Провадження № 6/522/959/21
УХВАЛА

19 листопада 2021 року Приморський районний суд м. Одеси:

в складі: головуючої судді Домусчі Л. В.,

за участі секретаря судового засідання Семешиної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання інформації недостовірною та спростування її,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , подана по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання інформації недостовірною та спростування її, згідно якої просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист від 20 липня 2021 року, виданий Приморським районним судом м. Одеси по цивільній справі №522/17874/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання інформації недостовірною та спростування її, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судових витрат у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок); стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2809,48 грн. як безпідставно одержані стягувачем від боржника за виконавчим документом, що виданий помилково.

Посилався на те, що постановою Одеського апеляційного суду від 03.03.2021 року було здійснено перерозподіл судових витрат та саме з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 192,1 гривень. Посилався на те, що ним 14.06.2021 року було отримано виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_2 на його користь судового збору у розмірі 192,1 грн..

Проте, 20.07.2021 року Приморським районним судом м. Одеси по даній справі було вдруге видано виконавчий лист щодо стягнення з нього, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 768,40 грн., що є неприпустимим та суперечить положенням ЦПК України, оскільки рішенням суду апеляційної інстанції було здійснено перерозподіл судових витрат.

Вказував, що ОСОБА_2 , отримавши вказаний виконавчий лист від 20.07.2021 року, за відсутності законних підстав, пред`явив його до виконання та 19.10.2021 року було відкрито виконавче провадження ВП №67189844 про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 768,40 грн.. Окрім того, приватним виконавцем Притуляком В.М. додатково стягнуто 319 грн. мінімальні витрати приватного виконавця та 76,84 грн. основну винагороду приватного виконавця. Також винесено постанови про арешт майна заявника.

Вказував, що розуміючи незаконність вказаного виконавчого провадження, однак остерігаючись арешту майна, він сплатив у повному обсязі кошти за виконавчим провадженням, а тому вважає, що оскільки виконавчий лист підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, то сплачені ним кошти підлягають стягненню з ОСОБА_2 ..

Ухвалою суду від 08.11.2021 року заяву було прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 12.11.2021 року.

До суду 12.11.2021 року надійшли заперечення на заяву від представника ОСОБА_2 адв. ОСОБА_3 (а.с.71-82), згідно яких заперечував проти заяви ОСОБА_1 та просив відмовити. Зазначив, що 07.07.2021 року представник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про отримання виконавчого листа та 20.07.2021 року ним було отримано виконавчий лист лише в частині судових витрат по рішенню суду першої інстанції. Після чого виникла необхідність отримання виконавчого листа в частині ухваленого нового рішення Одеським апеляційним судом та 31.07.2021 року стягувачем було подано нову заяву про приведення у відповідність виконавчого листа по даній справі та його видачу. 17.09.2021 року Приморським районним судом м. Одеси було видано другий виконавчий лист із резолютивною частиною Одеського апеляційного суду. 06 жовтня 2021 року обидва виконавчі листи були пред`явлені до виконання та 19.10.2021 року приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом від 17.09.2021 року. Також за заявою стягувача, 22.10.2021 року приватним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого листа про стягнення судових витрат із ОСОБА_1 ; за заявою стягувача було знято арешт з майна ОСОБА_1 .. Виконавчий лист №522/17874/19 від 20.07.2021 року був повернутий до Приморського районного суду м. Одеси. А отже спірні питання, викладені у заяві ОСОБА_1 , були вирішенні ще 22.10.2021 року. На теперішній час у приватного виконавця перебуває відкрите лише одне виконавче провадження за виконавчим листом від 17.09.2021 року в частині визнання недостовірною інформації та спростування її, оскільки рішення суду в цій частині боржником у добровільному порядку не виконане.

Додатково представник ОСОБА_2 у запереченнях посилався на те, що за розглядом даної заяви відсутні правові підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 будь-яких коштів, оскільки ні стягувач, ні приватний виконавець ніяких грошових коштів від ОСОБА_1 не отримував.

Заявою від 12.11.2021 року представник ОСОБА_2 просив долучити до матеріалів справи виконавчий лист, виданий Приморським районним судом м. Одеси 20 липня 2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 768,40 грн. (а.с.88).

У судовому засіданні 12.11.2021 року були розглянуті та залишені без задоволення заяви ОСОБА_1 та представника заявника ОСОБА_4 про відвід головуючої судді.

Також представники заявника та ОСОБА_1 підтримали подану заяву про визнання виконавчого листа від 20.07.2021 року таким, що не підлягає виконанню та просили задовольнити. ОСОБА_1 підтвердив інформацію щодо сплати ним коштів через программу додаток «ДІЯ», надавши виписку з свого рахунку та вважає що виконавчий лист виданий на його думку незаконно та йому не зрозуміло навіщо такий лист було отримано представником ОСОБА_5 в іншій частині рішення суду в ін. відправив стягувану лист про добровільне виконання рішення суду. На питання представника ОСОБА_3 ОСОБА_1 пояснив , що він не отримував кошти від ОСОБА_2 .

Представник ОСОБА_2 адв. ОСОБА_3 заперечував проти заяви та просив відмовити із урахуванням пояснень, викладених у запереченнях від 12.11.2021 року.

По справі було оголошено перерву до 19.11.2021 року з наданням часу на ознайомлення з матеріалами справи та подання доказів.

У судовому засіданні 19.11.2021 року були присутні: два представника заявника адв. ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ; представник ОСОБА_2 адв. ОСОБА_3 ..

Представники заявника подану заяву підтримали та просили задовольнити, визнавши виконавчий лист від 20.07.2021 року про стягнення судових витрат з ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню; також просили вирішити питання про стягнення з ОСОБА_2 на користь заявника сплачені ним кошти за виконавчим провадженням. Згідно розрахунку представників, заявником було сплачено кошти у розмірі 1181, 76 грн., з яких 768,40 судовий збір, 319 грн. мінімальні витрати приватного виконавця та 76,84 грн. основна винагорода приватного виконавця. Пояснили, що дані платежі були здійснені через програму «Дія» (в якій були визначено розрахунковий рахунок для сплати) та кошти були перераховані на рахунки ГО, які в подальшому перераховано на рахунок приватного виконавця.

Представник ОСОБА_2 заперечував проти заяви тільки в частині стягнення коштів та просив відмовити, посилався на те, що виконавчий лист від 20.07.2021 року був повернутий постановою приватного виконавця від 22.10.2021 року за заявою стягувача; останній був долучений до матеріалів справи та кошти від ОСОБА_1 щодо сплати судового збору не надходили, про що є лист від приватного виконавця. Зазначив, що заявником та його представниками не надано належних доказів щодо сплати коштів за цим виконавчим листом на користь ОСОБА_2 , останні були сплачені з їх слів на рахунок якоїсь ГО.

Також у судовому засіданні 19.11.2021 року був присутній представник приватного виконавця Притуляка В.М. Гросу В.Є., який зазначив, що йому невідомо, чи сплатив ОСОБА_1 кошти на рахунок приватного виконавця. Зазначив, що банківські реквізити приватного виконавця були зміненні в АТ КБ «Приватбанк» та останні були визначенні в постанові приватного виконавця, проте які реквізити зазначені в програмі «Дія» та на які сплатив ОСОБА_1 кошти представнику невідомо. Зазначив, що гроші заявника не були зараховані на рахунок приватного виконавця та згідно повідомлення банку кошти були повернуті на розрахунковий рахунок платника.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Із матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2020 року було задоволено позов ОСОБА_2 до фізичної особи ОСОБА_1 про визнання інформації недостовірною та спростування її, а саме:

-Визнано недостовірною інформацією та такою, що порушує особисті немайнові права ОСОБА_2 поширеною Відповідачем ОСОБА_1 розміщену ІНФОРМАЦІЯ_1 о 14 годині 52 хвилини за Київським часом на своїй сторінці в соціальній мережі Facebook яка знадиться за посиланням https:// facebook.com/gennadiy.kogan.94, наступного змісту:

« Меня, моих близких людей, мой бизнес 4 года целенаправленно уничтожает Организованная Преступная Группа, в которую входит ОСОБА_7 . Из-за того, что я как председатель ОСМД «Успенская 17» не даю незаконно застроить придомовую территорию нашего дома ОСОБА_8 . Те же самые титушки, - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ..., часть из которых напали на журналистов, разбили им машину, защищая ОСОБА_7 , регулярно приходили с митингами под « ІНФОРМАЦІЯ_2 », дважды пытались поджечь его, подбрасывали зловонную жидкость,портили систему отопления... ОСОБА_17 связаны между собой. Они помогают друг другу. Титушки ходят в суды, бьют и запугивают наших адвокатов, оказывают психологическое давление на всех, кто может стать у них на пути или повлиять на ситуацию.

Параллельно с этим, Чванкин ДАЁТ УКАЗАНИЯ СУДЬЯМ выносить незаконные решения против меня, арестовывать мое имущество, принудительно доставлять меня на допросы проплаченным Гробовым следователям.»

