Дата документу 09.11.2021 Справа № 334/2605/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/2605/18 Головуючий у 1 інстанції: Турбіна Т.Ф.
Провадження № 22-з/807/254/21 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
«09» листопада 2021 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Дашковської А.В.,
суддів: Кримської О.М.,
Кочеткової І.В.,
секретар: Семенчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,-
В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, просила стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за борговими розписками у розмірі 77 607,72 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16 квітня 2018 року складає 2 027 494,62 грн., судовий збір в розмірі 8810 грн.
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики: від 18.11.2011 року у гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 16.04.2018 року в сумі 357989,63 грн.; від 27.07.2013 року у гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 16.04.2018 року в сумі 289639,55 грн.; від 07.11.2014 року у сумі 351654,93 грн., від 07.11.2014 у сумі 166800,00 грн., а всього 1166084,11 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в розмірі 5065,75 грн. .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позову, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовних вимоги в повному обсязі, вирішити питання про судові витрати.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2021 року у цій справі скасовано в частині відмови у позовних вимогах про стягнення заборгованості за договорами позики від 07 листопада 2014 року та в загальній сумі боргу та прийняти нову постанову наступного змісту про задоволення позовних вимог.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до Запорізького апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки апеляційним судом не вирішено питання про судові витрати у вигляді судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50000 грн. та судовий збір в розмірі 17025 грн.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За нормами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись до суду з позовом, позивач сплатила судовий збір у розмірі 8810 грн. 00 коп.

При оскарженні рішення суду в апеляційному порядку ОСОБА_1 було сплачено 17 025 грн.

За приписами ч.4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Враховуючи оскарження ОСОБА_1 рішення суду лише в частині відмови суми боргу за договором позики від 07 листопада 2014 року в розмірі 483 506 гривень 16 копійок та за договором позики від 07 листопада 2014 року 377 904 гривні 35 копійок, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання апеляційної скарги повинен бути в розмірі 5614,58 грн.

З огляду на задоволення апеляційної скарги та задоволення позовних вимог в повному розмірі з врахуванням постанови Запорізького апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 8810 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 5614,58 грн., всього 14424,58 грн.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Така правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19 серпня 2020 року у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19).

ОСОБА_3 обґрунтованого клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу подано не було.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані, зокрема: договір про надання правничої (правової) допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, тощо); документи, що підтверджують оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження, тощо), а також документи на підтвердження надання адвокатом та отримання клієнтом професійної правничої допомоги (акт приймання-передачі), із детальним описом вчинених ним відповідних дій (не тільки щодо участі в судових засіданнях, а інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі, зокрема, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів тощо) Зазначені витрати позивача мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

За приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 правнича допомога в суді апеляційної інстанції надавалась адвокатом Адвокатського бюро Олександра Каплі «Аспект» Краском Ю.М. на підставі договору №19/05/2021 року від 19 травня 2021 року про надання правової допомоги, ордеру серії КС №511423 від 19 травня 2021 року.

Відповідно до п.п. 1.1, 2.1 додаткової угоди від 19 травня 2021 року до договору №19/05/2021 про надання правової допомоги від 19 травня 2021 року між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро Олександра Каплі «Аспект» клієнт доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту під час підготовки, подання апеляційної скарги та розгляду судом в апеляційному провадженні справи №334/2605/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики. За прийняття та виконання виконавцем відповідно до п. 1.1 цієї додаткової угоди зобов`язань перед замовником замовник сплачує виконавцю фіксований гонорар в розмірі 50000 грн.

ОСОБА_1 надано квитанцію №32494141 від 25 травня 2021 року про сплату на користь Адвокатського бюро Олександра Каплі «Аспект» 50000 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 вказано, що суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 12350 грн. є реальними, підтвердженими матеріалами справи. Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС України, Суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена "для визначення розміру витрат", в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Аналіз змісту додаткової угоди від 19 травня 2021 року до договору №19/05/2021 про надання правової допомоги від 19 травня 2021 року свідчить, що вартість послуг становить 50 000,00 грн. Отже, розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення нею витрат в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, витрати на правову допомогу є реальними, підтвердженими матеріалами справи та підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 .

Колегія суддів звертає увагу, що у цій справі розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Крім того, як під час апеляційного перегляду справи, заяви чи клопотання щодо неспівмірності витрат на правову допомогу від відповідача не надходили.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 28 липня 2021 року у справі №552/1171/19, провадження №61-21579св19.

На підставі зазначеного, заява ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 14424,58 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Прийняти у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики додаткову постанову наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 14424 (чотирнадцять тисяч чотириста двадцять чотири) гривні 58 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 11 листопада 2021 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова