УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Полонця С.М.,

при секретарі с/з Глущенко Я.В.,

за участю: представника боржника адвоката Гуртовенка Р.М., стягувача ОСОБА_1 , її представника адвоката Грабчука О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_2 про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просить переглянути справу №295/12061/20 Богунського районного суду м. Житомира у зв`язку із нововиявленими обставинами. Судовий наказ Богунського районного суду м. Житомира від 21.10.2020 року у справі №295/12061/20 скасувати та відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів, посилаючись на те, що дитина проживає з ним і саме він її утримує та забезпечує.

12.01.2021 року від представника стягувача до суду надійшов відзив на заяву про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, в якому він просить відмовити у задоволенні заяви та залишити судовий наказ в силі.

В судовому засіданні представник боржника підтримав заяву та просив її задовольнити, а стягувач та її представник заперечувалли щодо її задоволення.

Судом встановлено, що судовим наказом Богунського районного суду м. Житомира від 21.10.2020 року по справі №295/12061/20 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду з 06.10.2020 року та до повноліття дитини.

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває цивільна справа №296/4406/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини.

Згідно ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року №4, нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до п.7 вищезазначеної постанови, обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу, посилалася на те, що син зареєстрований, проживає з нею та перебуває на її утриманні, боржник не надає необхідної матеріальної допомоги на утримання спільного сина.

В свою чергу, спільне проживання батьків з дитиною, на що посилається боржник в своїй заяві, не підтверджує факт утримання дитини обома з них.

Крім того, боржником не надано суду будь-яких належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів перебування дитини на його утриманні.

Наявність між стягувачем та боржником спору про визначення місця проживання дитини не звільняє боржника від утримання дитини, сплати аліментів та вказаний факт не впливає на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому наказі, що переглядається.

Враховуючи вищенаведене, відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 та скасування судового наказу.

Керуючись ст.ст. 259-261, 423, 429 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 18.01.2021 року.

Суддя: