Справа № 161/6494/19 Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С. С.
Провадження № 22-ц/802/94/21 Категорія: 44 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області, про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 жовтня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ним був оскаржений в судовому порядку наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.09.2018 № 258-од, яким на нього було покладено дисциплінарне стягнення у вигляду догани. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 вищезазначений наказ був визнаний протиправним та скасований. Через ігнорування Волинським ОВК рішення суду та неправомірного і незаконного ставлення до нього та його багатодітної родини було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з неправомірним притягнення його до дисциплінарної відповідальності, що встановлено рішенням суду, приниженні його честі та гідності, як офіцера Збройних Сил України, у тому числі під час доведення оспорюваного наказу на зборах осіб офіцерського складу, порушено нормальні життєві зв`язки, які через неможливість продовження активного громадського життя призвело до порушення стосунків з оточуючими людьми, а саме з колегами по службі і іншими службовцями колективу Володимир-Волинського ОРВ. Заподіяну моральну шкоду оцінює в розмірі 200000 грн, а тому просить суд позов задовольнити.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 жовтня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. В задоволенні решти вимог відмовлено.
Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 подав апеляційну скаргу на зазначене рішення суду, в якій покликається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Вказує, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 в справі № 140/1962/18 було частково задоволено позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії. Визнано протиправним та скасовано наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24 вересня 2018 року № 258-од Про результати службового розслідування за фактом несвоєчасного подання декларації особи старшим лейтенантом ОСОБА_1 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Разом з тим судом дії відповідача, що спричинили прийняття оскаржуваного наказу, протиправними визнано не було. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року рішення суду першої інстанції було залишено без змін. Відповідачем було виконано рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі № 140/1962/18 шляхом внесення відповідних змін до військово-облікових документів старшого лейтенанта ОСОБА_1 та повернуто останньому 10% попередньо утриманої премії за вересень місяць 2018 року у розмірі 289,56 грн. Відповідальність за завдання шкоди настає за наявності таких умов: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Факт спричинення відповідачем моральної шкоди є недоведеним. Відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити новее рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому вказує, що у зв`язку з неправомірним притягненням його до дисциплінарної відповідальності, що встановлено рішенням суду, йому було завдано моральної шкоди. Судом першої інстанції було встановлено всі обставини справи та обгрунтовано вирішено спір. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Стаття 23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).
Судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 в справі № 140/1962/18 було частково задоволено позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії. Визнано протиправним та скасовано наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24 вересня 2018 року № 258-од Про результати службового розслідування за фактом несвоєчасного подання декларації особи старшим лейтенантом ОСОБА_1 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Ухвалюючи рішення від 29.11.2018 Волинський окружний адміністративний суд виходив з того, що оцінка факту несвоєчасного подання декларації здійснюватиметься Володимир-Волинським міським судом Волинської області при розгляді справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ознаками ст. 176-2 КУпАП. На момент прийняття спірного наказу про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності відсутня постанова у вказаній вище справі про адміністративне правопорушення. Відтак, висновки відповідача про порушення ОСОБА_1 абз. 2 ст. 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, абз. 1 ст. 4 Дисциплінарного Стату ЗСУ в частині дотримання Конституції та законів України, Військової присяги щодо неухильного виконання вимог військових статутів, наказів командирів, що в подальшому призвело до несвоєчасного подання декларації особи за 2017 рік є передчасним та необґрунтованим.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року рішення суду першої інстанції було залишено без змін.
Відповідачем було виконано рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі № 140/1962/18 шляхом внесення відповідних змін до військово-облікових документів старшого лейтенанта ОСОБА_1 та повернуто останньому 10% попередньо утриманої премії за вересень місяць 2018 року у розмірі 289,56 грн.
У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Разом з тим, судам слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Для відшкодування шкоди обов`язково необхідна наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з того, що позивач зазнав душевних страждань, що полягає, зокрема, у принижені його честі та гідності як офіцера Збройних Сил України у тому числі під час доведення оспореного наказу на зборах осіб офіцерського складу Володимир-Волинського ОРВК. Що стосується посилань позивача на порушення нормальних життєвих зв`язків, які призвели до порушення стосунків з оточуючими людьми, як з колегами по службі, відношення в колективі Володимир-Волинського ОРВК, то такі доводи не знайшли свого підтвердження під час слухання справи.
Визначальним для стягнення моральної шкоди є порушення прав позивача внаслідок неправомірності дій іншої особи.

Суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для задоволення заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не було надано до суду доказів, які підтверджують завдання йому такої шкоди та не було доведено причинно-наслідкового зв`язку з предметом позову. Доведення оспорюваного наказу на зборах осіб офіцерського складу не є приниженням честі і гідності позивача. Сам факт винесення наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, який в подальшому судом скасований, не свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди.

Позивачем до суду не надано жодних доказів, які підтверджують завдання йому моральної шкоди.

Лише констатація факту про завдання моральної шкоди позивачу не може бути беззаперечною підставою для її відшкодування без доведеності її заподіяння та наявного причинного зв`язку між діями відповідача та наслідками, тому рішення суду першої інстанції в цій частині є необґрунтованим.
Апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч. 1, 6, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків (п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»).

Оскільки в даній справі з позивача не підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені відповідачем за подачу апеляційної скарги, понесені відповідачем витрати по сплаті судового збору підлягають йому компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 жовтня 2020 року в даній справі скасувати та ухвалити новее судове рішення.

В позові ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області, про відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Компенсувати ІНФОРМАЦІЯ_4 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України понесені ним витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1152,60 грн (одна тисяча сто п`ятдесят дві гривні 60 копійок).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді