Провадження №2/463/1861/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 листопада 2021 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Яворський С. Й., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного авіапідприємства «Львівські авіалінії» про стягнення середнього заробітку, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку. Просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за період з 13.11.2020 року по 22.10.2021 року, який йому належить та всіх виплат, на які позивач має право згідно з умовами трудового договору та відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством через невиконання судового рішення в сумі 40448,00 грн., підлягає перерахунку по день фактичного погашення боргу.

Оглянувши матеріали позовної заяви, вважаю, що таку слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908,00 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11 350,00 грн.).

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується, чи оспорюванню сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено трудову вимогу майнового характеру (про стягнення середнього заробітку), однак судовий збір за таку в розмірі, встановленому чинним законодавством не сплачено. Поряд з цим позивачем у поданій позовній заяві зазначено про те, що сплата судового збору за заявлену вимогу не передбачена, оскільки така стосується заробітної плати. Крім того, в порядку вимог ст..8 Закону України «Про судовий збір» позивач просить звільнити його від сплати судового збору з підстав того, що є малозабезпеченою особою, окрім пенсії не отримує жодного доходу, знаходиться у скрутному матеріальному становищі, розмір його пенсії становить 3884,00 грн. на місяць.

Оцінюючи вказані покликання позивача суд виходить з наступного.

Положеннями ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено пільги щодо сплати судового збору. Так, п.1 ч.1 вказаної статті передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У постанові від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 (провадження №12-301гс18) Велика Палата Верховного Суду, погодившись з висновком Верховного суду України від 30 листопада 2016 року у справі №226/168/15-ц (провадження №6-1121цс16), ще раз підтвердив відмінність вимог про стягнення заробітної плати та вимог про стягнення з роботодавця відшкодування, виходячи із середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Зокрема, зазначено проте, що стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій). З наведених норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях. (п.п.29,34-35)

Аналіз правової природи заявленої позивачем вимоги з урахуванням зазначених у позовній заяві обставин справи свідчить про те, що така фактично стосується стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (ст.ст.116,117 КЗпП України), а відтак з урахуванням вищенаведеної позиції ВП Верховного Суду не є класичною вимогою про стягнення заробітної плати.

З урахуванням наведеного суд вважає, що позивач ОСОБА_1 не підпадає під дію п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Поряд з цим, як зазначено вище, позивачем також у поданій позовній заяві заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» закріплено загальні умови відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Так, вказаною статтею передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз вказаного положення свідчить про те, що підставою для звільнення від сплати судового збору є наявність такого матеріального стану особи, що унеможливлює своєчасну сплату судового збору, та обов`язкова наявність однієї з умов, передбачених ст.8 Закону України «Про судовий збір» (в даному випадку предмет позову є захист трудових прав).

Аналіз ст.8 Закону України «Про судовий збір» на предмет відповідності обставинам справи свідчить про те, що позивач, заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, як на підставу для звільнення від його сплати зазначає скрутне матеріальне становище, однак доказів на підтвердження такого, зокрема отримання лише пенсії в розмірі 3884,00 грн. на місяць, до матеріалів позовної заяви не долучив

Зважаючи на це позивачеві слід долучити долучити до матеріалів позовної заяви документи на підтвердження скрутного матеріального становища, як підстави для звільнення від сплати судового збору, або за відсутності таких документів (доказів) сплатити судовий збір за заявлену вимогу в розмірі встановленому чинним законодавством на рахунок Личаківського районного суду м.Львова. Крім того, позивачу слід долучити один підписаний ним екземпляр позовної заяви для відповідача, оскільки наявний в матеріалах справи другий екземпляр є непідписаний відповідачем.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Зважаючи на вищенаведене, зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки така подана з порушенням вимог ст. 175,177 ЦПК України, з встановленням позивачу 10-денного строку на усунення недоліків, шляхом скерування на адресу суду заяви про усунення недоліків, до якої слід долучити документи на підтвердження скрутного матеріального становища позивача, як підстави для звільнення від сплати судового збору, або за відсутності таких документів (доказів) оригінал платіжного документа про сплату судового збору за заявлену вимогу. А також один підписаний позивачем екземпляр позовної заяви для відповідача

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного авіапідприємства «Львівські авіалінії» про стягнення середнього заробітку залишити без руху, надавши позивачу строк у 10 (десять) днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у випадку неусунення ним недоліків позовної заяви, яку залишено без руху у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Яворський С. Й.