Справа № 405/1825/21
Номер провадження 2/404/909/21
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

28 травня 2021 року м. Кропивницький

Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда - Мохонько В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Фоміних Валентина Василівна (місце здійснення діяльності: 28500, Кіровоградська область, м. Долинська, пров. Братів Клепачів, 3-Б) про недійсність договорів позики від 21.06.2013 року, 07.05.2014 року, 16.03.2015 року в частині сум наданої позики та про визнання незаконними і нікчемними пунктів 19 вказаних договорів позики від 21.06.2013 року, 07.05.2014 року, 16.03.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовної заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Фоміних Валентина Василівна про недійсність договорів позики від 21.06.2013 року, 07.05.2014 року, 16.03.2015 року в частині сум наданої позики та з інших питань.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.03.2021 року вказані матеріали цивільної справи передано на розгляд до Кіровського районного суду м. Кіровограда в порядку статті 31 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддям від 05.05.2021 року визначено суддю Мохонько В.В. для розгляду справи.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.05.2021 року прийнято з іншого суду до розгляду матеріали справи за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Фоміних Валентина Василівна (місце здійснення діяльності: 28500, Кіровоградська область, м. Долинська, пров. Братів Клепачів, 3-Б) про недійсність договорів позики від 21.06.2013 року, 07.05.2014 року, 16.03.2015 року в частині сум наданої позики та з інших питань. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору по справі за її позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Фоміних Валентина Василівна про недійсність договорів позики від 21.06.2013 року, 07.05.2014 року, 16.03.2015 року в частині сум наданої позики та з інших питань- відмовлено. Позовну заяву залишено без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали позивачу. Запропоновано позивачу надати до суду у встановлений строк: належним чином оформлену позовну заяву, з її копіями відповідно до кількості відповідачіві третіх осіб, конкретизувавши вимоги прохальної частини позовної заяви до змісту позовних вимог; сплатити судовий збір в розмірі 5 448 грн., надавши суду оригінал квитанції,подати до позовної заяви письмові докази належним чином засвідчені.

18.05.2021 року позивачем отримано копію вищевказаної ухвали від 12.05.2021 року.

27.05.2021 року від позивача поштою отримано на виконання ухвали про залишення без руху позовну заяву в новій редакції, письмові докази належним чином засвідчені та заяву, якою повторно просить звільнити її від сплати судового збору. Мотивовано клопотання тим, що державні виконавці вже давно з`ясували відсутність у неї будь-яких додаткових доходів чи депозитних рахунків в усіх банках. Постановами ДВС від 30.04.2020 року, 04.05.2020 року, 23.07.2020 року було накладено арешт на її рухоме і нерухоме майно, пенсію. Крім того, весною 2021 року перехворіла на COVID-19. На лікування та відновлення здоров`я після хвороби теж довелося витратити значну суму коштів. Вважає, що надані документи є достатніми доказами для підтвердження її неплатоспроможності і недостатньої кількості її коштів для сплати судового збору по цій справі в сумі 5 448 грн. Відмова суду у звільненні її від сплати судового збору просто позбавляє її захистити конституційні права на захист її майна від зайвих стягнень і нарахування неіснуючих боргів.

У відповідності до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплатусудового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті

Так, цивільне процесуальне законодавство передбачає звернення до суду з клопотанням або про відстрочення, або розстрочення сплати судового збору, або звільнення від його сплати, або зменшення розміру належних до сплати судових витрат.

Вищевказані положення закону передбачають, що відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк, зменшення розміру належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнення від їх сплатиє правом суду, а не його обов`язком.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури. На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо. Ще у справі Trukhv. Ukraine (50966/99, 14 жовтня 2003) Європейський суд дав оцінку застосуванню процесуальних обмежень у вигляді обов`язку сплатити судових витрат, надати копії документів у певній кількості та направити звернення до конкретного суду. Європейський суд не виявив жодних підстав вважати, що застосування згаданих процесуальних обмежень у цій конкретній справі було свавільним чи невиправданим.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Правова позиція щодо необхідності підтвердження незадовільного майнового стану була викладена в постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 у справі №904/9117/17, в якій Верховний Суд вказав на те, що єдиною підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Також, Верховний Суд вказав на те, що вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору.

Отже, обґрунтування та доказування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Разом з цим, на підтвердження свого майнового стану ОСОБА_1 не надала доказів, які в повній мірі відображають її майновий стан, а також не надано відомостей про відсутність або наявність будь-яких додаткових доходів.

Таким чином, зазначені в ухвалі від 12.05.2021 року недоліки у вказаний вище строк позивачем усунуто не було, підстави, передбачені статтею 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» для звільнення від сплати судового збору відсутні.

Тому, суддя вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору слід відмовити та позовну заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При цьому, відмова у звільненні від сплати судового збору не порушує положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (про право на справедливий суд), оскільки не перешкоджає вказаній особі у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

Станом на 28.05.2021 року позивач заяв про продовження, поновлення процесуальних строків до суду не подавала.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч. 5 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 133, 136, 185, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору по справі за її позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Фоміних Валентина Василівна про недійсність договорів позики від 21.06.2013 року, 07.05.2014 року, 16.03.2015 року в частині сум наданої позики та про визнання незаконними і нікчемними пунктів 19 вказаних договорів позики від 21.06.2013 року, 07.05.2014 року, 16.03.2015 року - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Фоміних Валентина Василівна про недійсність договорів позики від 21.06.2013 року, 07.05.2014 року, 16.03.2015 року в частині сум наданої позики та про визнання незаконними і нікчемними пунктів 19 вказаних договорів позики від 21.06.2013 року, 07.05.2014 року, 16.03.2015 року- вважати неподаною та повернути.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Повний текст судового рішення складено 28.05.2021 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда В. В. Мохонько