Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/5450/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Леньо В.В., при секретарі - Казимірська Н.В., за участі позивача ОСОБА_1 , її представника - ОСОБА_2 , представника відповідача - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 08.10.2018 року сторони уклали шлюб. На даний час шлюб між ними не розірвано.

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина проживає із позивачкою та в подальшому буде проживати із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач належним чином не бере участі в утриманні дитини, а тому вона змушена звернутися з вимогою про стягнення аліментів, домовленості про сплату якої між ними немає.

Відповідач своїх батьківських обов`язків щодо піклування про дитину не виконує. Дитина проживає з позивачем, відповідач ніяких додаткових витрат на утримання дитини не здійснює, допомоги у вихованні дитини не надає.

В даний час відповідач офіційно не працевлаштований, однак отримує нерегулярний та мінливий дохід, згідно ст.180 Сімейного кодексу України він зобов`язаний утримувати свою дитину.

Крім того позивачка зазначає, що наразі вона не працює, оскільки має на утриманні дитину віком до трьох років.

У зв`язку з цим просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 грн. та на її утримання до виповнення дитиною трирічного віку у розмірі 2500 грн.

Частково заперечуючи вимоги позову відповідачем подано відзив. Щодо стягнення аліментів у визначеному розмірі позивачкою заперечує. Зазначає, що не взмозі сплачувати аліменти у запропонованому розмірі.

У судовому засіданні позивачка та її представник вимоги позову підтримали, просили такі задоволити. Додатково зазначили, що відповідач є молодою, здоровою особою працездатного віку, інших утриманців, крім спільного дитини з позивачкою не має, а відтак цілком спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини.

Щодо аліментів на утримання дружини зазначили, що оскільки позивачка має на утриманні дитину, якій не виповнилося три роки, відповідач зобов`язаний утримувати і її також.

Представник відповідача вимоги позову визнала частково. Зазначила, що обов`язок утримувати дитину лежить на обох батьках. Її довіритель безробітний, постійного джерела доходу не має, а відтак не спроможний сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Пропонує стягувати з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1200 грн. на місяць.

У стягненні аліментів на дружину просила відмовити.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 06.10.2018 року у виконавчому комітеті Великоком`ятівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, Актовий запис № 28, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серія НОМЕР_1 (а.с.8).

Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Наразі сторони проживають окремо. Дитина проживає з матір`ю - позивачкою по справі за адресою АДРЕСА_1 . Вказана обставина сторонами не оспорюється і додатковому доказуванню не підлягає.

Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За правилами ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням динаміки прожиткового мінімуму, доводи позивача про те, що вже лиш з огляду на цей показник матеріальне утримання дитини стало обходитись значно дорожче відповідають дійсним обставинам. Зважаючи на інтереси дитини, такі обставини не можуть повністю залишатися поза увагою суду в спорі, що розглядається. Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дитини тощо, є загальнозрозумілими та не викликають заперечень у сторін чи сумнівів у суду. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ст. 82 ч.ч. 1, 3 ЦПК України).

За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1, 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (норми матеріального права в редакції, чинній на час пред`явлення позову), прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення.

За таких умов, незмінну і незначну за розміром протягом тривалого часу матеріальну участь батька у матеріальному забезпеченні дітей не можна визнати такою, що враховує реальні обставини та потреби дитини. З часом відносний розмір такої матеріальної участі лише зменшується та перестає відповідати умовам реальної, ефективної участі платника аліментів відповідно до належної з нього дійсної частки у забезпеченні потреб дитини.

За приписами СК України матеріальне утримання дитини є обов`язком батьків, у контексті виконання якого може йтися лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин. Присудження аліментів у твердій грошовій сумі допускається за наявності обставин, що мають істотне значення, безвідносно до характеру доходу платника та способу його одержання.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 ч. 1 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч. 1 СК України). За змістом положень ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, у випадку звернення по збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред`явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили.

Тож слід визнати, що матеріальне становище одержувача аліментів як одна з умов, із якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дитини істотно зросла, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру як такі.

Беручи до уваги результат виконання сторонами обов`язку доказування обставин, що мають значення в справі, слід констатувати, що під час судового розгляду не встановлено і не доведено підстав для відступу від засад щодо загалом рівного обов`язку батьків у матеріальному утриманні дітей.

Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо.

З урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище відповідача та стан його здоров`я, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягають до часткового задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 2000 грн. на дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, таке грошове утримання з боку відповідача, у розмірі близько половини розміру відповідного прожиткового мінімуму, узгоджуватимуться з вимогами закону, відповідатимуть інтересам дитини і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача.

Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, матеріального становища чи стану здоров`я когось із сторін чи їх неповнолітніх дітей, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини суд виходить з того, що відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

З врахуванням того, що обставин, передбачених ст. 85 СК України під час розгляду справи не встановлено, з врахуванням встановлених обставин щодо майнового стану відповідача, вимоги позову у цій частині підлягають частковому задоволенню у розмірі 1000 грн. на місяць.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

З огляду на зазначене з відповідача слід стягнути 908 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити - частково.

Стягувати з ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 ), аліменти на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_1 ) на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень на місяць на дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дати звернення до суду - 29.06.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку у розмірі 1000 гривень.

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 908 гривень судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 19.11.2021 року.

ГоловуючийВ. В. Леньо