Справа № 364/421/21
Провадження № 2/364/239/21
У х в а л а

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

26.05.2021 року, суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г. Л.,

ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку: № тел. НОМЕР_2 )

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Єдність» ( СТОВ «Єдність») ( , адреса: 09301, вул. Зарічна,100, смт Володарка, Володарського району, Київської області, засоби зв`язку: № тел.: )

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ :

Позивач 25.05.2021 року звернувся до суду з даним позовом. Перевіривши матеріали, вважаю, що така позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 175 ЦПК України, зокрема, передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Суддею встановлено, що при подачі позовної заяви позивач не дотримався вищезазначених вимог, оскільки зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить усунути усі перешкоджання для вільного користування земельною ділянкою. Проте, на переконання судді такий спосіб викладення позовних вимог не передбачений ЦПК України. Зміст позовних вимог, викладений у прохальній частині позовної заяви, повинен бути чітким, однозначним та не викликати можливості подвійного тлумачення. Тоді як за змістом пред`явленого позову є незрозумілим, які саме перешкоди відповідач чинить позивачу та які останній просить усунути. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема, у визначені законом способи, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо). Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Окрім того позовна заява не відповідає вимогам п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки позивачу слід визначитися з колом осіб, які будуть брати участь у розгляді справи, та зазначити учасників справи (позивач, відповідачі, треті особи). Так, позивач у прохальній частині позову просить суд скасувати запис про державну реєстрацію договору оренди землі, в той же час Державна реєстрація права оренди на земельну ділянку ( скасування такої) проводиться відповідною реєстраційною службою. Отже, у спорі про скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку незалежно від того, чи порушує позивач питання правомірності укладення цивільно-правових угод, на підставі яких здійснено оспорюваний запис, вирішення такого спору в будь-якому разі вплине на майнові права тієї особи, щодо прав якої здійснено оспорюваний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та безпосередньо зачіпає відповідний орган, який здійснює реєстрацію (припинення) тощо.

Частиною 5 статті 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У порушення ч. 1 ст. 177, ч.ч. 4, 5 ст. 95 ЦПК України додані до позовної заяви докази не засвідчені в установленому законом порядку.

Суд звертає увагу позивача, що письмові докази подаються до суду в оригіналі, у разі ж подачі копій вони повинні бути завірені належним чином установами та організаціями, які створили сам документ. Неправильне засвідчення копій документів позбавляє їх юридичної сили.

Правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації; уніфікованою системою організаційно-розпорядчої документації;- вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003, затверджені наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року №55. Так, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дата засвідчення копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач вказаних вимог не дотримався та звернувся до суду із позовною заявою, додавши документи належним чином не завірені. Крім того, ч. 5ст. 95 ЦПК України, передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення вимог вказаного процесуального законодавства, приєднані до позову копії письмових доказів (для сторони відповідача) не містять підпису особи, яка їх засвідчує, та дати такого засвідчення.

Окрім того при зверненні до суду позивач приєднав копію рішення суду, яка не відповідає вимогам Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затверджену наказом ДСА від 20.08.2019 р. №814, Наказом ДСА №1196 , зі змінами (розділ XI).

Всупереч ч.1 ст. 177 ЦПК України позивач не додав до позовної заяви ( пакет документів для відповідача) копії всіх документів, що додаються до позову.

Не дотримавшись положень п.10 ч.3 ст. 175 ЦПК України до позовної заяви не додано підтвердження про те, що позивач не подав іншої заяви стосовно того самого предмету з тих самих підстав.

Таким чином, заявнику усуваючи недоліки потрібно:

-чітко визначитися зі змістом позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

-визначитися з колом осіб, які будуть брати участь у розгляді справи, та зазначити учасників справи (позивач, відповідач, треті особи);

-додати до заяви копії письмових доказів належним чином засвідчені;

-вказати в кого саме і які саме оригінали письмових доказів перебувають;

-додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, необхідні для встановлення прав та інтересів у даному спорі;

-додати підтвердження про те, що він не подав іншої позовної заяви стосовно того самого предмету з тих самих підстав.

Слід зауважити, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно з практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

При цьому враховую позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, пункту 55 справи "Креуз проти Польщі", що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuzv. Poland" N 28249/95).

З огляду на встановлені обставини та наведені вимоги закону, подану позовну заяву слід залишати без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених недоліків. Роз`яснити положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України, за якими в разі, якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись ст. ст. 185, 260-261, 294, 318 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Єдність» ( СТОВ «Єдність») про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, - залишити без руху.

Повідомити позивача (представника) про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України, за якими в разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали направити позивачу не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Г. Л. Моргун