Справа № 260/77/19
У Х В А Л А

15 листопада 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Готри Т.Ю., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря судового засідання: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Іршавської міської ради об`єднаної територіальної громади, де третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача є ОСОБА_2 , про визнання протиправним і скасування рішення міської ради

встановив:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Іршавської міської ради об`єднаної територіальної громади, де третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача є ОСОБА_2 , про визнання протиправним і скасування рішення міської ради.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Майстренко Н.М., подала апеляційну скаргу.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Майстренко Н.М., задоволено частково.

Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року скасовано та у задоволенні позову відмовлено внаслідок пред`явлення вимог не до всіх належних відповідачів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на корить ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн.

18 жовтня 2021 року ОСОБА_1 подала до апеляційного суду клопотання про постановлення додаткового рішення в справі про стягнення судових витрат. Подане клопотання мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції в постанові по суті спору не вирішив питання про стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу в розмірі 5 400,00 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника, перевіривши подане клопотання, матеріали справи, апеляційний суд вважає, що таке не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З цієї норми вбачається, що у випадку, коли суд, що ухвалив рішення у справі, у тому числі суд апеляційної інстанції, не вирішив питання про судові витрати, то він усуває цей недолік шляхом ухвалення додаткового рішення.

Суд ухвалює додаткове рішення за наявності підстав, передбачених п. 1 ст. 270 ЦПК України, і навпаки за їх відсутності постановляє ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення, яку може бути оскаржено.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, поряд з іншими належать витрати на професійну правничу допомогу (. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частин 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмовив позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Майстренко Н.М., задовольнив частково, рішення суду першої інстанції скасував та у задоволенні позовних вимог відмовив внаслідок пред`явлення вимог не до всіх належних відповідачів.

Крім того, на підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України, апеляційний суд змінив розподіл судових витрат, стягнувши з ОСОБА_1 на корить ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн.

Оскільки в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, то за нормою п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати позивача на професійну правничу допомогу покладаються на неї, а тому відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення за її клопотанням про розподіл таких витрат.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 133, 137, 138, 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Відмовити у прийнятті додаткового рішення за клопотанням ОСОБА_1 про розподіл понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 17 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач:

Судді: