Справа №664/1523/21
Провадження №2/664/916/21
17 листопада 2021 року Цюрупинський районний суд
Херсонської області
В складі: судді Сіденка С.І.,
секретар судового засідання Скорик Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олешки цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач свої позовні вимоги вмотивував тим, що він є власником будинку за вказаною адресою. В даному будинку також зареєстрована відповідачка, яка з 2018 року там не проживає, а фактично весь цей час проживає у іншому місці, адреса якого позивачу не відома. У зв`язку з тим, що відповідачка зареєстрована за вищевказаною адресою, у позивача існують проблеми та перешкоди щодо реалізації прав власника, таких як володіння, користування та розпорядження належним йому майном, чим об`єктивно порушуються його права. Просив визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про підтримання позову та про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судової повісти за місцем реєстрації, яку повернуто до суду із позначкою: «адресат відсутній за вказаною адресою». У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позовна вимога є обґрунтованою і підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування житлового будинку від 08.09.1998 р., посвідченого приватним нотаріусом Олешківського районного нотаріального округу Левківським І.П. В даному будинку також зареєстрована дочка позивача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем, та відповідачка ОСОБА_2 , яка за вказаною адресою фактично не проживає, що підтверджується доданою до позову довідкою № 11-04/887 від 31.05.2021р., виданою Великокопанівською сільською радою Олешківського району Херсонської області. Також відповідно до довідки № 11-04/846 від 19.05.2021р., виданою Великокопанівською сільською радою Олешківського району Херсонської області відповідачка з 2018 року в даному будинку не проживає, її особисті речі в будинку відсутні, кореспонденції на вказану адресу не отримує, участі в утриманні будинку не бере. Натомість, фактично весь цей час вона проживає у іншому місці, адреса якого не відома.
Свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , показала, що вона є сусідкою позивача і може підтвердити, що у його будинку проживає позивач з донькою ОСОБА_3 , 2002 року народження, а відповідачка близько 5-6 років виїхала з будинку, вони її більше не бачила, місце її проживання їм не відоме.
Свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 показав, що є сусідом позивача і також рідтвердив факт не проживання відповідачки в будинку позивача.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. За ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Таким чином, у ході розгляду справи знайшли своє підтвердження обставини, викладені позивачем у позовній заяві, зокрема факт реєстрації відповідачки, яка фактично не проживає в будинку за місцем реєстрації, що створює для позивача перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому будинком. Тому за таких обставин, суд вважає, що з метою захисту інтересів власника будинку відповідачку належить визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, чим усунути для власника перешкоди у користуванні належним йому на праві приватної власності будинку за вказаною адресою. Тому заявлена вимога підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.129, ст. 41 Конституції України, ст.ст.16, 317, 319, 321 ЦП України, статей 4, 12, 13, 141, 223, 229, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , належним на праві приватної власності ОСОБА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Сіденко С.І.