Справа № 309/1681/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 листопада 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Куштана Б.П., Кожух О.А.

за участю секретаря судового засідання: Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 18 вересня 2018 року у складі судді Савицького С.А. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

встановив:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом про стягнення на її користь з ОСОБА_1 заподіяну їй матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири, у розмірі 21340 грн., 15000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди та судові витрати по справі.

Заява мотивована тим, що позивачці на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 відповідно до Договору купівлі-продажу від 01.07.2008 р. В належній позивачці квартирі проживає її дочка - ОСОБА_3 та її внук - ОСОБА_4 . Поверхом вище - в квартирі № 5 проживає відповідачка з своєю родиною. Останнім часом відповідачка систематично затоплює квартиру позивачки, чим завдає їй матеріальну шкоду.

Відповідачка затопила її квартиру 21.02.2018 р. З приводу затоплення квартири її донька зверталася до виконкому Хустської міської ради і до поліції. Відповідно до Акту обстеження квартири щодо підтоплення від 27.02.2018 р. відповідачка не заперечувала факту підтоплення квартири позивачки.У відповіді Хустського відділу поліції від 23.02.2018 р. вказано, що відповідачка під час її опитування стверджувала, що залиття її квартири відбулося внаслідок того, що хтось з членів її родини в її квартирі залишив відкритим кран на кухні і те, що вона згідна відшкодувати матеріальні збитки, які спричинені внаслідок підтоплення по її вині.

Згідно з зведеним кошторисним розрахунком вартості ремонтно-будівельних робіт по усуненню пошкоджень внаслідок залиття квартири вартість ремонтно-будівельних робіт, виконання яких необхідне для усунення пошкоджень квартири позивачки становить 21340 грн.

Повторно відповідачка затопила квартиру позивачки 22.04.2018 р. З приводу затоплення її квартири до Хустського відділу поліції звернувся син позивачки - ОСОБА_5 , який на цей час знаходився в квартирі. Згідно відповіді Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області від 25.04.2018 р. відповідачка була знову опитана і вказувала, що залиття квартири позивачки сталося внаслідок того, що протікала її пральна машина.

Втретє затоплення квартири позивачки відбулося 30.04.2018 р. З приводу даного факту до виконкому Хустської міської ради та до поліції звернулася дочка позивачки - ОСОБА_3 . Згідно висновку Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області від 03.05.2018 р. співмешканець відповідачки причиною підтоплення квартири позивачки вказав несправність пральної машини. Актом обстеження квартири щодо підтоплення від 04.05.2018 р., затвердженого першим заступником міського голови І.Фетько підтверджено залиття квартири відповідачкою.

Внаслідок неодноразового залиття квартира позивачки потребує проведення відновлювального ремонту.

Відповідачка як власниця квартири АДРЕСА_3 зобов`язана слідкувати за тим щоб крани в її квартирі були закритими в той час коли подається вода, так як водопостачання в їх будинку погодинне. Також відповідачка як власниця квартири відповідає за справність побутової техніки в своїй квартирі (пральної машини,зокрема).

Внаслідок неодноразових затоплень в квартирі позивачки немає наразі електроенергії, пошкоджена стеля з гіпсокартону, намокли стіни у вітальній, коридорі та в кухні, пошкоджений диван, підлога. Також внаслідок затоплення в її квартирі пошкоджена наступна побутова техніка: кондиціонер Whirpool, мультиварка, кавоварка. З ладу вийшла також люстра. Відшкодувати завдану майнову шкоду в добровільному порядку відповідачка відмовляється. Внаслідок цього позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Внаслідок неодноразових затоплень квартири відповідачкою порушився звичний спосіб життя позивачки, яка зазнала нервових переживань та страждань через пошкодження свого майна, змушена була усувати наслідки залиття квартири: просушувати мокрі меблі, стіни.

На підставі наведеного позивачка просила стягнути з відповідачки на її користь 21340 грн. у відшкодування матеріальної шкоди завданої залиттям квартири,15 000 грн. у відшкодування завданої їй моральної шкоди, а також стягнути з відповідачки судові витрати.

Заочним рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 18 вересня 2018 року позов ОСОБА_2 задовольнити частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 21340 грн. матеріальної шкоди, 10 000 грн. моральної шкоди та 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 18.09. 2018 року залишено без задоволення.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити у справі нове рішення яким у задоволенні заявлених позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі апелянт вказує, що її не було належним чином повідомлено про розгляд справи та позбавлено можливості здійснювати свої права; суд не залучив в якості відповідача сина позивачки, який користувався квартирою і не вжив заходів на відвернення шкоди, чим допустив бездіяльність і сприяв завданню шкоди; суд дійшов неправильних висновків про доведеність факту залиття і розміру шкоди та наявність підстав для відшкодування відповідачем матеріальної та моральної шкоди.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 01.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Гелеван С.І. та зареєстрованого в реєстрі за №6072, позивачка ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , де проживає її дочка - ОСОБА_3 .

Поверхом вище в квартирі №5 даного будинку проживає відповідачка ОСОБА_1 з родиною.

21.02.2018 року, 22.04.2018року, 30.04.2018 року мали місце факти підтоплення квартири позивача.

З приводу підтоплення квартири 21.02.2018 року донька позивачки ОСОБА_3 зверталася до Хустської міської ради і до поліції.

