Номер провадження: 22-ц/813/6299/21
Номер справи місцевого суду: 501/3503/20
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 грудня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину,

В С Т А Н О В И В:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

19 жовтня 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 100,00 грн., щомісяця з дня подання позовної заяви 19.10.2020 року до закінчення навчання, але не більше як до 23 років, тобто до 07.06.2025 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що від 07 червня 2020 року спільній з відповідачем дитині виповнилось вісімнадцять років та він з 04.09.2020 року навчається на денному відділенні Національного університету «Одеська юридична академія» на судово-адміністративному факультеті, не отримує стипендію і навчається на платній основі і у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає.

Позиція відповідача у суді першої інстанції.

Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що позов визнає частково, згоден сплачувати на дитину що продовжує навчання аліменти в розмірі 2000,00 грн., надав докази, що у відповідача на утриманні перебувають хвора мати та за рішенням суду він є опікуном сестри інваліда, просив суд врахувати наданий відзив та матеріали при винесенні рішення (а.с. 27-28).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 10 грудня 2020 року Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину задовольнити частково. Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць з 19.10.2020 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно. Стягнено з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у сумі 840,80 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи та на підставі цього зроблені помилкові висновки.

Порядок розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Апеляційне провадження розглядається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 22 листопада 2021 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зобов`язаний утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, при цьому: дитина, яка підлягає утриманню має вік більше 18 років, але менше 23; вона продовжує навчання; потребує у зв`язку із цим матеріальної допомоги; відповідач має можливість надавати таку допомогу, у зв`язку із чим з відповідача необхідно стягнути аліменти.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць з 19.10.2020 року і до закінчення навчання, але не більше як до 23 років, тобто до 07.06.2025 року, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Однак повністю з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись з огляду на таке.

На підставі матеріалів справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.07.2002 року, у сторін народилася дитина, син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Згідно із постанови Іллічівського міського суду Одеської області від 25 лютого 2003 року з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 стягнено аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини доходів до повноліття (а.с. 21).

Згідно із розпорядження державного виконавця Чехоніної Т.І на адресу Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті, зазначено про направлення виконавчого листа № 2-1189 від 03.06.2003р. змінено розмір аліментів та з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 стягнено аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини доходів до повноліття (а.с. 22-23).

Вказані обставини сторонами не оспорювалися.

Згідно із наданих доказів відповідача, довідкою від 05.11.2020 року наданою КНП «Чорноморська лікарня» зазначено, що ОСОБА_2 , є опікуном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є інвалідом другої групи довічно внаслідок важкого психічного розладу (а.с. 31).

Відповідно до рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14.07.2009 року ОСОБА_2 призначено опікуном ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 32).

Згідно із рішенням № 1026 від 24.09.2009 року ОСОБА_2 , призначено опікуном ОСОБА_4 (а.с. 33).

Відповідно до довідки про заробітну плату за період з листопада 2019 року по жовтень 2020 року, ОСОБА_2 дійсно працює у КНП «Одеський обласний центр медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради, на посаді Зав. Підстанції, та отримав 260 858,66 грн. (а.с. 35).

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Оцінивши в сукупності надані докази, апеляційний суд встановив, що ОСОБА_3 - син відповідача ОСОБА_2 , на день звернення до суду не досягнув 23 років, продовжує навчання, не працює, не є одруженим, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Ці ж обставини існували і на час ухвалення рішення судом першої інстанції

Навчання на денній формі позбавляє ОСОБА_3 можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. А враховуючи те, що місцем проживання ОСОБА_3 є м. Чорноморськ Одеської області, а навчальний заклад знаходиться у м. Одеса, він несе також і додаткові витрати, пов`язані з поїздками до закладу вищої освіти, що підтверджується матеріалами справи.

Матеріали справи містять довідку про доходи ОСОБА_3 , відповідно до якої останній отримав з листопада 2019 року по жовтень 2020 року заробітну плату у розмірі 260 858,66 грн, що в середньому становить майже 22 000 гривень у місяць.

Наявність на утриманні інших осіб не звільняє відповідача від обов`язку надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання, та потребує такої допомоги.

Отже, за таких підстав колегія суддів дійшла висновку, що аліменти у розмірі 2700 гривень щомісячно будуть достатніми для задоволення потреб повнолітнього ОСОБА_3 , які пов`язані з навчанням.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку при визначенні розміру суми стягнення, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру суми стягнення.

Порядок оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 370, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 грудня 2020 року змінити, збільшивши розмір аліментів до 2700 гривень.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 22 листопада 2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду: Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк