ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7634/21 Справа № 209/4248/19 Суддя у 1-й інстанції - Іщенко І. М. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА
02 листопада 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
Головуючого Куценко Т.Р.
суддів: Демченко Е.Л., Деркач Н.М.
за участю секретаря Кругман А. М.
розглянула у закритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 ,
на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Друга Кам`янська державна нотаріальна контора про зміну черговості одержання права на спадкування, визнання свідоцтва про право власності недійсним, -
ВСТАНОВИЛА:
У грудні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування та визнання свідоцтва про право власності від 12.11.2019 року на ім`я ОСОБА_2 , після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , недійсним /а.с. 3-8/.
В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна сестра ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після її смерті відкрилася спадщина, на належне їй нерухоме майно, а саме квартиру, за адресою АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,966 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в селі Єлизаветівка, Петриківського району Дніпропетровської області, земельну ділянку площею 2,2073 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану в селі Єлизаветівка, Петриківського району Дніпропетровської області та земельну ділянку, за адресою АДРЕСА_2 .
06.06.2006 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким, на випадок смерті належну їй квартиру номер АДРЕСА_3 , заповіла ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач, як спадкоємець другої черги за законом, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Другої Кам`янської державної нотаріальної контори від 14.12.2019 року було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, так як заяву про прийняття спадщини подав онук спадкодавця - ОСОБА_2 , який і отримав свідоцтво про право на спадщину згідно ст. 1266 ЦК України.
Позивач просить змінити черговість одержання права на спадкування, визнати недійсним свідоцтво про право власності від 12.11.2019 року виданим нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_2 , посилаючись на те, що вона на протязі 20 років, що передували смерті її сестри ОСОБА_4 , постійно за нею піклувалася, так як та, після смерті дітей залишилася, проживати одна.
З 2007 року стан здоров`я ОСОБА_4 погіршився, з 07.10.2009 року сестрі була встановлена 1 група інвалідності по зору, у зв`язку з чим позивачка надавала їй постійну допомогу: готувала їжу, прибирала в квартирі, прала білизну, купувала продукти, ліки та предмети побуту.
Після смерті у 2010 році чоловіка позивачки, та повністю присвятила своє життя сестрі, навіть висаджувала на земельній ділянці город та робила запаси на зиму.
Онук сестри, відповідач по справі ОСОБА_2 , у 2015 році разом з матір`ю виїхав до Франції, та з цього часу бабусю не бачив. Після смерті ОСОБА_4 , позивач за власні кошти її поховала.
Позивач вважає, що оскільки протягом тривалого часу вона опікувалася, матеріально забезпечувала ОСОБА_4 , яка через хворобу була у безпорадному стані, має право на заміну черговості в спадкуванні, отримавши право на спадкування разом з онуком померлої та просить визнати свідоцтво про право власності видане на ім`я ОСОБА_2 недійсним.
Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27.05.2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено /а.с. 175-178/.
З рішенням суду не погодилася ОСОБА_1 , яка подала апеляційну скаргу, в які просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права /а.с.180-185/.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідною сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Дніпровським районним у місті Кам`янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 07 травня 2019 року зроблено актовий запис № 380 /а.с. 14/.
Ще за життя, а саме 06 червня 2006 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким належну їй квартиру АДРЕСА_3 , заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 93/.
ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сестри, вказавши, що інших спадкоємців немає /а.с. 88/.
Постановою Державного нотаріуса Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 14 грудня 2019 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , з посиланням на те, що є спадкоємець першої черги спадкування, рідний онук ОСОБА_2 , батько якого, ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину згідно ст. 1266 ЦК України /а.с. 18/.
Позивач, звертаючись до суду посилається на те, що оскільки протягом тривалого часу вона опікувалася, матеріально забезпечувала ОСОБА_4 , яка через хворобу була у безпорадному стані, має право на заміну черговості в спадкуванні, отримавши право на спадкування разом з онуком померлої та просить визнати свідоцтво про право власності видане на ім`я ОСОБА_2 недійсним.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмова від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Відповідно до ст. 1262 ЦК України позивачка відноситься до другої черги права на спадкування, як рідна сестра спадкодавця.
Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для забезпечення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.
Судом першої інстанції встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 з 07.10.2009 року визнана інвалідом по зору першої групи безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК від 22.10.2009 року /а.с. 11/.
ОСОБА_4 з 23.01.1998 року по день смерті була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , разом з чоловіком ОСОБА_7 /а.с. 44/.
Згідно довідки Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послу) Дніпровського району м. Кам`янського від 18.02.2020 року, ОСОБА_4 зверталася 20.10.2008 року з проханням прийняти її на обслуговування Лівобережним відділенням соціальної допомоги вдома згідно висновків карти медичного огляду від 16.10.2008 року, та з 20.10.2008 року по 28.04.2019 року на безоплатній основі. За цей період було укладено шість договорів, кількість відвідувань обслуговуваної та індивідуальної потреби визначалися у кожному договорі окремо /а.с. 61/.
Таким чином, хоча ОСОБА_4 внаслідок тяжкої хвороби і була обмежена в можливості самостійно задовольняти деякі свої потреби, однак з 2008 року по день своєї смерті була забезпечена підтримкою з боку держави.
ОСОБА_1 відвідувала сестру, яка є старшою за віком та була інвалідом по зору, але це можна розцінити як нормальні родинні відносини, які не дають підстав для зміни черговості одержання права на спадкування.
Щодо позовних вимог про визнання свідоцтва про право власності то вони є похідними від позовних вимог про зміну черговості одержання права на спадкування, а тому також не підлягають задоволенню.
Згідно із ст.129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 89 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог (статей 12, 81 ЦПК України), прийшов до висновку про відмову в задоволені позовних вимог з підстав їх недоведеності. Враховуючи встановлені судом обставини та пояснення учасників справи колегія суддів погоджується з висновком районного суду.
Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції було дотримано норми матеріального та процесуального права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та незаконності рішення не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування рішення, оскільки скарга не містить обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду.
Відповідно до частини третьої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

Н.М. Деркач