Провадження № 2/344/3412/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Івано-Франківської міської ради про визнання материнства ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Івано-Франківської міської ради про визнання материнства. Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в Івано-Франківському обласному перинатальному центрі вона народила дитину - дівчинку. На момент народження дівчинки, остання не мала паспорта та будь-якого іншого документа, що б посвідчував особу. Реєстрацію дитини здійснила ОСОБА_2 , яка не є біологічною матір`ю дитини. ОСОБА_2 . Здійснила реєстрацію дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Ужгород, по місцю свого проживання. Вже після народження дитини вона отримала паспорт громадянина України, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку з відсутністю паспорта громадянина у позивача, остання не мала змоги виконати обов`язок здійснити реєстрацію дитини, тому вимушена була попросити знайому ОСОБА_2 здійснити реєстрацію дитини. У зв`язку з тим, що остання була заявником в організації реєстрації актів цивільного стану, тому її дані записані в графі "Мати", а в графі "Батько" записано з її слів. Позивачка зробила аналіз ДНК на материнство, згідно якого вона є матір`ю дитини ОСОБА_3 . Позивачка від народження дочки, виховує останню, дитина проживає з нею та вважає матір`ю. Позивач не могла раніше, в межах строку позовної давності звернутися до суду з даною вимогою, оскільки не мала жодних документів, що встановлюють особу. Враховуючи, що паспорт громадянина України вона отримала лише 26.06.2021 року, то строк позовної давності пропустила з поважних причин. Просила визнати її біологічною матір`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .

Позивач та її представник подали до суду заяву, в якій вказали, що позовні вимоги підтримують, просять задоволити, та розглянути справу за їх відсутності (а.с.33).

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала неотаріально засвідчену заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі. Підтвердила факт того, що вона не є біологічною матір`ю дитини ОСОБА_3 , та просила суд розглянути справу без її участі (а.с.30).

Представник третьої особи - Служба у справах дітей Івано-Франківської міської ради подала заяву про розгляд справи без його участі (а.с.34)

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 , виданого 16.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатськіц області, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Як встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має паспорт громадянина України, виданий 25.06.2021 року (а.с.5).

Згідно довідки №12399 про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 19.07.2021 року по теперешній час (а.с.6).

Згідно аналізу ДНК на материнство №31549 від 15.07.2021 року, встановлено біологічне споріднення між ОСОБА_1 та неповнолітньою дитиною ОСОБА_3 . ОСОБА_1 може бути біологічною матір`ю дитини - ОСОБА_3 . Ймовірність підтвердження спорідненості складає 99,9999%. (а.с.7).

Між сторонами виникли правовідносини щодо батьківства дитини, які регулюються Сімейним кодексом України.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Статтею 51 Конституції України, ч. 2, 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

За правилом ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст. 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

У разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання чи перебування запис про матір та батька дитини провадиться відповідно до цієї статті, за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина.

Якщо батьки дитини невідомі, державна реєстрація її народження проводиться за рішенням органу опіки та піклування, яким визначається прізвище, власне ім`я, по батькові дитини і відомості про батьків.

Відповідно до ст. 131 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе матір`ю дитини, може подати до суду заяву про визнання свого материнства, якщо запис про матір дитини вчинено відповідно до частини другої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 139 СК України до вимоги про визнання материнства встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися, що є матір`ю дитини.

Як визначено п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, за умов, зазначених у п. 4 цієї постанови, заяву до суду про визнання материнства відповідно до ст. 131 СК може подати особа, яка вважає себе матір`ю дитини. Суд визнає материнство, якщо походження дитини від певної жінки, підтверджено відповідними доказами, у тому числі висновками експертизи.

Суд звертаю увагу на те, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства, що також узгоджується з практикою ЄСПЛ (Калачова проти Російської Федерації,№ 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Статтею 144 СК України передбачено,що батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини,зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Невиконання цього обов`язку є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Позивач у порушення закону не здійснила своєчасну реєстрацію народження дитини, оскільки не мала документів, які засвідчують її особу.

Положеннями ч. ч.1,3,8 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», передбачено, що державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про доведеність позивачем факт біологічного споріднення як матері та дитини з неповнолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується аналізом ДНК на материнство №31549 від 15.07.2021 року, який не спростовано жодним доказом у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення, оскільки вони не суперечать закону та не порушують права та законні інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 131 СК України, керуючись ст. ст. 12, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Івано-Франківської міської ради про визнання материнства - задоволити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 біологічною матір`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 16.11.2021 року.

Суддя Пастернак І.А.