Справа № 619/2274/21
Провадження № 2-ві/638/50/21
УХВАЛА

Іменем України

22 листопада 2021 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Щепіхіна В.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лузан О. С. про відвід судді Рибальченко Л. М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова (головуючий суддя Рибальченко Л. М.) перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна.

12 листопада 2021 року відповідач ОСОБА_1 через свого представника подала до суду заяву про відвід судді Рибальченко Л. М. від розгляду цивільної справи №619/2274/21, обґрунтовуючи її тим, що дії судді щодо затягування розгляду питання про відкриття провадження по справі викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді. Заявник вважає, що суддею зроблено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області для отримання інформації про місце проживання ОСОБА_1 лише для того, щоб не розглядати справу у встановлені законом строки.

На думку заявника виконання вимог ч.ч. 1, 8-10 ст.187 ЦПК України спрямоване виключно на те, щоб встановити зареєстроване місце проживання відповідача для того, щоб правильно встановити підсудність розгляду справи.

Натомість, постановою Харківського апеляційного суду від 30.07.2021 у справі №619/2274/21 вже встановлена виключна підсудність та вирішено, що справу необхідно розглядати в Дзержинському районному суді м. Харкова, а тому направлення запиту щодо місця реєстрації відповідача (ще і з порушенням строків, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України) не має жодного значення, фактично просто затягує розгляд справи та порушує доступ до правосуддя учасників справи.

Посилаючись на практику ЄСПЛ, заявник наголошує, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Тому існують підстави вважати, що є інші обставини, в розумінні п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, внаслідок яких необхідно відвести суддю від розгляду даної справи.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2021 року визнано необґрунтованою заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лузан О. С. про відвід головуючого судді Рибальченко Л. М. від розгляду цивільної справи № 619/2274/21 та заяву передано до канцелярії суду для вирішення питання про відвід на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, у визначеному порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

22.11.2021 року матеріали заяви про відвід разом з матеріалами цивільної справи передано на розгляд судді Щепіхіній В.В., на підтвердження протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2021 року.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч.8 ст.40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, а також доводи заявника в обґрунтування необхідності відводу головуючому судді Рибальченко Л. М., суд доходить наступного висновку.

Як вбачається із заяви представник ОСОБА_1 посилається на те, що у нього виникають сумніви у неупередженості та об`єктивності судді Рибальченко Л. М. на підставі того, що суддя за формальним підставами здійснює заходи, які на його думку є зайвими та приводять лише до затягування розгляду справи.

Відповідно до ч.1, 7 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд наголошує, що підстави для заяви про відвід судді визначені ст. ст. 36, 37 ЦПК України.

Так, статтею 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Крім того, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

В своїй заяві про відвід заявник навів єдину обставину, яка на його думку, є підставою для відводу судді. Це виконання суддею вимог ч.6 ст.187 ЦПК України щодо встановлення місця реєстрації проживання (перебування) відповідача.

Така обставина судом не враховується як підстава для відводу судді, оскільки нормами Цивільного процесуального кодексу України передбачені як порядок відкриття провадження по справі (Глава 2 Розділу ІІІ «Позовне провадження») так і порядок визначення підсудності справи (Глава 2 Розділу І «Загальні положення»), які передбачають певну послідовність та спрямованість дій судді (суду) щодо виконання таких вимог.

Так, статтею 32 ЦПК України передбачено, що справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Як вбачається з матеріалів позовну заяву разом з додатками на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 17.05.2021 (залишеної без змін Постановою Харківського апеляційного суду від 30.07.2021) передано за правилами виключної підсудності до Дзержинського районного суду м. Харкова в провадження судді Рибальченко Л. М. (протокол автоматизованого розподілу судової справи від 19.08.2021).

Отже питання визначення підсудності справи вже було вирішено судом першої інстанції та перевірено в апеляційному порядку з дотриманням процесуальних норм. Оскільки справа передана за правилами виключної підсудності, тобто за місцем знаходження нерухомого майна, необхідність виконання судом вимог ч.ч.8, 9 ст.187 ЦПК України відсутня.

Проте, необхідність встановлення місця реєстрації проживання (перебування) фізичної особи - відповідача встановлена ч.6, абз.2 ч.1 ст.187 ЦПК України. Так, якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження тільки після отримання судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача, не пізніше наступного дня з дня отримання такої інформації. В матеріалах справи відсутні докази отримання судом такої інформації.

У зв`язку з наведеними вище мотивами суд критично сприймає обґрунтування заявника про підстави відводу судді Рибальченко Л. М.

Вирішуючи питання по суті заяви, суд зауважує, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована. Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд. Проте право на відвід не являється абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них. Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Заявником не доведені обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді, до заяви про відвід не додано доказів, які містили б достатні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді Рибальченко Л. М. Доводи заявника зводяться до його незгоди із процесуальними діями судді.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Так, відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Інших обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді, якому заявлений відвід, судом не встановлено, а тому у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Лузан О. С. про відвід судді необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.30, 31, 33, 36, 39-40, 182, 187, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Лузан О. С. про відвід судді Рибальченко Л. М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна - відмовити.

Розгляд цивільної справи (справа № 619/2274/21, провадження № 2/619/983/21) проводити у тому ж складі суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя В.В. Щепіхіна