Відповідно до Акту обстеження квартири щодо підтоплення від 27.02.2018 р. складеного комісією в складі Бойко О.В. - начальника УЖКГ, Чопей І.М. - заступника начальника УЖКГ, Худа Р.В. - спеціаліста управління ЖКГ та затвердженого 01 березня 2018 року першим заступником міського голови І.Фетько, встановлено, що у вітальній кімнаті квартири АДРЕСА_1 спостерігаються сліди підтоплення стелі, яка виконана з гіпсокартонних листів із вмонтованими точковими світильниками та люстрою. Люстру та декілька світильників ОСОБА_3 демонтовано з метою недопущення замикання електропроводки. Мешканка поверхом - кв. №5 ОСОБА_1 не заперечує факту підтоплення квартири №1 .

З висновку Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області від 23.02.2018 р. вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 під час її опитування стверджувала, що залиття квартири позивача відбулося внаслідок того, що хтось з членів її родини і залишив відкритим кран на кухні і вона згідна відшкодувати матеріальні збитки, які спричинені внаслідок підтоплення по її вині.

З приводу повторного затоплення квартири позивачки 22.04.2018 р. до Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області звернувся син позивачки - ОСОБА_5 , який на цей час знаходився в квартирі. Згідно висновку Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області від 25.04.2018 р. відповідачка була знову опитана і вказувала, що залиття квартири позивачки сталося внаслідок того, що протікала її пральна машина.

З приводу третього затоплення квартири позивачки 30.04.2018 р до Хустської міської ради та до поліції звернулася дочка позивачки - ОСОБА_3 . Відповідно до Акту обстеження квартири щодо підтоплення від 04.05.2018 р., складеного комісією в складі Бойко О.В. - начальника УЖКГ, Чопей І.М. - заступника начальника УЖКГ, Худа Р.В. - спеціаліста управління ЖКГ та затвердженого 04.05.2018 року першим заступником міського голови встановлено, що в коридорі, на кухні та суміжній з нею житловій кімнаті квартири позивача наявні сліди підтоплення стелі, стін та м`яких і корпусних меблів, а також внаслідок підтоплення виникло замикання електропроводки, внаслідок чого в коридорі, кухні та житловій кімнаті відсутня електроенергія.

З висновку Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області від 03.05.2018 р. вбачається, що співмешканець відповідачки причиною підтоплення квартири позивачки 30.04.2018 р вказав несправність пральної машини.

Згідно із зведеним кошторисним розрахунком вартості ремонтно-будівельних робіт по усуненню пошкоджень внаслідок залиття квартири вартість ремонтно-будівельних робіт, виконання яких необхідне для усунення пошкоджень квартири позивачки становить 21340 грн.

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами) роз`яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Вищевказаними матеріалами справи доведено, що з вини відповідачки через невиконання нею своїх обов`язків щодо забезпечення та належного утримання кварти, в якій вона проживає, та належного їй майна, а саме побутової техніки, спричинено неодноразово підтоплення квартири позивачки та завдано їй у зв`язку з цим матеріальної шкоди.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність факту залиття відповідачкою квартири позивачки та розміру шкоди повністю спростовуються вищенаведеними матеріалами справи.

Відповідачкою, відповідно до ст.ст.12, 13,81 ЦПК України, не подано жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б спростовували факт залиття квартири позивачки та розмір завданої шкоди.

Згідно із ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ч.2 ст.13 ЦПК України).

Не заслуговують на увагу також доводи в апеляційній скарзі , що суд не залучив в якості відповідача сина позивачки, який користувався квартирою і не вжив заходів на відвернення шкоди, чим допустив бездіяльність і сприяв завданню шкоди, оскільки визначення особи, яка має відповідати за позовом є правом позивача, залучити до участі у справі співвідповідача суд має право лише за клопотанням позивача (ст.51 ЦПК України), а посилання, що син позивачки допустив бездіяльність і сприяв завданню шкоди є голослівним і надуманим.

Таким чином вимоги позивача про відшкодування завданої матеріальної шкоди є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Під моральною шкодою, згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995року зі змінами, слід розуміти: втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Матеріалами справи доведено, що внаслідок неправомірних і винних дій відповідачки позивачка перенесла душевні страждання та переживання, змушена була змінювати звичайний спосіб життя, додатково докладати зусиль для організації свого життя, звертатися до державних органів та суду для захисту та відновлення своїх порушених прав, а тому їй завдана моральна шкода.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує характер та обсяг душевних страждань, яких зазнала позивачка, тяжкість вимушених змін у її життєвих і соціальних стосунках, а саме, що залиття квартири мало місце неодноразово, позивачка в результаті залиття її квартири була позбавлена можливості належним чином користуватися своїм майном, змушена була прикладати значні фізичні, душевні, матеріальні зусилля та істотно змінювати свій звичайний спосіб життя для захисту та відновлення своїх порушених прав.

З врахуванням вищенаведених обставин, виходячи із засад розумності та справедливості, колегія суддів дійшла до висновку про визначення моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу - в сумі 5 000грн., а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і підлягають до часткового задоволення.

Згідно з ч.3 п.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка (апелянт) не була належним чином повідомлена про розгляд справи в суді першої інстанції, оскільки в матеріалах справи відсутнє рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки. Апелянт обґрунтовує свою апеляційну скаргу даною підставою.

З врахуванням вищенаведеного рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову з вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 18 вересня 2018 року скасувати, ухваливши у справі нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_2 , мешканки АДРЕСА_6 21340 (двадцять одну тисячу триста сорок) гривень матеріальної шкоди, 5 000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди та 704,80грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) сплаченого судового збору. В решті вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 17 листопада 2021 року.

Головуючий:

Судді: