Справа № 222/1142/21
Провадження № 2/222/316/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
23 листопада 2021 року смт. Нікольське
Володарський районний суд Донецької області в складі:
судді Доценко С.І.,
секретаря судового засідання Болбат Н.І.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за наступними підставами.
ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 . Відповідач по справі ОСОБА_2 є колишнім чоловіком її онуки. Він зареєстрований в будинку, але фактично не проживає з серпня 2020 року і у добровільному порядку не виписується, що й спонукало позивача звернутись до суду з зазначеною позовною заявою, так як вона не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд та отримати субсидію, тому просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явивсь. Однак надала суду заяву в якій зазначила, що на задоволенні позовних вимог наполягає, просить розглядати справу без її участі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, хоча про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи у його відсутність, відзив на позовну заяву не скористався. Клопотань про відкладення слухання справи від нього не надходило.
Враховуючи, що відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позовну заяву, при тому, що позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд розглянув справу в заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.09.2006 року, копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11908397 від 21.09.2006 року будинок АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_1 . (а.с.10)
Відповідно до довідки Нікольської селищної ради Маріупольської району Донецької області № 524 від 30.08.2021р. та акту, складеного депутатом Нікольської селищної ради Якименко Альоною Володимирівною, в присутності свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , від 30.08.2021р., встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 , але фактично в ньому не проживає з серпня 2020 року. (а.с.12, 13)
Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, про що говориться у ст. 321 ЦК України.
Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які визначають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
ОСОБА_2 в розумінні ст.ст. 64 ч.2, 156 ч.4 ЖК України є членом сім`ї позивача, як власника будинку, в якому відповідач зареєстрований. Згідно ст. 9 ЖК України, ніхто не може буди обмежений у праві користування жилою площею інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом.
Згідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
На підставі досліджених доказів судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинку позивача і суду не представлено ніяких доказів про існування домовленостей між сторонами щодо реєстрації відповідача в будинку, витрат на утримання будинку він не несе, його реєстрація в будинку позивача перешкоджає праву ОСОБА_1 , як власнику, розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд.
Таким чином, реєстрація місця проживання ОСОБА_2 не тягне за собою виникнення у нього прав на житло, в якому він зареєстрований, а лише посвідчує факт проживання особи в певному місці і то за умови згоди власника цього житла, а тому ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .
Судовий збір по справі за подання позовної заяви немайнового характеру становить 908,00 грн.
Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а також, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Враховуючи, що позивача на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 76-80, 141, 264, 265, 354 ЦПК України, ст. ст.317, 319, 405 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб - порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.І. Доценко