Справа № 490/6068/21
н/п 2/490/3883/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі судових засідань Коптєвій Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_2 ), в якому просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було зареєстровано у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис № 9 від 11 січня 2002 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказала на те, що у 2002 році між нею та відповідачем укладено шлюб. Подружнє життя з відповідачем не склалося в наслідок втрати почуття любові, взаєморозуміння, несумісності характерів. У зв`язку з цим, майже 3 роки тому, сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , 2002 року народження.

Справа призначалася до розгляду на 22 вересня та 20 жовтня 2021 року.

У судове засідання сторони не з`явилися, не повідомивши суд про причини неявки. Позивач ОСОБА_1 просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Враховуючи думку позивача, яка просить справу розглядати за її відсутності, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи, які не з`явилися.

Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

Між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , 11 січня 2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 9. Підтвердженням зазначеного є оригінал свідоцтва про шлюб, яке наявне у матеріалах справи.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 51 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейним союзом жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України).

Одним із способів припинення шлюбу є його розірвання (частина друга статті 104 Сімейного кодексу України).

Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина третя статті 110 Сімейного кодексу України).

За змістом статті 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Вирішуючи питання про можливість розірвання шлюбу, суд відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України має з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Рішення про розірвання шлюбу поставляється судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 Сімейного кодексу України).

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків , позивач не бажає їх відновити, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, зважаючи на те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка та жінки, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим та суперечитиме інтересам позивача.

Тому позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу слід задовольнити. Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було зареєстровано у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Миколаївського управління юстиції, актовий запис № 9 від 11 січня 2002 року.

Суд зазначає, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (частина друга статті 114 Сімейного кодексу України).

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений з неї судовий збір в розмірі 908 грн.

Пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року справа № 72/1010/16-ц, провадження № 61-3416 св 18 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

На підтвердження обставин щодо оплати послуг по наданню правової допомоги позивачем надано витяг з договору на надання адвокатських послуг від 24.07.2021 року, зміст якого не містить посилань на розмір гонорару адвоката.

Помітка на договорі (зроблена після п.8 підписи сторін) про отримання адвокатом гонорару у розмірі 1500 грн на думку суду не може вважатися належним письмовим документом про проведення розрахунку між сторонами цього договору. За такого, у задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було зареєстровано у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис № 9 від 11 січня 2002 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 грн 00 коп витрат зі сплати судового збору.

В частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М. Шолох