КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа №2-4952/11

Провадження №2-ві/824/90/2021 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

17 листопада 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гаращенко Д.Р., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Київського апеляційного суду Невідомої Т.О. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання траншу, за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про визнання правовідносин за договором поруки припиненими та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», ОСОБА_3 про визнання договору про надання траншу недійсним,-

ВСТАНОВИВ

18 жовтня 2021 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 01 листопада 2011 року, ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 30 листопада 2011 року та на рішення Подільського районного суду міста Києва від 05 грудня 2013 року. (а.с. 52 т. 10)

20 жовтня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла аналогічна за змістом раніше поданій апеляційній скарзі апеляційна скарга ОСОБА_1 , яка направлена апелянтом засобами поштового зв`язку. (а.с. 69-78 т. 10)

Згідно протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 та 20 жовтня 2021 року справу призначено колегії суддів у складі: головуючий суддя Невідома Т.О., судді: Пікуль А.А., Борисова О.В. (а.с. 68-79 т. 10)

20 жовтня 2021 року Київським апеляційним судом витребувано цивільну справу №2-4952/11 із суду першої інстанції. (а.с. 80-81 т. 10)

29 жовтня 2021 року справа надійшла до Київського апеляційного суду. (а.с. 82 т. 10)

Згідно довідки, складеної секретарем судового засідання, суддя Невідома Т.О. у період з 28 жовтня 2021 року по 05 листопада 2021 року та з 08 листопада 2021 року по 10 листопада 2021 року перебуває у відпустці. (а.с. 83 т. 10)

12 листопада 2021 року ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді Невідомої Т.О.

Заява мотивована тим, що суддя Невідома Т.О. не може брати участь у розгляді справи, оскільки нею було порушено порядок відкриття провадження, а саме, не відкрито провадження у справі з 18 жовтня 2021 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Невідомої Т.О. від 15 листопада 2021 року визнано заявлений відвід необґрунтованим та передано справу до канцелярії суду для автоматизованого визначення судді у відповідності до ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Київського апеляційного суду Невідомої Т.О. відсутні.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, для визначення неупередженості суду належить виходить не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).

Також у своєму рішенні «Газета Україна-центр» проти України» Європейський суд з прав людини наголошував, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (пункти 28-32).

Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (від 09 листопада 2006 року, № 33949/02, § 49-52,) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободповинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Так, саме лише посилання ОСОБА_1 на не відкриття з 18 жовтня 2021 року апеляційного провадження не свідчить про неупередженість та необ`єктивність судді у розумінні ст. 36 ЦПК України.

Інших обставин, визначених ст. 36 ЦПК України, які б викликали сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, заява не містить.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про відвід судді Невідомої Т.О

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України,-

УХВАЛИВ

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Київського апеляційного суду Невідомої Т.О. залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Д.Р. Гаращенко