КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 758/2493/19

провадження № 22-ц/824/13792/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А.(суддя-доповідач)

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Акціонерного товариства «УкрСиббанк»

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну позивача ОСОБА_2

на рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 липня 2021 року у складі судді Якимець О.І.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму залишку грошових коштів у розмірі 2 803,91 грн з урахуванням 3% річних за весь час прострочення в сумі 154 грн; 690,97 грн - 13% річних за фактичну кількість днів неправомірного користування грошовими коштами; інфляційні витрати 656,59 грн; а також пеню 3% на день - 59 549,88 грн, що загалом становить 63 855,35 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що 28 березня 2011 року між позивачем та відповідачем укладено договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи (з Правилами) №6600.

Вказував, що на виконання умов зазначеного договору відповідач відкрив позивачу рахунок у національній валюті України № НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 4 цей договір було укладено на невизначений строк, на умовах тарифного плану ALL INCLUSIVE DE LUX (п.2.1. цього договору).

Посилався на те, що отримавши листа від 27 січня 2017 року вих.№ 81-22-28/112 позивачу стало відомо, що відповідач має намір за своєю ініціативою розірвати декілька договорів, укладених з позивачем, зокрема і договір від 28 березня 2011 року, за яким відкрито рахунок № НОМЕР_1 .

Вказував, що у січні 2017 року звернувся до відділення відповідача №962 для отримання коштів зі свого рахунку у сумі 2 803,91 грн.

10 березня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахування суми у розмірі 2 803,91 грн на його картковий рахунок у Приватбанку.

Оскільки кошти на його картковий рахунок у Приватбанку відповідачем не повернуто, посилаючисьна норми ст.ст. 22, 526, 611, 623, 625, 1066, 1071, 1073, 1075 ЦК України, ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», просив стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням 13% річних (упущеної вигоди), трьох процентів річних та пені - 3 проценти на день, а всього у сумі 63 855,35 грн.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 20 липня 2021 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням, 01 вересня 2021 року позивач звернувся безпосередньо до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що правильність заповнення банком реквізитів касового документа із застосуванням технічних засобів або САБ клієнт засвідчує власним підписом.

Зауважує, що відповідач був зобов`язаний видати позивачу кошти з рахунку № НОМЕР_1 за його першою вимогою, тобто при зверненні до відділення банку відповідача № 962 у січні 2017 року.

Звертає увагу суду на те, що судом першої інстанції взагалі не досліджувалося питання відмови у видачі готівки при первинному зверненні позивача у відділення банку №962.

Вказує на те, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання,на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити всю суму боргу.

17 вересня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника АТ «УкрСиббанк» - Слюсар О.Б., в якому представник просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд апеляційної скарги проводиться у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав належних доказів на підтвердження факту звернення до відповідача із заявою про перерахування залишку коштів на інший поточний/картковий рахунок або видачу коштів готівкою через касу банку, яка б містила обов`язкові реквізити обумовлені сторонами у Правилах (договірних умовах) відкриття та комплексного розрахунково-касового обслуговування банківських рахунків фізичних осіб в АТ «Укрсиббанк».

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що 28 березня 2011 року між позивачем та відповідачем підписано договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи (з Правилами) №6600 (далі - Договір №6600) та відкрито рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті України, який використовується згідно з режимом поточного (карткового) рахунку, встановленим законодавством, Договором та Тарифами виконання операцій з використанням банківської платіжної картки (п.2 Договору №6600).

Підписуючи цей договір, клієнт погоджується з викладеною у Правилах (договірних умовах) відкриття та комплексного розрахунково-касового обслуговування банківських рахунків фізичних осіб в AT «УкрСиббанк», затверджених згідно внутрішніх процедур банку, із усіма змінами та доповненнями (далі - Правила), які розміщенні для ознайомлення на сайті www.mу.ukrsibbank.com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку, пропозицією банку надавати клієнту комплекс послуг з розрахунково-касового обслуговування, на умовах встановлених у Договорі та Правилах. Правила, після укладання сторонами договору, стають його невід`ємною частиною. Підписуючи договір, сторони підтверджують, що досягли згоди за всіма істотними умовами договору, які викладені в Договорі та Правилах (пункти 1.1, 1.2 Договору №6600).

Відповідно до п.3.1. Договору №6600 умови користування рахунком, зазначеним у п.2.1. договору-анкети та платіжними картками, порядок обслуговування рахунку, права та обов`язки, відповідальність сторін за договором, особливі умови, порядок розірвання договору, тощо визначаються Правилами.

Підписанням цього договору клієнт, серед іншого, засвідчує, що перед укладенням договору та підписанням цього договору він особисто ознайомлений з Правилами та Тарифами, погоджується вважати положення вказаних Правил та Тарифів обов`язковими для застосування до відносин, які виникли на підставі цього договору; ознайомлений із змістом Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, яка затверджена постановою НБУ від 12.11.2003 №492 із змінами та доповненнями і погоджується вважати вимоги цієї Інструкції обов`язковими для сторін (п. 3.2. Договору №6600).

27 січня 2017 року відповідач на адресу позивача скерував лист-повідомлення за вих.№81-22-28/112, відповідно до якого повідомив про відмову у подальшому обслуговуванні, у тому числі за договором №6600, та намір закрити рахунки, у тому числі рахунок № НОМЕР_1 . Також, у цьому листі зазначено, що договір вважається розірваним, а рахунки закриваються не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня направлення цього листа. Всі наявні залишки грошових коштів за рахунками, відкритими за договором, будуть перераховані на внутрішньобанківський рахунок. Клієнта повідомлено про можливість отримання залишків грошових коштів на рахунку за першою вимогою з урахуванням положень чинного законодавства.

Відповідно до Виписки за картковим рахунком клієнта за період з 27 жовтня 2016 року по 27 січня 2017 року залишок коштів на рахунку позивача № НОМЕР_1 станом на 27 січня 2017 року становив 2 803,91 грн.

10 березня 2017 року у відповідь на лист від 27 січня 2017 року за вих.№81-22-28/112 позивач скерував на адресу відповідача «Передпозовну вимогу», згідно з якою зазначив, що має намір подати позов із нарахуванням 3% річних, індексу інфляції та відшкодування моральної шкоди. Звернувся з вимогою негайно повернути його власні кошти у сумі 3 000 грн на його рахунок НОМЕР_2 Приватбанк.

Лист позивача отриманий відповідачем 10 березня 2017 року, що підтверджується відміткою штемпеля банку на примірнику цього листа.

15 березня 2017 року відповідачем на адресу позивача скеровано лист вих. №09/19189 згідно з яким, в тому числі, зазначено, що порядок та умови обслуговування рахунку визначаються Правилами (договірними умовами) відкриття та комплексного розрахунково-касового обслуговування банківських рахунків фізичних осіб в AT «УкрСиббанк» (далі - Правила). Відповідно до п. 11.8. Правил, надання послуг банком за договором може бути припинено та/або договір може бути розірвано за ініціативою банку у наступних випадках: - у випадку відсутності руху та/або залишку коштів на рахунку(-ах) клієнта протягом 6 (шести) місяців, та/або - у випадках, передбачених законодавством України та/або договором, або у разі порушення клієнтом умов договору, та/або - якщо наявність правовідносин з клієнтом суперечить нормам законодавства та/або стандартам Групи BNP Paribas, та/або іншим політикам або стандартам, яких дотримується банк, щодо протидії легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення. Після здійснення банком всебічного та багатофакторного аналізу, а також враховуючи право банку, передбачене законодавством та договірними відносинами, банком було прийняте рішення про припинення співробітництва з позивачем. Щодо причин припинення договірних відносин, повідомлено, що це являється внутрішньою інформацією банку.

Також, у цьому листі від 15 березня 2017 року, з посиланням на п. 1.3 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затверджена постановою правління НБУ від 01.06.2011 року № 174 (чинна на час виникнення спірних правовідносин), зазначено, що співробітниками відділення банку було відмовлено в проведені касової операції у зв`язку з відсутністю обов`язкових реквізитів для здійснення такої оплати, про що позивача було повідомлено у відділенні. Зокрема, зазначено, що до обов`язкових реквізитів касових документів, які оформляються для зарахування суми готівки на відповідні рахунки (крім зазначених вище), також належать номер рахунку отримувача та найменування і код банку отримувача.

29 січня 2018 року відповідач закрив рахунок № НОМЕР_1 , залишок грошових коштів у сумі 2 803,91 грн був перерахований на транзитний рахунок у банку.

21 лютого 2019 року позивач звернувся на адресу банку із заявою №57-3-22-26/51, відповідно до якої просив негайно повідомити причину та підстави відмови банку у його обслуговуванні. Разом з тим, зазначив про заборгованість банку перед позивачем, зокрема 2 500 грн, внесених ним на картку, та зазначив, що нарахує штраф, неустойку 3% річних та суму індексації за 2 роки.

26 лютого 2019 року відповідач надав відповідь вих.№09/18247 на вищезазначений лист, відповідно до якої зазначено, що підстава відмови в подальшому банківському обслуговуванні надавалися банком у зв`язку з опрацюванням попереднього письмового звернення позивача за вх. №81-22-28/54 від 10 березня 2017 року, за результатами розгляду якого зі сторони Банку була направлена письмова відповідь за вих.№ 09/19189 від 15 березня 2017 року. Стосовно повернення суми залишку коштів із закритого рахунку позивача повідомлено, що при обслуговуванні рахунків фізичних осіб банк керується умовами договору та Правилами (Договірними умовами) відкриття та комплексного розрахунково-касового обслуговування банківських рахунків фізичних осіб в AT «УкрСиббанк» (далі - Правила). Відповідно до Правил при закритті рахунків Банк проводить взаєморозрахунки з клієнтом. На підставі розрахункових документів клієнта та за умови відсутності заборгованості за договором, залишок коштів з накопичувального рахунку банк перераховує на картковий рахунок, після чого залишок коштів з карткового рахунку перераховує на вказаний клієнтом рахунок, відповідно до п. 11.6. Правил чи на транзитний рахунок банку для подальшої виплати клієнту в готівковій формі з урахуванням вимог чинного законодавства. Зазначено, що у листі Банку з вих. №09/19189 від 15 березня 2017 року позивачу вже було надано роз`яснення щодо вимог Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні та зазначено, що у зв`язку з ненаданням повних реквізитів для перерахування залишку коштів з рахунку згідно цієї Інструкції позивачу було відмовлено в проведенні даної операції, про що повідомлено у відділенні банку. Для отримання залишку коштів із закритого рахунку, що знаходиться на транзитному рахунку банку позивачу рекомендовано звернутися до обслуговуючого відділення банку за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 47.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 цієї статті.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, суд має виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Відтак, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч.1, 2 ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом (ч. 3 ст. 1068 ЦК України).

Відповідно до п. 1.35 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» розрахунковий документ - документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунка платника на рахунок отримувача.

Згідно п.11.6 Правил (договірні умови) відкриття та комплексного розрахунково-касового обслуговування банківських рахунків фізичних осіб в АТ «Укрсиббанк» (далі - Правила), які є невід`ємною частиною Договору №6600, що сторони погодили під час підписання цього Договору (пункти 1.1, 1.2 Договору №6600), визначено, що рахунки закриваються на підставі заяви клієнта та/або у разі незгоди клієнта зі змінами до Договору у порядку, передбаченому Договором з урахуванням положень даного пункту.

За наявності на момент закриття рахунку залишку коштів на ньому, такі кошти перераховуються на інший поточний/картковий рахунок або видаються готівкою через касу банку на підставі заяви клієнта про закриття рахунку/рахунків. Клієнт доручає банку здійснити перерахування залишку коштів у сумі такого залишку на інший поточний/картковий рахунок або видачу коштів готівкою через касу банку на підставі заяви на закриття рахунку, яка повинна містити наступні обов`язкові реквізити: дата складання заяви; прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) та реєстраційний номер облікової картки платника податків клієнта; номер рахунку клієнта, що закривається; спосіб отримання залишку грошових коштів по рахунку - шляхом отримання грошових коштів готівкою у касі банку або - шляхом перерахування грошових коштів на інший поточний/картковий рахунок із зазначенням реквізитів для перерахування; підпис клієнта; інші дані на вимогу банку та/або законодавства.

Відповідно до вимог Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні у національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року №22 (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) безготівкові розрахунки - перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді.

Розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Розрахункові документи складаються на бланках, форми яких наведені в додатках до цієї Інструкції. Реквізити розрахункових документів за цими формами заповнюються згідно з вимогами додатка 8 до цієї Інструкції та відповідних її глав (п.2.1. Інструкції №22).

Банк перевіряє відповідність заповнення реквізитів розрахункових документів клієнтів, крім інкасових доручень (розпоряджень), вимогам додатка 8 до цієї Інструкції (п.2.4. Інструкції №22): зокрема, банк платника перевіряє заповнення таких реквізитів: «Платник», «Код платника», «Рахунок платника», «Банк платника», «Код банку платника», а також «М.П.» та «Підписи платника» (якщо згідно з формою документа вимагається їх заповнення).

Якщо розрахункові документи, в яких перевірено реквізити, заповнено з порушенням вимог цієї глави, глав 5, 6 і 12 та додатка 8 до цієї Інструкції, то банк, що здійснив перевірку, повертає їх без виконання згідно з пунктами 2.15 і 2.18 цієї глави та пунктом 12.11 глави 12 цієї Інструкції (п.2.5. Інструкції №22).

Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції, 10 березня 2017 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення його грошових коштів на рахунок № НОМЕР_2 Приватбанк. Однак банк відмовив в проведені цієї касової операції у зв`язку з відсутністю обов`язкових реквізитів для здійснення такої оплати, про що позивача було повідомлено у відділенні та у листі відповідача від 15 березня 2017 року вих. №09/19189.

У зв`язку з відсутністю обов`язкових реквізитів у заяві позивача для здійснення такої оплати відповідач відмовив у проведенні касової операції.

Позивачем не заперечувався факт отримання листа банку від 15 березня 2017 року вих. №09/19189.

Докази звернення позивача до відповідача у період після 10 березня 2017 року до 21 лютого 2019 року (заява позивача №57-3-22-26/51) матеріали справи не містять.

У заяві позивача №57-3-22-26/51 від 21 лютого 2019 року також не зазначеножодних реквізитів для перерахування залишку коштів у сумі 2 803,91 грн з транзитного рахунку банка. Вимога вказаної заяви стосується повідомлення причин та підстав відмови банку в обслуговуванні та нагадування про заборгованість банку перед позивачем з нарахуванням штрафу, неустойки 3% річних та суми індексації за 2 роки.

За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статетю80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду, на підтвердження факту звернення до відповідача із заявою про перерахування залишку коштів на інший поточний/картковий рахунок або видачу коштів готівкою через касу банку, яка б містила обов`язкові реквізити, обумовлені сторонами у Правилах (договірних умовах) відкриття та комплексного розрахунково-касового обслуговування банківських рахунків фізичних осіб в АТ «Укрсиббанк».

На підставі викладеного, колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведено факту порушення його прав відповідачем.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду щодо встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції, який їх спростував.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що місцевий суд повно, всебічно та об`єктивно дослідив обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону.

Обставин, які б свідчили про наявність підстав для сумніву у правильності висновків суду першої інстанції, в апеляційній скарзі не наведено.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.В. Желепа

О.Ф. Мазурик