- зобов`язано ОСОБА_1 спростувати недостовірно поширену інформацію та таку ,що принижує честь , гідність та ділову репутацію, розміщену 11 жовтня 2019 року о 14 годині 52 хвилини за Київським часом відносно ОСОБА_2 на своїй сторінці в соціальній мережі Facebook, яка знаходиться за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме висловлювання:

« Меня, моих близких людей, мой бизнес 4 года целенаправленно уничтожает Организованная Преступная Группа, в которую входит ОСОБА_7 . Из-за того, что я как председатель ОСМД «Успенская 17» не даю незаконно застроить придомовую территорию нашего дома ОСОБА_8 . Те же самые титушки, - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ..., часть из которых напали на журналистов, разбили им машину, защищая ОСОБА_7 , регулярно приходили с митингами под « ІНФОРМАЦІЯ_2 », дважды пытались поджечь его, подбрасывали зловонную жидкость,портили систему отопления... ОСОБА_17 связаны между собой. Они помогают друг другу. Титушки ходят в суды, бьют и запугивают наших адвокатов, оказывают психологическое давление на всех, кто может стать у них на пути или повлиять на ситуацию.

Параллельно с этим, Чванкин ДАЁТ УКАЗАНИЯ СУДЬЯМ выносить незаконные решения против меня, арестовывать мое имущество, принудительно доставлять меня на допросы проплаченным Гробовым следователям.»

-стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

У подальшому, постановою Одеського апеляційного суду від 03.03.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2020 року в частині задоволення позову про визнання недостовірною інформації та такою, що порушує особисті немайнові права ОСОБА_2 та зобов`язати спростувати поширену відповідачем ОСОБА_1 , розміщену ІНФОРМАЦІЯ_1 о 14 годині 52 хвилини за Київським часом на своїй сторінці в соціальній мережі Facebook, яка знаходиться за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 .94, інформацію наступного змісту:

«Из-за того, что я как председатель ОСМД «Успенская 17» не даю незаконно застроить придомовую территорию нашего дома ОСОБА_8 . Те же самые титушки, - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ..., часть из которых напали на журналистов, разбили им машину, защищая ОСОБА_7 , регулярно приходили с митингами под « ІНФОРМАЦІЯ_2 », дважды пытались поджечь его, подбрасывали зловонную жидкость, портили систему отопления... ОСОБА_17 связаны между собой. Они помогают друг другу. Титушки ходят в суды, бьют и запугивают наших адвокатов, оказывают психологическое давление на всех, кто может стать у них на пути или повлиять на ситуацию.

Параллельно с этим, Чванкин ДАЁТ УКАЗАНИЯ СУДЬЯМ выносить незаконные решения против меня, арестовывать мое имущество, принудительно доставлять меня на допросы проплаченным Гробовым следователям.» та стягнення судових витрат було скасовано та в цій частині ухвалено нове судове рішення, про відмову у задоволенні позовної заяви. В іншій частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2020 року залишено без змін. Здійснено остаточний перерозподіл судових витрат. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 192,1 гривень.

Таким чином рішення в частині спростування інформації : « Меня, моих близких людей, мой бизнес 4 года целенаправленно уничтожает Организованная Преступная Группа, в которую входит Чванкин.» залишено без змін.

Судом встановлено, що згідно заяви від 24.05.2021р. Приморським районним судом м.Одеси було видано 14.06.2021р. виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 192 грн.

Суд вбачає, що 07 липня 2021 року представник ОСОБА_2 адв. ОСОБА_3 завернувся до суду з заявою про видачу виконавчого листа на виконання постанови Одеського апеляційного суду від 03.03.2021 року.

20 липня 2021 року Приморським районним судом м. Одеси по даній справі було видано виконавчий лист №522/17874/19 щодо стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судових витрат у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок). Зазначений лист був підготовлений працівником суду ОСОБА_18 .

У подальшому, заявою від 02.08.2021 року (а.с.42, т.2) представник ОСОБА_2 звернувся до суду з вимогами щодо проведення виконавчого листа у відповідність та видачу з урахуванням резолютивної частини постанови Одеського апеляційного суду від 03.03.2021 року.

Дана заява представника від 02.08.2021 року була виконана працівником суду ОСОБА_18 та 17.09.2021 року було видано виконавчий лист щодо зобов`язання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) спростувати недостовірно поширену інформацію та таку , що принижує честь, гідність та ділову репутацію, розміщену 11 жовтня 2019 року о 14 годині 52 хвилини за Київським часом відносно ОСОБА_2 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_2 ) на своїй сторінці в соціальній мережі Facebook, яка знаходиться за посиланням https:// facebook.com/gennadiy.kogan.94, а саме висловлювання: « Меня, моих близких людей, мой бизнес 4 года целенаправленно уничтожает Организованная Преступная Группа, в которую входит ОСОБА_7 ».

Суд вбачає, що виконавчий лист, виданий Приморським районним судом м. Одеси 20.07.2021 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 768, 40 грн. був пред`явлений до виконання та постановою приватного виконавця Притуляка В.М. від 19.10.2021 року було відкрито виконавче провадження ВП №67189844.

