Номер провадження: 22-ц/813/6914/21
Номер справи місцевого суду: 521/9534/13-ц
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Чирки Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2021 року про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 03.07.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір №014/0044/82/77559 від 03.07.2007р., згідно якого останній був наданий кредит в розмірі 101796,00 доларів США, строком по 03.07.2017р., зі сплатою 13,25% відсотків річних. Проте позичальник на момент звернення до суд із відповідними вимогами, не виконує належним чином зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості на 05.11.2012 року становить 103539,91 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 09.01.2013 рік становить 827594,50 грн (т.1, а.с.1-2).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2013 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором було вирішено задовольнити. Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/0044/82/77559 від 03.07.2007 року, станом на 09.01.2013 року в розмірі 827 594 (вісімсот двадцять сім тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) гривні 50 коп. та в рівних частках судовий збір в розмірі 3441 (три тисячі чотириста сорок одна) гривня 00 коп (т.1, а.с.63-66).

11 грудня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа. В заяві вказав, що 11 вересня 2019 року ним було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку надіслано боржнику, ОСОБА_1 , рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 та зазначив, що на примусовому виконанні у приватного виконавця знаходиться виконавче провадження №60034632 з примусового виконання виконавчого листа №521/9534/13-ц, виданого 26 травня 2014 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/0044/82/77559 від 03 липня 2007 року, станом на 09 січня 2013 року в розмірі 827594,50 грн (т.1, а.с.144-148).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2021 року подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа було вирішено задовольнити. Встановити тимчасове обмеження громадянці ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом №521/9534/13-ц, виданого 26 травня 2014 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/0044/82/77559 від 03.07.2007 року, станом на 09.01.2013 року в розмірі 827594 (вісімсот двадцять сім тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) гривні 50 коп (т.1, а.с.238-244).

Не погоджуючись із зазначеної ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що задовольняючи подання приватного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що додані до подання матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, проте, на думку апелянта, в матеріалах справи за поданням приватного виконавця, відсутнє підтвердження того, що боржник був належним чином повідомлений про існування даного виконавчого провадження, а також про необхідність вчинення певних дій, таких як явка до приватного виконавця за його викликом або подання йому декларації про майновий стан. Апелянт вважає, що наявні в матеріалах справи супровідний лист про надіслання боржникові копії постанови про відкриття виконавчого провадження, копії постанов та актів не можуть підтверджувати факт їх отримання боржником. На думку апелянта, з`ясуванню та доведенню підлягають як факт обізнаності боржника про наявність виконавчого провадження так і факт ухилення від виконання зобов`язань. Тому, апелянт вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для висновку про ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судом, а відтак були відсутні законні підстави для задоволення подання і тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України (т.2, а.с.1-4).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 (т. 2, а.с. 21-23), та ухвалою від 16 квітня 2021 року справу призначено до розгляду (т.2, а.с.32).

31 травня 2021 року на адресу суду надійшов відзив приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що неодноразово ОСОБА_1 за адресою зазначеною у виконавчому документі направлялися постанови про відкриття виконавчого провадження. Крім того, боржник викликався до приватного виконавця виконавчого округу та направлялися вимоги приватного виконавця за місцем роботи, знаходження приймальні та повторно за місцем проживання, однак жодної відповіді або інших дій для виконання обов`язків боржником вчинено не було. При виїзді до боржника за місцем реєстрації двері ніхто не відкрив, що підтверджується відповідними актами приватного виконавця (т.2, а.с.40-43).

В поясненнях, що надійшли на адресу Одеського апеляційного суду 06.07.2021 року Мога В.Ю., що діє в інтересах Акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» зазначав, що боржнику було відомо про розгляд справи, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України за поданням приватного виконавця з приводу якого подавала відзив та заперечувала стосовно задоволення подання приватного виконавця Щербакова Ю.С., проте доказів на підтвердження намірів виконання рішення суду чи неможливості його виконання не було надано. Тому вважає, що боржник навмисно не отримував кореспонденцію, яка направлялася за його адресою та не надає декларацію приватному виконавцю відповідно до вимог Закону (т. 2, а.с. 61-67).

