Справа № 361/5996/21
Провадження № 2/361/3223/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Латчук Д.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", треті особи приватний нотаріус Київського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучко Михайло Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

08 липня 2021 року позивач звернувся до суду із позовом в якому просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича за № 11691 від 06 листопада 2019 року та стягнути на його користь з ТОВ "Фінансова компанія "Управління активами" судові витрати, а саме: 908,00 грн. сплата судового збору за подання позову, 454,00 грн. сплата судового збору за забезпечення позову, 1500,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу.

Свій позов обґрунтовував тим, що 06.11.2019 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис №11691 про стягнення з позивача на користь ТОВ ?Фінансова компанія управління активами? заборгованість в сумі 25 060,90 грн., відповідно до кредитного договору від 30.12.2011 року укладеного з ПАТ ?Платинум Банк?, право вимоги за яким перейшло до ТОВ ?Фінансова компанія управління активами?.

27.04.2020 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим О.М. відкрито виконавче провадження №61923484 на підставі виконавчого напису. Постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.04.2020 р. позивач не отримував. 22.06.2021 року приватним виконавцем направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 09.06.2021 року на адресу Автосервісної філії ?Бровари-авто? приватного акціонерного товариства ?Українська автомобільна корпорація? за місцем роботи позивача.

Позивач не отримував від приватного нотаріуса будь-яких листів, які стосуються вручення вимоги, щодо заборгованості перед відповідачем, тому заборгованість позивача перед відповідачем не є безспірною.

08 липня 2021 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрованого в реєстрі №11691 від 06 листопада 2019 року до вирішення справи по суті на набрання рішенням законної сили.

12 липня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 21 жовтня 2020 року.

14 липня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. заяву позивача про забезпечення позову було задоволено.

05 жовтня 2021 року від директора ТОВ ?Фінансова компанія управління активами? Велікданова С.К. надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді, в якому зазначають, що на їх думку, даний спір можливо вирішити в мировому порядку за умов взаємних поступок, оскільки наявність заборгованості за кредитним договором позивачем не спростовується, лише міститься посилання щодо надмірно великої суми заборгованості, у зв`язку із чим вони пропонують вирішити даний спір в мировому порядку на наступних умовах: у разі сплати коштів у розмірі 4510,96 грн. на розрахункові рахунки товариства у строк до 18 год. 00 хв. 11.09.2021 року, частина заборгованості у розмірі 20 549 грн. 94 коп. буде списана, а заборгованість за кредитним договором №200/4704КРL3 від 30.12.2011 р. та виконавчим написом №11691 вважатиметься такою, яка погашена в повному обсязі.

Також надійшла заява про визнання позовних вимог, в якій товариство визнає позовні вимоги позивача в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнення з них 50% судового збору, а саме в розмірі 454 грн. та стягнення 50% судового збору за подання заяви про забезпечення позову, а саме у розмірі 227 грн. та просили задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання ними позову. В іншій частині позову, а саме стягнення орієнтовних судових витрат у сумі 3600 грн. не визнають та просили відмовити. 05 жовтня 2021 року товариство подало клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що дана справа є малозначною і витрати на правничу допомогу не можуть складати 3600,00 грн. та підлягають розподілу між сторонами, тому просили зменшити витрати на правничу допомогу з 3600,00 грн. до 1907,00 грн. В своєму клопотання відповідач звертає увагу суду на те, що вони намагалися врегулювати спір в мирному порядку, зокрема - надання позивачу можливості закрити заборгованість за кредитним договором на пільгових умовах, а також у визнанні позовних вимог.

В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити.

В судове засідання не з`явився відповідач, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Треті особи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши, письмові докази у справі, встановив обставини у справі, та виниклі їм правовідносини, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 06.11.2019 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис №11691 про стягнення з позивача на користь ТОВ ?Фінансова компанія управління активами? заборгованість в сумі 25 060,90 грн., відповідно до кредитного договору від 30.12.2011 року укладеного з ПАТ ?Платинум Банк?, право вимоги за яким перейшло до ТОВ ?Фінансова компанія управління активами?.

27.04.2020 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим О.М. відкрито виконавче провадження №61923484 на підставі виконавчого напису. Постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.04.2020 р. позивач не отримував. 22.06.2021 року приватним виконавцем направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 09.06.2021 року на адресу Автосервісної філії ?Бровари-авто? приватного акціонерного товариства ?Українська автомобільна корпорація? за місцем роботи позивача.

05 жовтня 2021 року відповідач ТОВ ?Фінансова компанія управління активами? подало заяву про визнання позовних вимог, в якій відповідач визнає позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнення з них 50% судового збору, а саме в розмірі 454 грн. та стягнення 50% судового збору за подання заяви про забезпечення позову, а саме у розмірі 227 грн. та просили зменшити витрати на правничу допомогу з 3600,00 грн. до 1907,00 грн.

Відповідно ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч.1, 2, 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування визначено Законом (тут і далі Закон в редакції на час вчинення нотаріальної дії) та іншими актами законодавства України Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 частини першої статті 34 Закону України "Про нотаріат").

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, провадження № 14-84цс19.

Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів здійснюється згідно з главою 14 Закону та главою 16 розділу ІІ Порядку.

Згідно зі статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Відповідно до підпункту 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем (підпункт 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання (пункт 1 Переліку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

З урахуванням підстав позову, суди виходили з того, що, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування статей 87, 88 Закону у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Відповідний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, провадження № 14-84цс19, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, провадження № 14-278 гс18.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14 цс18) зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме задовольнити позов в частині визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 11691, вчинений 06 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" заборгованості за кредитним договором від 30.12.2011 року у сумі 25060 грн. 90 коп.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому із Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання позовної заяви в сумі 454,00 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у сумі 227,00 грн.

Згідно квитанцій від 07 липня 2021 року та від 20 жовтня 2021 року, наданих адвокатом Біліченко В.В. до прибуткового касового ордеру, позивачем ОСОБА_1 сплачено 2300 грн. 00 коп. за договором надання правової допомоги адвокатом від 30 червня 2021 року.

Відповідно ст. 137 ЦПК України вказана сума підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 83, 89, 90, 95, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 11691, вчинений 06 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" заборгованості за кредитним договором від 20 грудня 2011 року у сумі 25060 грн. 90 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп. та 227 грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 2300 грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.