Також постановами приватного виконавця Притуляка В.М. від 19.10.2021 року у рамках виконавчого провадження ВП №61789844 було вирішено про стягнення з боржника ( ОСОБА_1 ) основної винагороди у сумі 76,84 грн. та визначено для боржника ( ОСОБА_1 ) розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 319 грн..

У подальшому, за заявою стягувача приватним виконавцем Притуляком В.М. було винесено постанову від 22.10.2021 року про повернення виконавчого документа від 20.07.2021 року стягувачу (а.с.79-80, т.2).

Даний виконавчий лист заявою представника ОСОБА_2 від 12.11.2021 року був повернутий до матеріалів справи (а.с.88, т.2).

Вирішуючи подану заяву суд виходить із наступного.

Частиною 1 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для цього зазначені у частині 2 ст. 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року винесеній у справі № 2-4671/11.

За розглядом справи судом встановлено, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2020 року в частині, зокрема, стягнення судового збору було скасовано постановою Одеського апеляційного суду від 03.03.2021 року та судом апеляційної інстанції було здійснено перерозподіл судових витрат. Вирішено про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 192,1 гривень.

Отже, підстав для видачі 20 липня 2021 року Приморським районним судом м. Одеси виконавчого листа №522/17874/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) не було, оскільки на день виконання заяви представника ОСОБА_2 від 07.07.2021 року рішення суду 1ї інстанції від 27.04.2020 року не набуло законної сили та було скасовано судом апеляційної інстанції (зокрема, в частині вимог про стягнення судових витрат).

Отже, суд приходить до висновку про помилковість видачі такого виконавчого листа від 20.07.2021 року та наявність підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Із приводу вимог заявника про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 1181, 76 грн., з яких 768,40 судовий збір, 319 грн. мінімальні витрати приватного виконавця та 76,84 грн. основна винагорода приватного виконавця, як безпідставно отриманих стягувачем від боржника суд зазначає наступне.

У підтвердження заявлених вимог та здійснення перерахунку коштів на рахунок приватного виконавця, ОСОБА_1 було надано до суду виписку із рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_3 за період із 22.10.2021 року по 22.10.2021 року., з якого в колонці «Деталі операції» вказується державна або громадська організація.

Проте, згідно листа приватного виконавця Притуляка В.М. від 11.11.2021 року, у процесі виконання ВП №67189844 не було стягнуто жодних грошових коштів із боржника. Зазначене також підтвердив представник приватного виконавця в судовому засіданні.

Згідно п.3 резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого провадження та п.2 резолютивної частини постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, вказані наступні реквізити приватного виконавця, на які необхідно було перерахувати відповідні кошти, а саме одержувач: Приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М., РНОКПП НОМЕР_4 , банк: АТ КБ «Приватбанк», МФО 328704, р/р НОМЕР_5 .

Також, згідно листа приватного виконавця, із матеріалами виконавчого провадження представник ОСОБА_1 адв. ОСОБА_19 був ознайомлений 21.10.2021 року (отримавши їх на прийомі у приватного виконавця) та згідно заяви представника від 28.10.2021 року ним було зроблено відповідні копії матеріалів виконавчих проваджень, у тому числі постанов про відкриття виконавчих проваджень, у яких зазначені вірні реквізити банківського рахунку (а.с.82, т.2).

Факт ознайомлення представника ОСОБА_1 із матеріалами виконавчого провадження підтверджується наявною у матеріалах справи копією заяви представника від 21.10.2021 року (а.с.120, т.2).

Із наданої представником заявника виписки суд вбачає, що кошти у суму 1 181, 70 грн. двічі були перераховані на державну або громадську організацію: EP*GOS, KYIV. Між тим, виписка не містить, а стороною заявника суду не було повідомлено реквізити (банківський рахунок), на який дані кошти були перераховані.

Із наданої виписки по рахунку приватного виконавця за період із 22.10.2021 року по 26.10.2021 року також не вбачається факт зарахування коштів від ОСОБА_1 за вказаним виконавчим листом на рахунок приватного виконавця.

Окрім того, про відсутність зарахування коштів від ОСОБА_1 , а також про те, що ним були перераховані кошти на закритий рахунок, підтверджується скріншотом виконавця з працівником банку, про що свідчить надана сторонами роздруківки переписки сторін з Вайберу. Таким чином належних та достовірних доказів перерахування ОСОБА_1 вказаних коштів суду не надано.

За викладеного, суд приходить до висновку про недоведеність даних вимог заявника та не знаходить підстав для їх задоволення.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.3-13, 43, 44, 76, 77, 80, 81, 89, 247, 258- 261, 354, 432 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати виконавчий лист від 20 липня 2021 року, виданий Приморським районним судом м. Одеси по цивільній справі №522/17874/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання інформації недостовірною та спростування її, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок), - таким, що не підлягає виконанню.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 15 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено 22.11.2021 року.

Суддя: Домусчі Л.В.