Справа № 350/1166/20
Номер провадження 2/350/54/2021
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2021 року селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого судді Пулика М.В.,
секретаря судового засідання Юречко Т.Б.,
позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд зобов`язати відповідача, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_2 , яка належить їй ОСОБА_1 , шляхом припинення будівельних робіт та знесення незаконної забудови. Стягнути з відповідачів судові витрати по справі.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що вона проживає у житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 . По сусідству із нею у житловому будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , проживає відповідач ОСОБА_2 .
У червні 2020 року, ОСОБА_2 отримав дозвіл на реконструкцію свого житлового будинку, та в липні розпочав будівельний роботи із порушенням проектної документації. Відповідач розпочав будівельні роботи з реконструкції (звів фундамент під майбутню будівлю) з північної сторони існуючої будівлі, тобто в безпосередній близькості до спільною межі з її земельною ділянкою та житловим будинком. Тобто фактично, майбутня забудова зводиться безпосередньо перед її житловим будинком.
Вона зверталася до відповідача з проханням усунути порушення, однак останній ігнорував її прохання, тому вона звернулася зі скаргою до Сваричівської сільської ради Рожнятівської Івано-Франківської області. ОСОБА_2 зобов`язано призупинити будівництво, однак законну вимогу органів місцевого самоврядування відповідач не виконав на сьогоднішній день продовжує будівельні роботи, зокрема, останнім було будівельні матеріали для зведення стін незаконної прибудови. У зв`язку з чим, я змушена звернутися за захистом своїх прав до суду.
У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги уточнила, вважає за необхідне, щоб суд зобов`язав відповідача припинити проведення будівельних робіт на бетонній терасі, фундамент якої збудований біля будинку АДРЕСА_1 в місці незазначеному в дозвільних документах.
Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Вказав, що жодних будівельних робіт в місці незазначеному в дозвільних документах він проводити не планував, хоч не заперечив, що дійсно самовільно, без відповідного дозволу залив бетонний фундамент- площадку. Жодного будівництва з північної сторони будинку, на даний час він не здійснює та не буде проводити в майбутньому.
Вислухавши учасників справи та вивчивши її матеріали суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що сторони є сусідами, проживають по АДРЕСА_2 .
Позивачці на праві власності належить домоволодіння, яке що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , а відповідач є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується доданими до матеріалів справи доказами (а.с. 28, 52).
Згідно висновку експерта від 12 березня 2021 року (а.с.33-34) залита бетонна тераса висотою 45 см. та довжиною більше 2 м. в місці незазначеному в дозвільних документах, являється самовільним будівництвом.
Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу усунення відповідачем перешкод у користуванні земельною ділянкою позивача.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до положень частин першої, другої статті 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо); власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).
Згідно зі статтею 104 цього Кодексу, власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.
Вимогами ст. 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.
Згідно з положеннями статей 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.
Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 посилається на те, що в разі продовження будівництва із реконструкції житлового будинку відповідачем, з північної сторони їй будуть спричинені перешкоди у вигляді затінення та підвищиться вогненебезпечність, оскільки значно зменшиться пожежний розрив між їхніми будинками.
При цьому ОСОБА_1 посилається ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування і забудова територій", які передбачають допустиму відстань між житловими будинками ІІІ ступеня вогнестійкості повинна складати 8-12 метрів.
Як встановлено будівельним паспортом (а.с.6-13) реконструкція індивідуального житлового будинку в АДРЕСА_1 передбачає добудову стін з південної сторони будинку.
Доказів про те, що ОСОБА_2 має дозвіл на проведення будівельних робіт, які позивачка вважає самовільними, суду не надано.
Зазначений факт не заперечується відповідачем.
Отже позивачкою доведено, що здійснення будівельних робіт на бетонній терасі, фундамент якої збудований біля будинку АДРЕСА_1 в місці незазначеному в дозвільних документах, в майбутньому завдасть перешкод в користуванні її нерухомим майном, тому вимога про припинення таких робіт, підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 103, 104, 105, 109, 152, 158 ЗК України, ст.ст. 12, 13, 81, 245, 263-265, 268 ЦПК України, суд -
Зобов`язати ОСОБА_2 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 , шляхом припинення будівельних робіт на бетонній терасі, фундамент якої збудований біля будинку АДРЕСА_1 в місці незазначеному в дозвільних документах.
На рішення суду до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя:
Повний текст рішення складено 29.04.2021