1Справа № 335/6106/21 2/335/2280/2021
Р І Ш Е Н Н Я
09 листопада 2021 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання Якимової О.С., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б, цивільну справу за позовом ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Салтан Валерія Валеріївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
До Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя у червні 2021 року звернулась ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Салтан Валерія Валеріївна, з вимогою визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_6 право власності на 2/3 частини двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
В подальшому позивач збільшила позовні вимоги та просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_6 на 2/3 частини двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 також на 2/3 автомобіля АЗЛК 408, 1967 року випуску червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ».
В позовній заяві позивачка вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є її батьком. Спадкова справа після померлого заведена у 2020 році за №510 Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Салтан Валерією Валерїївною. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, у вигляді двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_6 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , виникло на підставі договору купівлі- продажу квартири, зареєстрованого ОСОБА_7 від 13.04.1998 року за №6090.К. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є: вона, її рідна сестра ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка відмовилась від прийняття спадщини за законом в повному обсязі на користь ОСОБА_4 , та дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Виходячи із зазначеного, ОСОБА_4 має право на успадкування після померлої батька ОСОБА_6 2/3 частини двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Від спадщини вона не відмовляється і бажає її прийняти. 24.11.2020 року звернулась до Приватного нотаріуса ЗМНО Салтан В.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька. Однак, Постановою від 29.05.2021 року нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за таких обставин, що договір купівлі-продажу квартири №6090.К від 13.04.1998 року не відповідає вимогам законодавства ст.ст. 45, 47 ЦК України (1963 року) та ст.ст. 1, 8, 15, 16 Закону України «Про товарну біржу» щодо реєстрації договору, що є перешкодою у реалізації права на отримання спадщини. Крім того з листа Територіального сервісного центру МВС №2341 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області (Філія ГСЦ, МВС) №31/8-2341-656 від 01.06.2021 року, наданого на запит Приватного нотаріуса ЗМНО Салтан В.В., згідно бази даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 29.05.2021 року за громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований автомобіль АЗЛК 408,1967 р.в. червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . Проте, оригінал правовстановлюючого документу на даний автомобілі. - свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_2 від 28.11.1996 року ВРЕІЗ №1, у неї відсутній, що унеможливлює проведення подальшої процедури зняття з обліку та перереєстрацію транспортного засобу за спадкоємцями.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 17.06.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.
08.09.2021 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В., винесена Постанова про відмові у вчиненні нотаріальної дії - видачі їй Свідоцтва про право на спадщину - 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 . Підставою для винесення зазначеної Постанови стала та обставина, що правовстановлюючий документ - Договір купівлі-продажу квартири не відповідає правовим нормам законодавства, які діяли на час реєстрації договору.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 21.09.2021 року ОСОБА_3 поновлено строк на подання зустрічного позову, зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. про визнання права власності в порядку спадкування за законом прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано в одне провадження. Призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 21.09.2021 року закрито підготовче провадження по справі, призначено розгляд справи по суті.
У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позов підтримує у повному обсязі та просить задовольнити його, не заперечує проти задоволення зустрічного позову. Також просив повернути надлишково сплачений судовий збір та вирішити питання щодо компенсації витрат по сплаті судового збору.
Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні не заперечують проти задоволення первісного позову та підтримують зустрічний позов у повному обсязі.
Третя особа в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує.
Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши письмові докази, суд дійшов такого висновку.
Згідно імперативних приписів статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до положень статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.
Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.
За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.
Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).
Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.
Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позови підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав:
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є батьком ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 06.11.2020 року.
Факт родинних відносин ОСОБА_4 із померлим ОСОБА_6 підтверджується: свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії серії НОМЕР_4 , виданим повторно 27.03.2021року.
Спадкова справа після померлого заведена у 2020 році за №84/2020 Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Салтан Валерією Валеріївною. У встановлений законом термін 02.11.2020 року ОСОБА_3 , як спадкоємець за законом, своєчасно звернулася до нотаріальної контори. 24.11.2020 у встановлений законом термін від ОСОБА_4 також надійшла заява про прийняття спадщини, як спадкоємцем за законом.
Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, в тому числі у вигляді двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Право власності ОСОБА_6 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , виникло на підставі договору купівлі- продажу квартири, зареєстрованого ОСОБА_7 від 13.04.1998 року за №6090.К.
Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є: ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка відмовилась від прийняття спадщини за законом в повному обсязі на користь ОСОБА_4 , та дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Виходячи із зазначеного, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мають право на успадкування після померлого ОСОБА_6 двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Постановою від 29.05.2021 року нотаріус відмовила ОСОБА_11 у видачі свідоцтва про право на спадщину за таких обставин, що договір купівлі-продажу квартири №6090.К від 13.04.1998року не відповідає вимогам законодавства ст.ст. 45, 47 ЦК України (1963 року) та ст.ст. 1, 8, 15, 16 Закону України «Про товарну біржу» щодо реєстрації договору, що є перешкодою у реалізації права Позивача на отримання спадщини.
