ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 листопада 2021 року

м. Харків

справа № 646/1571/21

провадження № 22-ц/818/3611/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , яка також діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лантьєва Віра Валентинівна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_6 представника ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 05 квітня 2021 року в складі судді Власової Ю.Ю.,

у с т а н о в и в :

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , яка також діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лантьєва Віра Валентинівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом та стягнення компенсації за спадкове майно.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_7 .

Після його смерті відкралась спадщина, яка складається з житлового будинку, загальною площею 388,6 кв. м та земельної ділянки, загальною площею 0,0855 га, кадастровий номер: :09:001:0025 за адресою: АДРЕСА_1 ; кімната відпочинку № НОМЕР_1 у будівлі № НОМЕР_2 , загальною площею 33,4 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлові будівлі літ. «Е-1», загальною площею 885,4 кв. м, та літ. «М-1», загальною площею 48,9 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 ; квартира, загальною площею 20 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль БМВ 120 М, 2005 року випуску, д.н. НОМЕР_3 ; грошові кошти на рахунках ПАТ КБ «ПриватБанк», AT «Ощадбанк», AT «Мегабанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ АБ «Укргазбанк», ПАТ «Промінвестбанк», ПАТ «Банк Восток», АТ «Креді Агріколь Банк», АТ «Укрексімбанк»; грошові кошти отримані в якості пенсійного забезпечення; плавзасоби, розташовані в смт Старий Салтів Вовчанського району Харківської області; грошові кошти від продажу квартири, загальною площею 130 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 ; золоті вироби, які знаходились в зазначених вище квартирах; частка в кредитній спілці; зброя, а також частки квартири АДРЕСА_4 та квартири АДРЕСА_5 ; кімнати відпочинку № НОМЕР_4 у будівлі № 2 загальною площею 31,6 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ; частка приміщень житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 34,3 кв. м, які складаються з житлового будинку літ. «З» приміщення № 1-223, 1-226 (житлові площею 24,8 кв. м), службові: 1-222 площею 2,2 кв. м, 1-224, площею 1,4 кв. м, 1-225, площею 1,4 кв. м, 1-227 площею 2,2 кв. м, балкон XXIII площею 2,3 кв. м; частка квартири АДРЕСА_6 .

Іншими спадкоємцями першої черги, окрім нього, є дружина ОСОБА_2 , діти ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

За життя 23 січня 2008 року ОСОБА_7 склав заповіт, яким заповідав нежитлову будівлю літ. «Е-1», загальною площею 885,4 кв. м, за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В травні 2018 року він звернувся до приватного нотаріуса ХМНО Лантьєвої В.В. з заявою про прийняття спадщини.

Зазначає, що оскільки він є інвалідом ІІІ групи, то має право на обов`язкову частку в майні, яке спадкодавець заповідав за заповітом від 23 січня 2008 року.

Інше спадкове майно має бути розподілено між спадкоємцями у рівних частках. Проте нотаріусом при видачі свідоцтва про право на спадщину не враховано увесь обсяг спадкового майна.

На теперішній час нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_3 були продані, у зв`язку з чим йому має бути компенсована вартість 1/10 частини вказаного майна, що, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат становить 258551,11 грн. Також, ОСОБА_2 було продано водний мотоцикл за 750000 грн, причеп-будинок за 125000 грн, золоті вироби вартістю 25000 грн, а тому йому має бути виплачена 1/5 вартості цього майна.

Оскільки частина спадкового майна, а саме квартира АДРЕСА_7 ; квартира АДРЕСА_8 , загальною площею 54.1 кв. м; нежитлова будівля літ. «М-1» за адресою: АДРЕСА_3 ; квартира за адресою: АДРЕСА_1 здається в оренду ОСОБА_4 , то частина коштів, отриманих від оренди, підлягає стягненню на його користь.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 просив визнати право власності на успадковану ним частку у спадковому майні, а також стягнути з ОСОБА_2 258 551,11 грн в якості компенсації частки нежитлової будівлі літ. «Е-1», загальною площею 885,4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та 216 750,00 грн в якості компенсації за здачу в оренду квартири АДРЕСА_7 , квартири АДРЕСА_8 , нежитлових будівель літ. «Е-1» та літ. «М-1» за адресою: АДРЕСА_3 , квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та стягнення компенсації - повернуто заявнику.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки в межах територіальної юрисдикції Червонозаводського районного суду м. Харкова не знаходиться об`єкт спадкового нерухомого майна, вартість якого є вищою, ніж вартість інших об`єктів спадкового нерухомого майна, справа не підсудна даному суду. Оскільки позивачем не виконано вимоги ухвали суду про залишення позову без руху, докази щодо вартості спадкового майна не надано, що унеможливлює визначитись з територіальною підсудністю, позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

14 квітня 2021 року ОСОБА_6 представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до Червонозаводського районного суду міста Харкова для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанцій безпідставно вирішено питання про витребування доказів до викриття провадження. Позивач позбавлений можливості визначити точну вартість відповідного нерухомого майна, оскільки спірне майно не перебуває у володінні ОСОБА_2 , що унеможливлює проведення належної оцінки його вартості. В ході розгляду справи, встановивши, що спір належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, Червонозаводський районний суд міста Харкова не позбавлений можливості передати справу за належністю для розгляду до іншого суду.

04 жовтня 2021 року ОСОБА_8 - представник ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції щодо підсудності спору є правильними та обґрунтованими. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм процесуального права.

Інші учасники справи ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 05 квітня 2021 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини другої статті 369 ЦПК України.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , яка також діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лантьєва В.В. про визнання права власності на рухоме та нерухоме майно в порядку спадкування за законом, а саме на:

- 1/5 частину житлового будинку, загальною площею 388,6 кв. м, та земельної ділянки загальною площею 0,0855 га, кадастровий номер: :09:001:0025 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/5 частину кімнати відпочинку № НОМЕР_1 у будівлі № 2, загальною площею 33,4 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- 1/5 частину нежитлової будівлі літ. «М-1», загальною площею 48,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_3 ;

- 1/5 частину квартири загальною площею 20 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/5 частину автомобіля БМВ 120 М 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 ;

- 1/5 частину грошових коштів, які знаходяться на рахунках ОСОБА_7 , відкритих в ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 10,79 грн;

- 1/10 частину квартири АДРЕСА_4 ;

- 1/20 частину квартири АДРЕСА_5 ;

- кімнату відпочинку № НОМЕР_4 у будівлі № НОМЕР_2 , загальною площею 31,6 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- 1/10 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/10 частину квартири АДРЕСА_6 ;

- 1/30 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0855 га, кадастровий номер: :09:001:0025, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім вимог про визнання права власності, позивачем також було заявлено вимоги про стягнення з ОСОБА_2 сум в якості компенсації за продаж спадкового майна та здачу в оренду квартир у загальному розмірі 670301,11 грн.

Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 11 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Позивачу запропоновано надати докази на підтвердження належності майна спадкодавцеві ОСОБА_7 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на час звернення до суду з позовною заявою, тобто 06 березня 2021 року, а також вартості цього майна.

24 березня 2021 року ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків, в якій просив відкрити провадження, зазначивши, що ним подано усі наявні у нього докази. Також посилався на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 08 квітня 2020 року по справі № 761/41071819 та від 23 січня 2021 року по справі № 201/1333/19 про відсутністю підстав для залишення позову без руху у зв`язку з неподанням доказів.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та стягнення компенсації - повернуто заявнику.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Аналіз наведених норм процесуального права дає підстави для висновку, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці та бути ефективним» (рішення ЄСПЛ у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення ЄСПЛ у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року та «Нун`єш Діаш проти Португалії» від 10 квітня 2003 року).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права на звернення до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі суддя не вправі вирішувати питання достатності доказів, поданих позивачем на обґрунтування своїх вимог, оскільки кожна сторона може розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, відсутність певних доказів не перешкоджає розгляду справи, за результатами якого вирішується питання про доведеність чи недоведеність пред`явлених позовних вимог, оцінка достатності доказів на підтвердження обґрунтованості звернення з позовом до суду є можливою виключно на стадії розгляду справи по суті.

До подібних висновків Верховний Суд дійшов у постановах: від 08 квітня 2020 року у справі № 761/41071/19 (провадження № 61-2192св20); від 25 січня 2021 року у справі № 308/13063/19 (провадження № 61-7912св20).

Залишаючи без руху позовну заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги стосуються декількох об`єктів нерухомого майна, а за відсутності даних про вартість спірного майна не вбачається можливим вирішити питання про підсудність даної справи Червонозаводському районному суду міста Харкова.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції вважав, що справа не підсудна Червонозаводському районному суду міста Харкова, у зв`язку з чим позов підлягає поверненню на підставі статті 185 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої, четвертої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Крім цього, заява повертається у випадках, коли: 1) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 2) порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу); 3) до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви; 4) відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи; 5) подана заява про розірвання шлюбу під час вагітності дружини або до досягнення дитиною одного року без дотримання вимог, встановлених Сімейним кодексом України; 6) позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду; 7) до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Разом з тим, за пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 з підстав невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху (а саме - неподання позивачем доказів належності спадкового майна ОСОБА_7 , а також вартості вказаного майна) суд першої інстанції не урахував, що вимогами статті 185 ЦПК України не передбачено повернення позовної заяви з підстав порушення правил територіальної підсудності. Вказані недоліки можуть бути усунути шляхом передачі справи у порядку статті 31 ЦПК України до іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. При цьому, залишаючи без руху позовну заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції вважав, що позивачем не надано доказів належності майна спадкодацю, а також вартості спадкового майна.

На стадії апеляційного провадження суд апеляційної інстанції позбавлений можливості визначитися з підсудністю даного спору, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості щодо вартості всіх об`єктів нерухомого майна, право власності на частку яких ОСОБА_1 просить визнати в порядку спадкування за законом. Вказані обставини суд першої інстанції не позбавлений можливості з`ясувати під час розгляду справи та у разі встановлення, що справа не підсудна Червонозаводському районному суду міста Харкова, направити її за належною підсутністю.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (пункт 6 частини першої статті 374 ЦПК України).

З огляду на викладене, ухвала Червонозаводського районного суду міста Харкова від 05 квітня 2021 року підлягає скасуванню з направленням справи до го районного суду міста Харкова для продовження розгляду.

Керуючись ст. 367, ч. 2 ст. 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 1 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 05 квітня 2021 року скасувати, справу направити до Червонозаводського районного суду міста Харкова для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 18 листопада 2021 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина