Справа № 216/2537/21
провадження №2/216/2104/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2021 року
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Бутенко М. В.
за участю секретаря судового засідання Клименко О.В.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрально - Міського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), про зняття арешту з майна, -
07.05.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу з позовом до Центрально-Міського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), про зняття арешту з майна. Просить суд винести рішення, яким зняти арешт з усього майна ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , накладеного постановою державного виконавця Центрально - Міського ВДВС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 19.02.2007 року, у виконавчому провадженні № АА 997937, зареєстрованого обтяження Першою криворізькою державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження 4570871 (спеціальний розділ) від 01.03.2007 року.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, представник подала до суду заяву, у якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги позивача підтримує та просить суд їх задовольнити.
Представник відповідача Центрально-Міського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро)про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, про що свідчать листи-повідомлення суду від 1.05.2021 року та 04.08.2021 року, але в жодне призначене судове засідання не з`явився, не надав суду жодної заяви або клопотання, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди представника позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідно дост.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частиною 1 ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 р. Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.
В червні 2020 року позивач ОСОБА_1 дізнався, що у Центрально-Міському ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро)відносно нього було відкрито виконавче провадження, у рамках якого постановою державного виконавця накладено арешт на все належне йому майно та оголошено заборону на його відчуження. (підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.12-14). Арешт на усе майно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , був накладений постановою державного виконавця Центрально - Міського ВДВС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 19.02.2007 року, у виконавчому провадженні № АА 997937, зареєстрованого обтяження Першою криворізькою державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження 4570871 (спеціальний розділ) від 01.03.2007 року. Внаслідок цього позивач не має можливості розпоряджатися належним йому на праві приватної власності нерухомим майном. На сьогоднішній час відносно позивача відсутні будь-які діючі виконавчі провадження, що підтверджується роздруківкою з Єдиного реєстру боржників. Виконавче провадження на сьогоднішній день е закінченим, а арешт знятий не був. Позивач спочатку звертався із заявою до відповідача по зняття арешту, але отримав відповідь, що на сьогоднішній час ВДВС не може надати жодних даних щодо виконавчого провадження, на підставі якого було накладено арешт на майно позивача, оскільки це провадження давно закінчено, передано до архіву, а потім знищено, у зв`язку з термінами зберігання проваджень. Саме тому, у державного виконавця на сьогоднішній час відсутні підстави зняти арешт самостійно (підтверджується а.с. 11, 15, 16, 17).
Пленумом Вищого спеціалізованого суду України, від 03.06.2016 р. за №5 роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється, у позовному провадженні. Арешт майна не пов`язаний зі спором на право на це майно, а стосується порушень вимог, адміністративного податкового законодавства.
Про те, що померлий чоловік позивача є боржником, та відносно нього порушені виконавчі провадження позивач не знала, і на даний час готова була сплатити, заборговані її чоловіком кошти, але їй пояснили в виконавчий службі, що на сьогоднішній час це вже неможливо і не надали квитанцій для сплати боргу.
Частиною 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.
З набуттям 05.10.2016 року чинності нової редакції Закону України «Про виконавче провадження», у разі смерті боржника виконавець зобов`язаний закінчити виконавче провадження та надіслати виконавчий документ разом із постановою до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження - Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)- сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 40 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2)надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4)наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч.6 статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
В п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами установленими для розгляду позовів по звільнення майна з під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного суду України № 6-26цс13 від 15.05.2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.
Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.
Позивач не ставить перед судом питання щодо стягнення судового збору.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 237, 263-265, 280-282, 268 ЦПК України, Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Центрально - Міського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), про зняття арешту з майна - задовольнити.
Зняти арешт з усього майна ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , накладеного постановою державного виконавця Центрально - Міського ВДВС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 19.02.2007 року, у виконавчому провадженні № АА 997937, обтяження зареєстроване Першою криворізькою державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження 4570871 (спеціальний розділ) від 01.03.2007 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Центрально - Міський ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), адреса ( 50024, м. Кривий Ріг, вул. Петра Калнишевського 5.

Суддя М. В. БУТЕНКО