Ухвала

19 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 201/813/18

провадження № 61-18673ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2021 року у складі судді: Федоріщева С. С., та постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року у складі колегії суддів: Красвітної Т. П., Свистунової О. В., Єлізаренко І. А., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, в якому, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просила стягнути з ОСОБА_1 64 854,45 грн майнової шкоди та 50 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2021 року, з урахуванням ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2021 року про виправлення описки, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 64854,45 грн майнової шкоди та 5 000 грн компенсації моральної шкоди. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 64 854,45 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

15 листопада 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить: оскаржені судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити у позовних вимогах позивача у повному обсязі або передати справу повністю або частково на новий розгляд або для продовження розгляду.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у справі № 201/813/18 становить 114 854,45 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 201/813/18 є малозначною в силу вимог закону.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою нарішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков