Справа № 697/1264/20
Провадження № 2/697/82/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Льон О.М.

за участю секретаря с/з - Дрянової Н.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Канів, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Свій позов мотивує тим, що її донька ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстрований, крім позивачки та її доньки, ОСОБА_3 , який був співмешканцем з померлою ОСОБА_4 (матір`ю позивачки). Після її смерті з ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній не проживає у даному будинку, а проживає в с. Михайлівка, Канівського району, Черкаської області, з громадянкою ОСОБА_5 , яка є тіткою позивачки. Фактично в даному будинку проживає позивач та її донька в інтересах якої вона звернулась до суду. Оплату всіх комунальних послуг здійснює позивач .

Просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування домоволодінням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.

Відповідач ОСОБА_3 у судові засідання, призначені на 05.11.2020, 21.12.2020, 18.01.2021 повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином, у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , в інтересах якої діє позивач, є власником житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 13.05.2020, зареєстрованого в реєстрі за №375 ( а.с.10) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №208779811 (а.с.12).

З довідки Хмільнянського старостинського округу Межиріцької сільської ради ОТГ Канівського району Черкаської області № 417 від 14.07.2020 (а.с. 21) вбачається, що за адресою по АДРЕСА_1 у будинковолодінні ОСОБА_2 , зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З показів, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , встановлено, що ОСОБА_3 у будинку по АДРЕСА_1 , не проживає з моменту смерті ОСОБА_4 , яка померла в ІНФОРМАЦІЯ_1 . Переїхав в с. Михайлівка, Канівського району. Утримує будинок та оплачує комунальні послуги ОСОБА_1 .

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 , з липня 2019 року, за місцем реєстрації не проживає, він втратив право користування житловим приміщенням, будинком по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Суд вважає за необхідне застосувати вимоги ст. 267 ЦПК України та встановити порядок виконання цього рішення суду, зокрема, вказавши що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації за місцем мешкання.

Суд, оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Позивачем понесено витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн., у відповідності з ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 11, 246, 263, 264, 265, 280, 282, 289 ЦПК України, ст. ст. 15, 316, 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 163 ЖК Української РСР

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку- задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, будинком по АДРЕСА_1 .

Встановити порядок виконання рішення суду, яким зазначити, що воно є підставою для Реєстраційного відділу виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області для зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , як таким, що втратив право користування цим жилим приміщенням, без надання паспорта.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 витрати понесені позивачем на сплату судового збору в сумі 840,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Головуючий О . М . Льон