Справа № 452/2225/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"25" жовтня 2021 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Карнасевич Г.І.,

з участю секретаря Страхоцької Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , який зареєстрований 13.01.1995 року Головним управлінням ЗАГС Рязанської області територіального відділу ЗАГС №3 по м. Рязань і Рязанському району, за актовим записом №4 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).

В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що від спільного життя подружжя неповнолітніх дітей немає.

Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні цінності та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, різні погляди на життя та часті конфлікти.

Більше року не проживають разом, подружніх відносин не підтримують.

Шлюб між ними на даний час носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім спільним інтересам.

А тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ними.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, представив суду заяву, в якій просить суд справу слухати у його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 13.01.1995 року Головним управлінням ЗАГС Рязанської області територіального відділу ЗАГС №3 по м. Рязань і Рязанському району, за актовим записом №4 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України).

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до змісту п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати; формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, позивач не бажає їх поновляти, подальше сімейне життя подружжя і примирення неможливе та шлюб існує формально, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, який наполягав на розірванні шлюбу.

За таких обставин, з урахуванням зібраних доказів, повно та всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, обставини життя подружжя, суд вважає, що шлюб слід розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою АДРЕСА_2 , зареєстрований 13.01.1995 року Головним управлінням ЗАГС Рязанської області територіального відділу ЗАГС №3 по м. Рязань і Рязанському районі, за актовим записом 4 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя