Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Чальцевої Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Сєрих І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха, в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Волноваське об`єднане управління пенсійного фонду України у Донецькій області про встановлення факту спільного проживання однією родиною на знаходження на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із зазначеною заявою. Обґрунтовувала свої вимоги тим, що вона - громадянка України - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 06.06.1987 року, перебувала у шлюбі з громадянином України - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від даного шлюбу подружжя має двох дітей. З дати укладення шлюбу заявниця з чоловіком проживали разом в м. Макіївка Донецької області. Так, починаючи з 1987 року, подружжя мешкало у батьків заявниці, де і була прописана остання, а саме: АДРЕСА_1 . Чоловік заявниці був тривалий час зареєстрований у своїх батьків, за адресою: АДРЕСА_2 . В 1999 році подружжя придбало квартиру АДРЕСА_3 , в одному будинку з батьками чоловіка. Право власності на квартиру, оформили на чоловіка заявниці, де останній і був зареєстрований до дня смерті. Також в 2011 році подружжя придбали автомобіль ВАЗ модель 211540-110-32. Автомобіль було оформлено на чоловіка заявниці. Згідно договору застави, вбачається надання згоди дружини на вчинення відповідних дій її чоловіком. Зазначений договір також містить відомості про місце реєстрації заявниці та її покійного чоловіка. Заявниця та її покійний чоловік були пенсіонерами. Заявниця отримує пенсію по інвалідності з 2004 року. Чоловік заявниці був отримувачем пенсії з 2000 року, розмір якої значно перевищував розмір пенсії заявниці. За життя померлий працював шахтарем. Однак, з початком збройного конфлікту в м. Макіївка Донецької області, пенсійні виплати подружжю було припинено (призупинено). Заявниця з чоловіком, у результаті збройного конфлікту, з метою отримання пенсійних виплат чоловіка, які на той час були основним джерелом доходів сім`ї, вимушені були покинути своє постійне місце проживання у м. Макіївка Донецької області. Деякий час подружжя мешкало в смт. Нікольське та займалось питанням отримання пенсійних виплат, але згодом вони повернулися до свого постійного місця мешкання м. Макіївка Донецької області. Заявниця переоформила свої пенсійні виплати в м. Волноваха в 2017 році. В 2019 році, стан здоров`я чоловіка заявниці почав погіршуватися та він мав необхідність у лікуванні, яке проходив в медичному закладі м. Макіївка, потребував догляду та постійної сторонньої допомоги, яку здійснювала заявниця. ІНФОРМАЦІЯ_3 , чоловік заявниці помер. Всіма питаннями, що стосувались поховання, займалась дружина померлого (додаються документи на підтвердження поховання, поминального обіду). Після смерті чоловіка, заявниця отримала свідоцтва про смерть встановленого зразка. Також заявниця отримала належну допомогу на поховання. Заявниця прожила з чоловіком у шлюбі більше 30 років. Проживали з ним однією сім`єю по день його смерті, піклувались одне про одного. Пенсія померлого тривалий час була постійним і основним джерелом засобів існування подружжя. Кошти витрачали як на лікування чоловіка та придбання ліків для нього, так і на оплату комунальних послуг, придбання деяких речей, на спільне харчування та інші побутові потреби. Заявниця фактично знаходилась на його утриманні. Власну пенсію, розмір якої був значно менше пенсії чоловіка, заявниця переоформила в м. Волноваха. Розмір пенсії заявниці станом на 17.09.2020 року становить 2100 грн, що підтверджується довідкою долученою до позовної заяви. На теперішній час, у відповідності до діючого законодавства у заявниці виникло право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, так як остання знаходилась на його утриманні. Після смерті чоловіка, заявниця зверталась до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області з приводу переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, але їй було роз`яснено порядок такого переходу та відсутність в неї такої можливості через реєстрацію з чоловіком за різними адресами та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні чоловіка.

Оскільки встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні чоловіка має для заявниці юридичне значення, у зв`язку з необхідністю оформлення переходу на пенсію по втраті годувальника та іншим шляхом встановити цей факт неможливо, з метою захисту своїх прав остання вимушена звернутись до суду. У звязку з вищевикладеним заявниця просить суд встановити факт проживання однією родиною та перебування її на утриманні у чоловіка.

Заявниця та її представник у судове засідання не з`явилась, надали заяву про розгляд справи без їх участі, на задоволенні заявлених вимог наполягали.

Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Про день та час проведення судового засідання управління повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступні підстави.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом установлено, що з 06.06.1987 року, ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з громадянином України - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 , актовий запис №1413 від 06.06.1987 р. та відмітками в паспорті

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 17.01.2017 року №38185 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а фактичне місце проживання/перебування АДРЕСА_4 .

Згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Причиною смерті померлого стала: інтоксикація, дифузна В-клітинна лімфома, що підтверджується довідкою про причину смерті до форми 106/у № 275, виданою Центром первинної медико- санітарної допомоги №3 м. Макіївки, від 27.06.2020 року (додається).

Згідно довідки Волноваського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 17.09.2020 року, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управління ПФУ Волноваського району і отримує пенсіюю. Розмір пенсії заявниці станом на 17.09.2020 року становить 2100 грн, що підтверджується відповідною довідкою.

Згідно довідки Мангушського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 06.04.2021 року ОСОБА_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходився на обліку в Мангушському ОПФУ Донецької області і отримував пенсію за віком, за липень 2020 року у розмірі 11 213, 57 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Місцем проживання фізичної особи, у відповідності до ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства, закріпленому в ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення», яке зводиться до сукупності осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

В розумінні вказаного, не зважаючи на різні адреси тимчасової реєстрації на підконтрольній території, заявниця постійно проживала разом з чоловіком, сім`я мала єдиний бюджет, подружжя піклувались один про одного.

За приписами частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5- рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Згідно з частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд бере до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

З огляду на наведені вище докази, суд вважає доведеним факт того, що заявник на момент смерті свого чоловіка перебувала на його утриманні.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319, 353, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Волноваське об`єднане управління пенсійного фонду України у Донецькій області про встановлення факту спільного проживання однією родиною на знаходження на утриманні - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання та перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Чальцева