ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7572/21 Справа № 201/2430/21 Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Деркач Н.М.

суддів - Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,

за участю секретаря - Піменової М.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплотехнік А» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Теплотехнік А» про стягнення заборгованості, згідно якої просив: стягнути з відповідача на його користь 560 грн. заборгованості за надані ним послуги відповідачу та 49 грн. судових витрат.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу з підстав невиконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована зокрема тим, що вимоги його позову фактично випливають з трудових правовідносин, він не повинен сплачувати судовий збір, а тому у суду першої інстанції не було правових підстав для залишення позову без руху та в подальшому його повернення.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тобто апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи на розгляд іншого суду (п. 9 ч. 1 ст. 353ЦПК України) підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, районний суд обґрунтовано виходив з того, що відповідно до п. 1 ч. ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. При цьому, предметом спору у даній позовній заяві є стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги за договором про надання юридичних послуг.

В ухвалі про залишення позову без руху, суд зауважував до відома позивача, що пільги щодо сплати судового збору, передбачені пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України »Про судовий збір», не поширюються на вимоги позивачів про стягнення заборгованості за надані послуги за договором про надання юридичних послуг та вказав позивачу про необхідність сплати судового збору.

Натомість, позивач вказані вимоги не виконав, судовий збір не сплатив та відповідну квитанцію до суду не надав, при цьому у наданій до суду позовній заяві в уточненій редакції від 18.05.2021 року позивач продовжував просити суд звільнити його від сплати судового збору на вищевказаних підставах. Будь-яких документів, що свідчать про можливість звільнення позивача від сплати судового збору з інших підстав останній до суду не надавав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої-третьої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Так, відповідно до п. 1 ч. ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається зі змісту позову ОСОБА_1 , він просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані послуги за договором про надання юридичних послуг.

Таким чином, суд вірно вважав, що посилання позивача на п. 1 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону, як на підставу звільнення від сплати судового збору, є безпідставним та необґрунтованим.

Апеляційний суд зауважує, що в апеляційній інстанції ОСОБА_1 було звільнено від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу на підставі ст. 8 ЗУ "Про судовий збір", у зв`язку з майновим станом апелянта, на підтвердження якого були надані відповідні докази.

Між тим, в суді першої інстанції ОСОБА_1 просив звільнити його від сплати судового збору лише на підставі п. 1 ч. ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Позивач не звертався до суду першої інстанції з клопотанням про звільнення його від сплати судового збору у зв`язку зі скрутним майновим станом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність повернення позивачеві його позовної заяви.

ОСОБА_1 не позбавлений права повторно звернутися до суду з даним позовом та заявити клопотання про звільнення його від сплати судового збору саме у зв`язку зі скрутним майновим станом.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді справи вимог процесуального закону або неправильної оцінки досліджених у справі доказів, то підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2021 року про повернення позовної заяви - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Н.М. Деркач

Судді М.М. Пищида

І.Ю. Ткаченко