та встановлено третю групу інвалідності безстроково.

Згідно довідки Новокаховського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області ОСОБА_1 перебуває на обліку в Новокаховському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області (далі - Новокаховське відділення Фонду) з 17.11.2005 року в зв`язку з профзахворюванням, яке отримане 16 липня 2004 року, за час роботи на підприємстві ВАТ „Південний електромашинобудівний завод". По забезпеченню лікарськими засобами ОСОБА_1 звертався останній раз у 2009 році; стаціонарне лікування останній раз проходив в 2016 році: з 08.02.2016 р. по 18.02.2016 р. для надання виписки на МСЕК; за документами для стаціонарного лікування від Новокаховського відділення Фонду в умовах міської та обласної лікарні з 2016 по 2021 не звертався; по санаторно-курортному лікуванню 12.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою на забезпечення його санаторно- курортною путівкою у другій декаді серпня 2020 року. ДП «Санаторій «Моршинкурорт» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» надало згоду прийняти позивача з 19.08.2020 року по 11.09.2020 року, про що ОСОБА_1 було проінформовано, відповідно до заяви останнього від 08.12.2020 року перенесено лікування на 2021 рік; крім того ОСОБА_1 був забезпечений слуховим апаратом у 2013 році, за отриманням нового слухового апарату він не звертався.

Згідно з частиною першою статті 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини першої статті 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105-XIV) у редакції, чинній станом на час настання страхового випадку та встановлення позивачеві втрати професійної працездатності у зв`язку з трудовим каліцтвом і 3 групи інвалідності, у разі настання вказаного випадку Фонд зобов`язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні грошову суму за моральну шкоду за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому.

Страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг (частина друга статті 13 Закону № 1105-XIV у вказаній редакції).

Нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть (частина перша статті 14 Закону № 1105-XIV).

Отже, право потерпілого на відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, Закон № 1105-XIV пов`язував з настанням страхового випадку.

З матеріалів справи вбачається, що висновком МСЕК від 14.09 2004 року ОСОБА_1 вперше було встановлено 40 % втрати професійної працездатності у зв`язку з професійним захворюванням.

20 березня 2007 року набрав чинності Закон № 717-V, згідно з яким був виключений підпункт «е» пункту 1 частини першої статті 21 Закону № 1105-XIV, а також інші приписи, які кваліфікували відшкодування моральної шкоди як страхові виплати.

Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 мотивувальної частини рішення № 20-рп/2008 від 8 жовтня 2008 року звернув увагу на те, що положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте зазначив, що право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 2371 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (частини друга та третя статті 5 ЦК України).

З огляду на вказане Закон № 717-V не міг ретроспективно встановити обов`язок роботодавця з відшкодування моральної шкоди, оскільки щодо юридичної відповідальності, зокрема і цивільно-правової, новий закон застосовується лише тоді, коли він пом`якшує або скасовує відповідальність особи.

Враховуючи викладене, до спірних правовідносин слід застосовувати Закон № 1105-XIV у редакції, під час дії якої позивачеві була заподіяна моральна шкода у зв`язку з настанням страхового випадкута яка передбачала, що обов`язок відшкодувати таку шкоду покладається на відповідача.

Вказаних висновків у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 05 грудня 2018 року у справі № 210/5258/16-ц (провадження № 14-463цс18), від 23 січня 2019 року у справі № 210/2104/16-ц (провадження № 14-597цс18), а тому в силу положень частини четвертої статті 263 ЦПК України їх слід врахувати при вирішенні цього спору.

Таким чином,суд вважає, що належною особою, на яку покладається обов`язок з відшкодування завданої позивачу моральної шкоди, є управління Фонду, оскільки спірні правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди працівнику виникли з моменту встановлення позивачу вперше за висновками МСЕК ступеню втрати професійної працездатності за професійним захворюванням у 2004 році .

Відтак, необґрунтованими є твердження відповідача про те, що управління Фонду не є належним відповідачем у справі.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки позивач внаслідок професійних захворювань втратив професійну працездатність, не має змоги вести звичне життя, змушений постійно перебувати на обліку у лікарів та проходити лікування.

При цьому, визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, суд враховує глибину та ступінь його моральних і фізичних страждань, яких він зазнав та зазнає внаслідок двох професійних захворювань, встановлення йому втрати професійної працездатності у розмірі 60 %, характер ушкодження здоров`я, що є незворотним, настання негативних змін у його житті, неможливість відновлення стану, який мав він до професійного захворювання, а також принцип розумності і справедливості.

Отже, зважаючи на вищевикладене, тобто, враховуючи характер та обсяг страждань позивача тривалість вимушених змін в його житті та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 20 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258-260, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 20000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоровя.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляція безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а при оголошенні судом вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 23.11.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Ознайомитись з текстом судового рішенням в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Суддя М. Є. Бойко