Справа № 686/2141/21
Провадження № 2/686/2561/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької

області в складі :

головуючого - судді Бондарчука В.В.

секретаря Слободян Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому за правилами загального позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

25 січня 2021 року АТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 04 жовтня 2017 року між АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок за умовами визначеними тарифами банку на час його укладення. Відповідач взяті на себе зобов`язання за умовами договору виконував неналежним чином..

ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_2 помер.

Станом на день смерті заборгованість позичальника становила 7 564 грн 78 коп.

Кредитор, обґрунтовуючи свої вимоги до відповідача, зазначив, що він є спадкоємцем померлого, оскільки проживав разом із померлим за однією адресою, та у визначений строк не подав заяви про відмову від спадщини. З огляду на викладене згідно ст.ст.1268, 1281, 1282 ЦК України позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитом померлого позичальника.

11 травня 2021 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив на позов, в якому у задоволенні вимог банку просив відмовити з тих підстав що вимоги банку є необґрунтованими, до справи не долучено розрахунку заборгованості, відповідач із заявою про прийняття спадщини не звертався, крім цього позивачем не доведено факт наявності у померлого позичальника будь-якого майна, його вартості.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. .

Ухвалою суду від 09 березня 2021 року було витребувано з Першої Хмельницької Державної нотаріальної контори копію спадкової справи №273-2020 заведеної після смерті ОСОБА_2 .

Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що підстави для задоволення позову відсутні з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 4 жовтня 2017 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений договір про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в межах якого позичальнику було встановлено кредитній ліміт на картковий рахунок.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», довідка про умови кредитування підписана позичальником та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією відповідного свідоцтва серії НОМЕР_1 .

Станом на 06 червня 2019 року заборгованість ОСОБА_2 перед АТ КБ «ПриватБанк» згідно наданого банком розрахунку становила 7 564 грн 78 коп.

20 липня 2020 року за заявою АТ КБ «ПриватБанк» Першою Хмельницькою Державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №273-2020.

Спадкоємці померлого із заявами про прийняття спадщини не зверталися, свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Дані обставини підтверджуються кредитним договором, розрахунком заборгованості, випискою по рахунку, статутом АТ КБ «ПриватБанк», копією спадкової справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 04.16.2017 року процентна ставка, неустойка не передбачені.

Банк, пред`являючи вимоги до спадкоємця про погашення кредиту, просив стягнути тіло кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), однак згідно виписки по рахунку включив до тіла кредиту таку складову як відсотки.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 22.11.2013 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, позовну давність щодо вимог банку.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів ОСОБА_2 та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання позичальником кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Великої палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17 останній зазначив про неможливість застосування до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом , тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позичальнику Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із позичальником кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з частиною шостої статті 81 ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірові та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.611 п.1 даного Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ст.625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Суд, дослідивши виписку по рахунку, приходить до висновку, що фактичний розмір заборгованості (спадкодавця) позичальника перед банком становить 1 617 грн 88 коп., оскільки при загальній сумі залишку 8 664 грн 78 коп., банком було безпідставно нараховано та частково погашено відсотки за користування коштами на загальну суму 7 046 грн 90 коп.

Крім цього згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідач того факту, що мав зареєстроване місце проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не заперечував, однак зазначив, що наявність спадкового майна, та його вартості позивачем в межах даної справи не доведено.

Так з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17 червня 2021 року за ОСОБА_2 , перевірка здійснювалась за номером облікової картки платника податків жодного нерухомого майна на праві власності не належало.

Позивачем доказів того, що у померлого ОСОБА_2 було інше майно, яке було успадковано відповідачем суду не надано.

Відповідно із встановлених обставин, у зв`язку із відсутністю належного померлому ОСОБА_2 будь-якого майна, оскільки протилежного в судовому засіданні встановлено не було, позов не може бути задоволений.

Судові витрати по справі становлять 2 270 грн. Враховуючи, що в задоволенні позову було відмовлено, судові витрати по справі слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.611,625,633,634, 1046, 1047, 1050, 1054, 1216, 1268, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст. 76, 258, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 04 жовтня 2017 року в сумі 7 564 грн 78 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарг и рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Позивач Акціонерне товариства комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження м. Київ, вул. Грушевського 1 Д, .

ВідповідачОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Текст рішення буде складений 8 листопада 2021 року.

Суддя: