Справа № 135/902/21
Провадження № 8/135/1/21
У Х В А Л А

іменем України

19.11.2021 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судового засідання Ступак Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижині Вінницької області заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

18.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Ладижинського міського суду Вінницької області від 31.08.2021 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме: з 17.08.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтував тим, що при зверненні стягувачем до суду із заявою про видачу судового наказу не були відомі такі обставини, як відсутність працевлаштування боржника на постійне місце роботи і боржник не зареєстрований, як фізична особа-підприємець та не отримує доходів, що підтверджується доданими Формою ОК-5 з Пенсійного фонду України та довідкою з Державної податкової служби України № 237/15-32 від 27.09.2021. Однак, як батько дитини ОСОБА_1 сумлінно виконує свої обов`язки, про що стягувач у заяві не повідомила, отже фактично ОСОБА_1 не є боржником, що підтверджується квитанціями про сплату аліментів на утримання дитини.

Додатково зазначив, що жодного майна, яке б належало ОСОБА_1 на праві приватної власності він не має, із-за карантинних обмежень у всьому світі він не має змоги працевлаштуватись та отримувати постійний дохід, тому заробляє на життя тимчасовими підробітками та має непостійний дохід. Однак, не зважаючи на це, він завжди сумлінно виконував і виконує свій обов`язок щодо утримання малолітньої дитини, що підтверджується належними та допустимими доказами.

Просив врахувати, що судовий наказ про стягнення аліментів був виданий у відсутність боржника, без врахування його позиції та аргументів, без надання можливості подати суду докази на підтвердження своїх заперечень, у зв`язку з чим просить переглянути зазначений наказ за нововиявленими обставинами, врахувавши усі доводи і аргументи боржника, які мають суттєве значення для справи, оскільки боржник позбавлений права оскаржити вказаний наказ у будь-який спосіб, а порушення його права може призвести до негативних наслідків, пов`язаних із фінансовим забезпеченням самого боржника і малолітньої дитини.

Враховуючи зазначене вище, просив заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами в цивільній справі № 135/902/21 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, задовольнити.

Змінити судовий наказ від 31.08.2021, виданий Ладижинським міським судом Вінницької області у цивільні справі № 135/902/21 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а саме: стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

16.11.2021 від заявника ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви з огляду на таке.

Судом встановлено, що 31.08.2021 Ладижинським міським судом Вінницької області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме: з 17.08.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Судовий наказ набрав законної сили та звернений до виконання.

У заяві ОСОБА_1 , посилаючись на підставу перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами, вказує, що при зверненні стягувачем до суду із заявою про видачу судового наказу не були відомі такі обставини, як відсутність працевлаштування боржника на постійне місце роботи і боржник не зареєстрований, як фізична особа-підприємець та не отримує доходів, що підтверджується доданими Формою ОК-5 з Пенсійного фонду України та довідкою з Державної податкової служби України № 237/15-32 від 27.09.2021. Також те, що він сумлінно виконує свої обов`язки, про що стягувач у заяві не повідомила, отже фактично ОСОБА_1 не вважає себе боржником, що підтверджується квитанціями про сплату аліментів на утримання дитини. Зазначив, що він не має жодного майна, яке б йому належало на праві приватної власності, із-за карантинних обмежень у всьому світі він не має змоги працевлаштуватись та отримувати постійний дохід, тому заробляє на життя тимчасовими підробітками та має непостійний дохід. Однак, не зважаючи на це, він завжди сумлінно виконував і виконує свій обов`язок щодо утримання малолітньої дитини, що підтверджується належними та допустимими доказами.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок розгляду справ в порядку наказаного провадження регламентовано в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України.

За ч.ч.1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У частині 1 ст.161 ЦПК України передбачені вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно з п.4 ч.1 цієї статті судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.3 ст.167 ЦПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.

Згідно з ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За ч.8 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Отже, судовий наказ про стягнення аліментів, виданий на підставі п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України може бути скасований лише у порядку перегляду його за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення.

Отже, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Перелік підстав, визначених статтею 423 ЦПК України для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є виключним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Аналогічні роз`яснення викладені в пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами». Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч. 4ст. 423 ЦПК). Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду, відповідно до якого жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Зміст матеріалів справи вказує на те, що під час прийняття спірного судового наказу судом враховано всі обставини, які слугували підставою для стягнення аліментів на користь матері, оскільки остання має право на стягнення аліментів на утримання дитини у відповідному розмірі, вказаному у наказі. Спору щодо батьківства не заявлено, і підстав, передбачених в ст.165 ЦПК України для відмови у видачі наказу, не існувало.

Батько зобов`язаний утримувати малолітню дитину незалежно від надання їй добровільно матеріальної допомоги (постанова Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 712/4702/19), а тому доводи заявника про те, що він перераховував кошти, не є нововиявленою обставиною для перегляду судового наказу, виданого 31.08.2021.

Щодо посилання заявника на відсутність працевлаштування на постійне місце роботи, те, що боржник не зареєстрований, як фізична особа-підприємець та не отримує доходів суд не вважає нововиявленими обставинами в розумінні ч.2 ст. 423 ЦПК України.

При цьому суд зауважує, що боржник не міг заперечувати проти заяви про видачу судового наказу з посиланням на ці обставини, що обумовлене порядком розгляду заяв про видачу судового наказу, однак це жодним чином не робить для нього ці обставини нововиявленими у розумінні п. 1 ч. 2 ст.423 ЦПК України.

Так, за правилами ч. 1 ст. 167 ЦПК України розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника, а тому доводи про те, що судовий наказ виданий у відсутність боржника, без врахування його позиції та аргументів, без надання можливості подати суду докази на підтвердження своїх заперечень також підлягають відхиленню.

Крім того, у спірному наказі боржнику роз`яснено право у разі незгоди з розміром стягнутих з нього аліментів звернутися до суду з позовом про їх зменшення, що передбачено ч.7 ст. 170 ЦПК України.

Отже, зважаючи на викладене вище, підстави для задоволення заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами відсутні.

Керуючись ч. 8 ст.170, ст.ст.260-261, 423-429 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у справі №135/902/21 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів відмовити.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя