Справа № 523/3568/20
Провадження №2-др/523/3/21
"19" січня 2021 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді - Бузовського В. В.,
при секретарі - Петровської О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Одесі заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за порушення грошового зобов`язання, -
Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за порушення грошового зобов`язання. В обґрунтування заяви представник заявника посилався на те, що при ухваленні рішення судом не були розглянуті всі вимоги позову, а саме судом не вирішено питання про судові витрати та вимоги про нарахування інфляційних витрат та 3% річних.
Сторони в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили.
Так судом встановлені факти і відповідні правовідносини.
Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 21.12.2020р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за порушення грошового зобов`язання задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 інфляційні витрати за період з 11.04.2017 року по 01.02.2020 рік у розмірі 33 007,18 грн., 3% річних за період з 11.04.2017 року по 01.03.2020 рік за прострочення виконання грошових зобов`язань у розмірі 11 323,48 грн., а всього 44 330,66 гривень. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 гривень, а всього 3 840,80 гривень.

Однак при ухваленні вищевказаного рішення, судом не було розглянуто наступні вимоги, а саме: вимогу про нарахування 3% річних та інфляційних витрат до моменту виконання такого рішення; вимогу про розподілення між сторонами сплаченого позивачем ОСОБА_1 судового збору за подачу заяви по забезпечення позову у розмірі 420,40 грн.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Представник позивача просить суд ухвалити додаткове рішення та зазначити в рішенні суду про нарахування 3% річних та інфляційних витрат до моменту виконання такого рішення.

З аналізу зазначених норм права, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вказані вимоги є не обґрунтованими, оскільки цивільним законодавством не передбачено вирішення спору в подальшому на майбутнє, оскільки в силу ст.4 ЦПК України, особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, однак судом встановлено про те, що в даному випадку на теперешній час відсутні порушення прав та інтеречів позивача.

Щодо вимог представника позивача про розподілення між сторонами сплаченого позивачем ОСОБА_1 судового збору за подачу заяви по забезпечення позову у розмірі 420,40 грн., суд вважає, що вказані вимоги також задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Підпунктом 13 пункту 1 частини другої статті 4 Закону Закону України «Про судовий збір», передбачено справляння судового збору за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову. Однак вказана норма закону стосується лише заяв, які подані до пред`явлення позову. В даному випадку, заява про забезпечення позову була розглянута в рамках цивільної справи при розгляді спору по суті, тому за її подачу не було необхідним сплачувати судовий збір. Враховуюче те, що відповідно до квитанції №153410036 від 01.04.2020 року (а.с.21), позивачем було сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 420,40 грн., позивач та його представник не позбавлені можливості звернутися до суду з заявою про повернення надмірно сплаченого судового збору.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 270 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за порушення грошового зобов`язання.

Відмовити в зазначенні в рішенні Суворовського районного суду м.Одеси від 21.12.2020р. суду про нарахування 3% річних та інфляційних витрат до моменту виконання такого рішення.

Відмовити у розподіленні між сторонами сплаченого позивачем ОСОБА_1 судового збору за подачу заяви по забезпечення позову у розмірі 420,40 грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 30-ти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Повне додаткове рішення складено 19.01.2020 року.

Суддя: