справа № 562/2815/20
провадження № 2/570/513/2021
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2021 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Новоселецької М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.С.Петлюри,10) цивільну справу за позовом Комунального підприємства"Здолбунівкомуненергія" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за використану теплову енергію,

в с т а н о в и в:

покликаючись на невиконання відповідачами своїх обов`язків по сплаті боргу за надані послуги, представник позивача - директор Шавронська В.А. позивач у поданій 25 листопада 2020 року до Здолбунівського районного суду Рівненської області позовній заяві просить стягнути з них солідарно заборгованість у розмірі 26 744 грн. 96 коп. та судові витрати.

04 жовтня 2021 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій зазначає, що на сьогоднішній день не є власником квартири та не має відношення до даного позову.

У поданій до суду 12 жовтня 2021 року заяві представник позивача А.Л.Столярчук подав заяву, в якій просить закрити провадження у справі у зв"язку з відсутнфістю предмета спору.

Учасників справи відповідно до ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлено про дату, час і місце судового розгляду. Враховуючи достатність матеріалів для прийняття судового рішення, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу клопотання, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, дійшов висновку про можливість розглянути дане клопотання за відсутності вказаних осіб та згідно ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши надані матеріали, вважаючи їх достатніми для постановлення ухвали, прийшов до таких висновків.

Згідно з п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 456/647/18, провадження №61-2018св19).

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (ч.1 ст.6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя.

Суд приходить до висновку, що між сторонами відсутні неврегульовані претензії, тому цивільне провадження підлягає закриттю у зв"язку з фактичною відмовою від позову.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом /п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України/.

Волевиявлення позивача відповідає можливостям ЦПК України, за якою позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Оскільки відмова від позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, що полягає у розгляді справи у межах заявлених вимог, вважає, що заява, яка подана та підписана позивачем, підлягає задоволенню, а тому відмова від позову може бути прийнята судом із закриттям провадження у справі.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України після закриття провадження по справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Судом встановлено, що позивачем подано до суду заяву про повернення надмірно сплаченого судового збору в сумі 176 грн. 20 коп.

Заяву про повернення надмірно сплаченого судового збору позивач обґрунтовує тим, що у даній справі ним було сплачено судовий збір в сумі 2102 грн. у позовному провадженні та судовий збір в сумі 176 грн. 20 коп. в наказному провадженні.

Як встановлено судом, матеріали даної цивільної справи не містять оригіналу чи копії документа про сплату Комунальним підприємством "Здолбунівкомуненергія" за видачу судового наказу судового збору у розмірі 176 грн. 20 коп. Реквізити документу про сплату судового збору у розмірі 176 грн. 20 коп. суду невідомі.

Враховуючи вищезазначене, у суду відсутні підстави для повернення позивачу надмірно сплаченого судового збору в сумі 176 грн. 20 коп.

З огляду на викладене, керуючись ч.4 ст.255 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

прийняти відмову Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" від позову.

Закрити провадження у цивільній справі за позовомКомунального підприємства"Здолбунівкомуненергія" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за використану теплову енергію.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Cуддя: Кушнір Н.В.