Представник апелянта ОСОБА_4 в судовому засіданні 07.10.2021 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, інші учасники провадження в судове засідання не з`явилися. Про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи (т. 2, а.с. 87). Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що приватним виконавцем було вжито усіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», однак рішення суду до даного часу не виконується. Матеріали справи не містять жодних належних доказів того, що ОСОБА_1 вчиняла будь-які дії щодо виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням у справі №521/9534/13-ц, при цьому відсутні також докази наявності об`єктивних причин, що унеможливлюють виконання боржником рішення суду повністю або частково або наявності непереборної сили, що унеможливлює виконання судового рішення.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та, залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, вважає за потрібне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2013 року були задоволенні позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» щодо стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №014/0044/82/77559 від 03.07.2007 року, станом на 09.01.2013 року в розмірі 827 594 та на підставі чого 26.05.2014 року було видано виконавчий лист.

11 вересня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Сергійовичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено боржнику ОСОБА_1 за адресою, вказаною у виконавчому документі, що підтверджується копією виписки, наявною в матеріалах справи (т.1, а.с.152). Крім того, приватним виконавцем на адресу боржника ОСОБА_1 направлялися виклики приватного виконавця, що підтверджується наявними в матеріалах справи викликами приватного виконавця від 14.10.2019 року, 16.03.2020 року, 19.08.2020 року (т.2, с.167-170) із проханням з`явитися до виконавця та надати пояснення стосовно невиконання вимог виконавчого документа, достовірні відомості щодо доходів та місця роботи, коштів у гривнях та іноземній валюті, відомості про майно, довідку про склад сім`ї тощо. Також державним виконавцем неодноразово здійснювався вихід за адресою боржника та складено акт приватного виконавця, проте боржника виявлено за даною адресою не було (т.2, а.с. 165-167).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

Відповідно до ч. 1 ст. 28 відповідного закону, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що доводи апелянта стосовно не повідомлення про існування виконавчого провадження не знайшли свого підтвердження, оскільки боржник ОСОБА_1 була повідомлена про початок примусового виконання рішення шляхом направлення на адресу вказану у виконавчому листі постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначено зобов`язання подати боржником декларації про доходи та майно, як то передбачено ЗУ «Про виконавче провадження», яким керуються виконавці при здійсненні своєї діяльності. Зазначене підтверджується наявною в матеріалах справ копією виписки про надсилання поштового відправлення ОСОБА_1 (т.1, с. 152). Крім того, ОСОБА_1 не було надано декларації про доходи та майно ні на вимогу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С., ні безпосередньо до суду протягом розгляду даної справи, як підтвердження намірів виконання зобов`язань за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2013 року про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/0044/82/77559 або ж неможливості його виконання. Разом з тим, відповідно до декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, наявної в матеріалах справи, а саме п. 12 відповідної декларації ОСОБА_1 має грошові активи у вигляді готівкових коштів у розмірі 12000,00 доларів США (а.с. 172-175).

Окремо слід зазначити, що відповідна адреса, вказана у виконавчому листі також неодноразово зазначалася боржником ОСОБА_1 та її представниками під час звернення до суду із заявами, клопотаннями, запереченнями. Крім того, згідно ч. 1 ст. 28 вищезазначеного закону, сторони виконавчого провадження у разі зміни місця проживання або перебування можуть звернутися із відповідною заявою, в якій відповідно вказати нову адресу. Факт часткового виконання рішення суду першої інстанції під час апеляційного провадження не впливає на оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, оскільки воно перевіряється апеляційним судом на момент його ухвалення судом першої інстанції.

Згідно статті 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тобто суд першої інстанції за поданням виконавця може постановити ухвалу про обмеження у праві виїзду за межі України як засобу забезпечення виконання рішення суду, у випадку якщо боржник не вчиняє будь-яких заходів для виконання рішення суду. Також слід зазначити, що апелянтом не було надано до суду жодних доказів стосовно неможливості виконання рішення Малиновського районного суду від 21 листопада 2013 року про стягнення заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль».

Інших доводів апеляційної скарги, які б спростовували правильні по суті висновки суду першої інстанції апелянтом не було надано. Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що позиція апелянта не може ґрунтуватися виключно на запереченнях висновків суду першої інстанції без наведення обґрунтованих доводів та надання доказів на підтвердження своєї позиції.

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних по суті висновків суду першої інстанції, апеляційний суд відмовляє в задоволенні апеляційної скарги та на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без змін оскаржуване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2021 року про встановлення тимчасово обмеження у праві виїзду залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня постановлення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

Повний текс цієї постанови складений 22 листопада 2021 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

07.10.2021 року м. Одеса