Справа № 344/8560/21
Провадження № 22-ц/4808/1517/21
Головуючий у 1 інстанції Атаманюк Б. М.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Бойчука І.В., Василишин Л.В.,

розглянувши у в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Атаманюком Б.М. 11 серпня 2021 року в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, повний текст якого виготовлено 14 серпня 2021 року,

в с т а н о в и в:

У травні 2021 р. ОСОБА_1 подано позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається.

Позов обґрунтовано тим, що сторони є батьками дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти залишилися із нею на вихованні та утриманні. З вересня 2019 року дочка навчається на денній платній основі 2 курсу Івано-Франківського Національного технічного університету нафти і газу. Відповідач не надає жодних коштів для матеріального забезпечення дочки, хоча працює таксистом, має автомобіль «Шкода-Октавія», який використовує як таксі, і отримує заробітну плату понад 12000 грн на місяць. Позивач є матір`ю двох дітей, лише вона займається їх вихованням та доглядом, працює, однак отримує мінімальну заробітну плату, якої не вистачає для утримання дітей.

Просила стягувати із відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки, яка навчається в розмірі 3000 грн щомісячно на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку (а.с.1-2).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 600 (шістсот) грн щомісяця, починаючи з 31.05.2021 року і до припинення навчання, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років. Рішення суду допущено до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у дохід державного бюджету (а.с.53-57).

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилається порушення на необґрунтованість, несправедливість та невмовованість рішення суду.

Вказує, що суд не врахував всі фактичні обставини справи, зокрема, вартість навчання дочки на прийдешній навчальний рік та не дослідив належним чином потреби доньки, обумовлені навчанням та необхідністю забезпечення навчального процесу та нормального життя студентки. Визначена судом сума, що підлягає стягненню з відповідача, є необґрунтованою, мізерно малою та невиправданою, не відповідає вимогам закону щодо надання матеріальної допомоги обома батьками (50% кожен).

Зазначає, що витрати на дочку значно перевищують 6000 грн на місяць, а тому заявлений в позові розмір аліментів в розмірі 3000 грн є обгрунтованим та мінімально прийнятним з огляду на реальні щомісячні потреби дочки, її права отримувати від батька бодай таку ж матеріальну підтримку та участі в її житті та з огляду на обов`язок відповідача взяти на себе 50% потреб доньки.

В апеляційній скарзі апелянт наводить перелік основних потреб доньки та відповідних витрат, серед яких вказує витрати на операцію по зору в розмірі 15 000 грн, яку дочка очікує в клініці м.Чернівці, про що відповідачу достеменно відомо та близько 5000 грн на спеціальне обстеження перед операцією без урахування проживання в м.Чернівці.

Щодо ж до доводів відповідача про отримання нею стабільного високого заробітку, працюючи косметологом, апелянт звертає увагу суду на те, що понад рік вона перебуває на самоізоляції в зв`язку з ситуацією, що склалась в країні з коронавірусною хворобою, можливості повернутися в нормальний робочий режим роботи в салон та отримувати стабільні доходи у неї немає. Оскільки на всі витрати сім`ї коштів не вистачає, змушена використовувати власні заощадження та розраховувати на матеріальну підтримку рідних.

Апелянт також вказує, що відповідач молода здорова людина працездатного віку, офіційно працевлаштований в музичній школі, однак працював та продовжує неофіційно працювати таксистом. Жодних інших осіб на своєму утриманні відповідач не має.

Просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати в частині визначення розміру аліментів, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 62-68).

Заперечивши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу.

Вказує, що апелянтом не вказано жодного порушення норм матеріального чи процесуального права, допущеного судом при ухваленні оскаржуваного рішення.

Нею наведено значно завищений перелік різного роду товарів та потреб, однак жодного належного підтвердження їх придбання чи оплати суду не представлено. При цьому апелянт вводить суд в оману та не враховує введені протягом 2020 року карантинні обмеження щодо відвідування навчальних та розважальних закладів, а відповідно витрати на проїзд, харчування у ВУЗі є надуманими.

У апеляційній скарзі перелічено витрати, які не відносяться до аліментів, а вказуючи про щомісячні витрати, нібито понесені на утримання дочки, апелянт не надає на підтвердження наведеного жодного належного та допустимого доказу.

Крім того, рішенням Івано-Франківського міського суду від 05 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського 05.08.2021 року, стягнуто з нього на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно аліменти в розмірі 2500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду залишити без змін (а.с.86-88).

У запереченні на відзив ОСОБА_1 вказує, що не зобов`язана підтверджувати наведені в апеляційній скарзі витрати з огляду на те, що позов стосується саме аліментних платежів, а не додаткових витрат на доньку.

Апелянт вказує, що відповідач з метою уникнення батьківської відповідальності приховує свої реальні доходи, апелюючи довідками про доходи з фіктивного місця роботи. Він має можливість надавати матеріальну допомогу дочці, а відтак зобов`язаний утримувати її до досягнення нею 23-річного віку.

Зазначає, що навіть за умови неофіційного працевлаштування дитини, яка змушена заробляти самотужки на кишенькові витрати, не звільняє батька від обов`язку утримувати її до досягнення нею 23-річного віку.

Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Згідно вимог частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням наведених положень розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Івано-Франківського міського суду від 27.01.2020 року у справі №344/17269/19 розірвано (а.с.8-9).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про народження НОМЕР_1 (а.с.4).

Згідно довідки Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу від 18.05.2021 року повнолітня ОСОБА_3 є студенткою другого курсу, денної форми навчання Івано-Франківського Національного технічного університету нафти і газу (а.с.5).

За договором № ЕК-19-021 оплата за навчання ОСОБА_3 становить 14850 грн за рік навчання. Загальна вартість за весь строк навчання становить 59400 грн. Строк навчання становить 3 роки 10 місяців (а.с.6).

Згідно довідки №13907 від 18.05.2021 року ОСОБА_1 (позивачка) зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_2 останній працює у музичній школі №1 Департаменту культури Івано-Франківської міської ради на посаді настроювача музичних інструментів та отримує щомісячно заробітну плату у розмірі 3000 грн. Загальна сума доходу за період з 01 грудня 2020 року по 31 травня 2021 року за винятком аліментів становить 17500 грн (а.с.30).

Відповідно до довідки від 06.07.2021 року №1 ОСОБА_1 працює косметологом у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 . Заробітна плата за січень-червень 2021 року становить 0,00 грн (а.с.47)

В заперечення позовних вимог позивачем надано відомості з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загально-обов`язкового державного соціального страхування (а.с.33-37).

З Витягу державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємницьку діяльність ОСОБА_2 припинено 26.03.2009р. (а.с.31-32).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За положеннями ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 05 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського 05.08.2021 року, стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно аліменти в розмірі 2500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Загальна сума доходу за період з 01 грудня 2020 року по 31 травня 2021 року, за винятком аліментів, становить 17500 грн.

Пенсійним фондом України надана інформація щодо відповідача, яка міститься у індивідуальних відомостях про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування про суму заробітку для нарахування пенсії (у тому числі доплат до мінімальної заробітної плати), відповідно до якої заробіток відповідача від Департаменту культури Івано-Франківської міської ради у 2020 році становив 57 784,00 грн., щомісячно доводився до мінімальної заробітної плати, за січень березень 2021 року 18 000 грн, щомісячно доводився до мінімальної заробітної плати у 6000 грн.

Доказів про те, що відповідач отримує доходи з інших джерел, як і доказів про наявність у відповідача майна, від якого він може отримувати доходи, матеріали справи не містять.

Отже, розмір аліментів, визначений позивачем, є необґрунтованим, оскільки позивачем не доведена як можливість відповідача сплачувати таку суму, так і необхідність заявленого розміру аліментів для утримання повнолітньої дочки.

Таким чином, при визначені розміру аліментів, суд першої інстанції врахував матеріальне становище відповідача, який не спроможний сплачувати аліменти у розмірі 3000 грн.

Окрім цього, між сторонами не було погоджені витрати на навчання дитини, а також суд приймає до уваги, що позивач самостійно надала згоду на навчання дочки на контрактній основі, не отримавши погодження від відповідача.

Доводи позивача про те, що відповідач приховує свій реальний заробіток не підтверджено належними та допустимими доказами, тому не приймається судом до уваги, оскільки є недопустимим в силу вимог статті 81 ЦПК України обґрунтування рішення суду припущеннями.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовано всебічно та повно, їм дано вірну правову оцінку, а рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до не правильного вирішення справи, тому підстав для скасування оскарженого рішення немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: І.В. Бойчук Л.В. Василишин

Повний текст постанови складено 16 листопада 2021 року.