08.09.2021 року ОСОБА_12 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу винесена Постанова про відмові у вчиненні нотаріальної дії - видачі ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину - 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 . Підставою для винесення зазначеної Постанови стала та обставина, що правовстановлюючий документ - Договір купівлі-продажу квартири не відповідає правовим нормам законодавства, які діяли на час реєстрації договору.
Відповідно до ст.42 Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року, угоди можуть укладатися усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній).
Водночас, згідно зі ст.47 згаданого Кодексу, нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди.
Як зазначено у статті 227 Цивільного кодексу Української PCP, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.
Угоди, зареєстровані на біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, а лише не підлягають подальшому нотаріальному посвідченню. До нотаріально посвідчених документів прирівнюються лише документи, складені згідно з вимогами ст.40 Закону України "Про нотаріат".
Ураховуючи вищевикладене, немає різниці, де фізичні або юридичні особи уклали угоду - на біржі чи поза нею. Тому необхідно дотримуватися законодавчо встановленої форми угод про відчуження нерухомого майна незалежно від місця, де ці угоди укладаються.
Таким чином, угоди щодо придбання на біржових торгах, об`єктів нерухомого майна вимагають оформлення в простій письмовій, а в разі потреби - в нотаріальній формі.
Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про товарну біржу", товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.
Крім того, ст.2 Закону України "Про товарну біржу" встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів.
Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі- продажу, зареєстрованих на біржі.
Реєстрація ТОВ «ЗМБТІ» за ОСОБА_6 права власності на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого ОСОБА_7 від 13.04.1998 року за №6090.К, не суперечила чинному на той час законодавству.
У зв`язку з тим, що сторона договору - покупець ОСОБА_6 помер, даний факт унеможливлює подальше нотаріальне посвідчення спірної угоди.
Частиною 2 ст.47 ЦК УРСР (1963 р.) передбачено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Відповідно з ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Оскільки, сторони договору купівлі-продажу досягли згоди щодо всіх умов договору, що підтверджується підписами сторін, всі зобов`язання за договором сторонами виконанні в повному обсязі, договір зареєстрований в ТОВ «ЗМБТІ»», тому ОСОБА_6 на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР і статті 49 Закону України «Про власність», який діяв на той час, набув право власності на розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того через запит нотаріуса стало відомо, що згідно бази даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 29.05.2021 року за громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований автомобіль АЗЛК 408, 1967 р.в. червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_2 від 28.11.1996 року ВРЕВ № 1.
Проте, оригінал правовстановлюючого документу на даний автомобіль - свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_2 від 28.11.1996 року ВРЕВ №1, відсутній, що унеможливлює проведення подальшої процедури зняття з обліку та перереєстрацію транспортного засобу за спадкоємцями.
Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності.
Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Фактичні обставини справи встановлені дослідженими у судовому засіданнями фотокопією спадкової справи, свідоцтвами про народження, свідоцтвом про смерть, копією технічного паспорту, копією договору купівлі продажу, а також копіями Постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Нотаріус, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу та відповідачу.
Таким чином, судом встановлено, що позивачка за первісним позовом ОСОБА_4 , є спадкоємцем 2/3 частини двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_6 , а також 2/3 автомобіля АЗЛК408, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_6 .
Враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину на частку вказаної квартири після смерті батька, беручи до уваги, що вона згідно ч. 1 ст.1268ЦК України прийняла спадщину у строки, визначені ч. 1 ст. 1270 ЦК України, однак позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на частину цієї квартири та автомобіля, суд вважає, що її позовні вимоги щодо визнання за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом права власності на 2/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а також на 2/3 автомобіля АЗЛК408, 1967 року випуску, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , підлягають задоволенню.
Щодо вимог за зустрічним позовом ОСОБА_3 , суд зазначає, що розмір її частки у праві на спадщину складає 1/3 частка. Беручи до уваги, що ОСОБА_3 згідно ч. 1 ст.1268ЦК України прийняла спадщину у строки, визначені ч. 1 ст. 1270 ЦК України, однак, позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на частину вказаної квартири, суд вважає, що її позовні вимоги ОСОБА_13 щодо визнання за нею в порядку спадкування права власності на 1/3 частину квартири адресою: АДРЕСА_1 , підлягають задоволенню.
Позивач та відповідач за первісним позовом у справі не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ними права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину.
З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом та за зустрічним позовом про визнання права власності на вказану квартиру та автомобіль обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Таким чином, в порядку п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», надлишково сплачена сума судового збору у розмірі 1768,66 гривень підлягає поверненню ОСОБА_4 .
Згідно з ч.1-2, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно довідки до акту огляду медикосоціальною експертною комісією серії 12ААВ № 398966 ОСОБА_3 , являється інвалідом 1 групи безтерміново.
Відповідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
За наслідками розгляду позову суд вважає за необхідне застосувати ч.6 ст. 141 ЦПК України й судові витрати ОСОБА_4 компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354, 355, ЦПК України,суд,
Позов ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Салтан Валерія Валеріївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.
Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_5 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 2/3 частини двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_5 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 2/3 автомобіля АЗЛК408, 1967 року випуску, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.
Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_6 , право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлена у нарадчій кімнаті 09.11.2021 року.

Повне рішення складено 19.11.2021 року.

Суддя: Ю.В. Апаллонова