Справа № 0907/2-3122/2011
Провадження № 6/344/18/21
У Х В А Л А

21 січня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Антоняка Т.М.,

секретаря Максимів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» С`єдіної Л.В. про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків предявлення виконавчого документу, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» С`єдіна Л.В. звернулася до суду з заявою, в якій просила замінити стягувача ПАТ «ВіЕйБі Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», , а також про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків пред`явлення виконавчого документу у справі № 0907/2-3122/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування вимог заяви покликалася на те, що 13 вересня 2011 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області ухвалив рішення справі № 2-3122/2011, про стягнення заборгованості за кредитним договором № К/12-05/а від 10.08.2006 року з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», яке ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2011 року залишено без змін. 25.04.2019 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» укладено Договір про відступлення прав № 42053, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № К/12-05/а від 10.08.2006 року, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус». Щодо видачі дубліката виконавчого документа, заявник вказує, що на виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 13 вересня 2011 року про стягнення заборгованості за кредитним договором з Боржника на користь Банку 10 січня 2012 року судом видано виконавчі листи № 2-3122, які були пред`явлені до виконання в Івано-Франківський міський ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області. За виконавчим листом № 2-3122 про стягнення з боржника 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1082,63 грн. витрат по оплаті судового збору ВДВС здійснював виконавче провадження № 49987832. Однак 10.06.2016 року згадувані вище виконавчі провадження були завершені, а виконавчі листи повернуті стягувачу. 14.09.2016 року Банк звернувся повторно до Івано-Франківського міського ВДВС з заявами про примусове виконання рішення суду. Згідно з інформацією АСВП 19.09.2016 року ВДВС відкрив виконавчі провадження № 52288167, 52288170 щодо Боржника на користь Банку. Проте станом на дату звернення до суду з цією заявою зазначені виконавчі провадження завершені, оригінали виконавчих листів № 2-3122 у заявника та первісного стягувача відсутні, заборгованість за кредитним договором № К/12-05/а від 10.08.2006 року Боржником не погашена. Інші відкриті виконавчі провадження щодо боржників на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» відсутні, рішення суду боржником добровільно не виконується. Наразі місцезнаходження виконавчих листів № 2-3122 від 10.01.2012 року щодо Боржника невідомо та можливість їх встановлення відсутня. Отже, виконавчі документи стягувачем втрачено, що, зокрема, Актом прийому-передачі наглядових справ за кредитними договорами, листом ПАТ «ВіЕйБі Банк» № 08/91 від 22.01.2020 року, у якому Банк повідомив про відсутність оригіналів виконавчих листів та неможливість встановлення їхнього місцезнаходження. Також заявник просить поновити строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, покликаючись на те, що з початку 2019 року Банк розпочав формування та підготовку кредитних портфелів на продаж з подальшим висуненням їх на аукціон, у зв`язку з чим дії Банку, спрямовані на примусове виконання рішення суду, не здійснювались. З огляду на відсутність у Заявника виконавчих листів № 2-3122 від 10.01.2012 року можна стверджувати про неможливість виконати рішення суду та порушення конституційної гарантії на виконання рішень суду, передбаченої ч. 1 ст. 129-1 Конституції України.

Представник заявника в судове засідання не прибула, у прохальній частині заяві просить розгляд справи здійснювати без її участі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася, в матеріалах справи наявне її письмове заперечення на подану заяву.

Проаналізувавши матеріали заяви та вимоги чинного законодавства, судом встановлено наступне.

Так, рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2011 року позов Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк заборгованість за кредитним договором № К/12-05/а від 10.08.2006 року в сумі 108 262 грн. 80 коп. на транзитний рахунок ПАТ ВіЕйБі Банк № НОМЕР_1 , МФО 380537, , а також 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1082,63 грн. витрат по оплаті судового збору ( а.с. 82, 83).

Згідно ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2011 року, рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2011 року залишено без змін (а.с. 132-134).

На виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 13 вересня 2011 року, 10 січня 2012 року судом видано виконавчі листи № 2-3122.

Постановою державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС від 10.06.2016 року повернуто виконавчий лист №2-3122, виданий 10.01.2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 в користь ВіЕйБіБанк (ВП 49987831) та виконавчий лист № 2-3122, виданий 10.01.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ВіЕйБі Банк (ВП 49987832) стягувачеві, у зв`язку з відсутністю майна, на яке можна звернути стягнення (а.с. 164-165).

Також, з представлених суду матеріалів слідує, 25.04.2019 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 42053, згідно з умовами якого право вимоги до позичальників/заставодавців, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, перейшли до «Фінансова компанія «Інвест Хаус» (а.с. 149-150).

Згідно Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги № 42053 від 25.04.2019 року серед переліку реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами, під номером 123 вказана ОСОБА_1 , де у графі «загальний залишок заборгованості у валюті кредиту» вказано 27885,56 та в графі «стадія претензійно-судової роботи проставлено» 4 - справа у виконавчій службі (а.с. 151, зворот).

Згідно Акту прийому-передачі за Договором № 42053 про відступлення прав вимоги від 25.04.2019 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» передав ТзОВ «Фінансова компанія Інвест Хаус» документи наглядових справ за кредитними договорами, у тому числі за № 12-05/а ОСОБА_1 , де в графі «наявний оригінал виконавчого документу» проставлено «ні» (а.с. 155-157).

Як слідує з матеріалів справи, ТОВ ФК «Інвест Хаус» звернувся з листом на адресу Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банку» про надання інформації про відсутність оригіналів виконавчих документів у ПАТ «ВіЕйБі Банк» чи їх знаходження щодо боржників згідно Додатків № 1 та № 2 до цього листа, в яких під № 82 значиться ОСОБА_1 (а.с. 158).

Листом від 22.01.2020 року № 08/91 Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банку» повідомлено, що у ПАТ «ВіЕйБі Банк» відсутні оригінали виконавчих документів, вказаних у Додатку №1 (реєстр позичальників) та Додатку №2 (реєстр поручителів) та інформацією про їх місцезнаходження не володіє (а.с. 163).

За даними пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 20.02.2020 року по ОСОБА_1 станом на вищевказану дату виконавчі провадження № 52288167 та № 52288170 - стан завершено (а.с. 168).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню судом згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи підпункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17, провадження № 61-29св17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11, провадження № 61-41846св18.

Верховний Суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009, провадження № 61-5388св18.

З системного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що ЦПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує суб`єкта звернення наводити причини втрати такого. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого документа має повністю відтворювати втрачений, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документа у стягувача чи ненадання державному виконавцю дубліката виконавчого документа у разі його втрати при здійсненні виконавчого провадження унеможливлює виконання рішення суду та порушує права стягувача.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, в редакції Закону №2677-УІ від 04.11.2010 року, що набрав чинності 08.03.2011 року та діяв станом на час видачі і пред`явлення виконавчого документу за №2- 3122 від 10.01.2012 року до виконання, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що стягувач - ТзОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» внаслідок втрати виконавчого документу звернувся з заявою про видачу дублікату виконавчого документу після завершення виконавчого провадження, а тому, з огляду на п. 17.4 Перехідних положень ППК України, ним пропущено строк для звернення з заявою про видачу дублікату виконавчого листа в один рік, встановлений для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відтак, підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) вказала, що з огляду на зміст ч. 1 ст. 11 Закону № 1404-VIII строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 6 ст. 12 Закону № 1404-VIII; близький за змістом припис був відображений у ч. 2 ст. 24 Закону № 606-XIV).

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ч. 1 ст. 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у ч. 1 ст. 329 ГПК України).

Отже, приписи підпункту 19.4 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIІІ «Перехідні положення ЦПК України не суперечать приписам частини шостої статті 12 Закону № 1404-VIII, частини першої статті 433 ЦПК України, частини першої статті 329 ГПК України. Зазначені приписи перехідних положень вказаних кодексів не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.

У пункті 47 цієї ж постанови зроблено висновок, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Заявник на обґрунтування поновлення строку посилається на проходження процедури ліквідації ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк», що призвели до зміни в структурі керівництва та штату співробітників, підготовку кредитних портфелів на продаж, у зв`язку з чим дії банку на примусове виконання рішень не здійснювались.

Проте, як слідує з представлених суду матеріалів, з початку процедури ліквідації банку (2015 року) минуло п`ять років, перебіг виконавчих дій ще вбачається станом на 2016 року, а доказів про контроль за перебігом виконання судового рішення з боку стягувача впродовж 4-х років суду не представлено.

Суд погоджується із доводами заперечення ОСОБА_1 про те, що Банк, Уповноважена особа ФГВФО, яка є державною структурою, а також заявник - ТзОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» є юридичними особами, укомплектованими професійними кадровими спеціалістами, наділеними всіма засобами для виконання своїх повноважень і функцій.

Зважаючи, що суду не представлено доказів існування непереборних обставин чи об`єктивних перешкод пред`явлення виконавчого документу до виконання, відтак, поважних причин для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання суд не вбачає.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

При цьому суд враховує доводи заперечення відповідачки про те, що при відступленні прав вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не передав ТзОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» оригінали виконавчих листів №2-3122, виданих Івано-Франківським міським судом 10.01.2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 108262,80 грн. та 1082,63 грн. Таким чином відсутні підстави вважати, що первісний кредитор передав ТзОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» дійсні права вимоги.

За таких підстав суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строку пред`явлення виконавчого листа та видачу дубліката виконавчого листа.

Керуючись ст.ст. 258-260, 442 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» С`єдіної Л.В. про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків предявлення виконавчого документу, у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Антоняк Т.М.