ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1955/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/3384/13-ц Категорія: 307020000 Таратін В.О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Зінченко Ю.О.

учасники справи:

заявник - Золотоніський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Ковтунівської сільської ради;

особа, яка подала апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Бочаров Олександр Михайлович;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бочарова Олександра Михайловича на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23 вересня 2013 року у цивільній справі за заявою Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Ковтунівської сільської ради про визнання спадщини після смерті ОСОБА_2 відумерлою,

в с т а н о в и в:

У вересні 2013 року Золотоніський міжрайонний прокурор звернувся до суду із вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що у день смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території Ковтунівської сільської ради відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,88 га в адміністративних межах Ковтунівської сільської ради, яка відповідно до Державного акту на право приватної власності серії 1-ЧР № 030110 належала ОСОБА_2 .

Прокурор вказував, що спадкоємці за законом чи заповітом із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк з моменту відкриття спадщини до нотаріальних контор на території України не звертались, тому на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , ніхто з його спадкоємців не претендує.

Також прокурор зазначав, що Ковтунівська сільська рада для розшуку спадкоємців ОСОБА_2 зверталась із повідомленням до газети «Вісник Золотоніщини», 14 травня 2010 року та 03 травня 2013 року, але ніхто до сільської ради з повідомленням про намір оформити спадкове майно ОСОБА_2 не звернувся.

Враховуючи наведене, заявник просив суд визнати спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відумерлою та передати у власність територіальної громади с. Ковтуни, Золотоніського району Черкаської області в особі Ковтунівської сільської ради, Золотоніського району Черкаської області, земельну ділянку розміром 2,88 га, вартістю 98347 грн.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23 вересня 2013 року заяву задоволено.

Визнано спадщину Державний акт на право власності серії 1-ЧР № 030110 на земельну ділянку площею 2,88 га в адміністративних межах Ковтунівської сільської ради, вартістю 98347,00 грн, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 - відмерлою.

Передано у власність територіальної громади с. Ковтуни, Золотоніського району, Черкаського області в особі Ковтунівської сільської ради земельну ділянку розміром 2,88 га., вартістю 98347,00 грн.

06 жовтня 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Бочаров Олександр Михайлович подав апеляційну скаргу на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23 вересня 2013 року та просить його скасувати, заяву Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Ковтуніської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду. Припинити право власності територіальної громади с. Ковтуни Золотоніського району Черкаської області в особі Ковтунівської сільської ради на земельну ділянку розміром 2,8756 га з кадастровим номером :06:002:0509.

В апеляційній скарзі вказує, що 28 вересня 2021 року представник ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Гавриленко І.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно (земельну ділянку) після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що земельна ділянка перебуває у власності територіальної громади с. Ковтуни, Золотоніського району Черкаської області.

Зазначає, що ОСОБА_1 не був залучений до розгляду справи, хоча Ковтунівській сільській раді було відомо про те, що померлий ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав разом зі своїм братом ОСОБА_1 , який спадщину після померлого прийняв шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на день його смерті.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Заслухавши прокурора відділу представництва інтересів держави з питань земельних відносин управління представництва інтересів держави в суді Черкаської обласної прокуратури Лєнкову Н.Д., яка з`явилась в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією актового запису про смерть № 7 від 04 травня 2005 року (а.с. 5).

Померлому ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на землю серії І-ЧР № 030110, виданого 01 липня 2002 року, належала земельна ділянка площею 2,88 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ковтунівської сільської ради (а.с. 7).

Звертаючись із заявою про визнання спадщини відумерлою, прокурор вказував, що спадкоємці за законом чи заповітом із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк з моменту відкриття спадщини до нотаріальних контор на території України не зверталися, отже, на майно померлого ніхто зі спадкоємців не претендує.

Згідно із копіями свідоцтв про народження померлого ОСОБА_2 та скаржника ОСОБА_1 , вони є рідними братами (а.с. 36).

У постанові приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Гавриленко І.І., від 28 вересня 2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказано, що під час вивчення документів, наданих представником ОСОБА_1 адвокатом Бочаровим О.М., було встановлено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на день його смерті, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 10 вересня 2021 року № 217 (а.с. 39).

Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Згідно із статтею 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Відповідно до статті 337 ЦПК України справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Згідно із статтею 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом пункту 8 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження є те, що розгляд такої заяви не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Враховуючи наведене, оскільки із наданих скаржником документів вбачається, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на день його смерті, відсутні підстави для розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження, оскільки спадкоємець другої черги (рідний брат спадкодавця) претендує на спадкове майно, тобто наявний спір про право, що підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

З огляду на викладене, враховуючи, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23 вересня 2013 року порушено права скаржника ОСОБА_1 , не залученого до розгляду справи судом першої інстанції, як спадкоємця після смерті ОСОБА_2 , та у справі існує спір про право на спадкове майно, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та залишення без розгляду заяви Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Ковтунівської сільської ради про визнання спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відумерлою.

Вимога апеляційної скарги про припинення права власності територіальної громади с. Ковтуни Золотоніського району Черкаської області в особі Ковтунівської сільської ради на земельну ділянку розміром 2,8756 га з кадастровим номером :06:002:0509, не підлягає до задоволення, оскільки апеляційним судом не здійснюється розгляд справи по суті заявлених вимог у зв`язку із наявністю у справі спору про право.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бочарова Олександра Михайловича слід задовольнити частково, рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23 вересня 2013 року скасувати та залишити без розгляду заяву Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Ковтунівської сільської ради про визнання спадщини ОСОБА_2 відумерлою.

Керуючись статтями 374, 377, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бочарова Олександра Михайловича задовольнити частково.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23 вересня 2013 року скасувати.

Заяву Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Ковтунівської сільської ради про визнання спадщини ОСОБА_2 відумерлою залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді

Повний текст постанови складений 10 листопада 2021 року.