ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/462/21 Номер провадження 22-ц/814/2426/21Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н. В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Триголова В.М.

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без повідомлення учасників процесу апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шинкаренко Марини Анатоліївни на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 17.06.2020 року по вул.Соборності 46 у м.Полтаві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю позивача та ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП, водієм автомобіля марки Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 позивачу завдана матеріальна та моральна шкода.

Оскільки відповідач шкоду в добровільному порядку не відшкодовує, позивач змушений звернутися до суду з указаним позовом.

Просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 10049 грн. та моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 серпня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 10049 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.

Представник відповідача - адвокат Шинкаренко Марина Анатоліївна подала апеляційну скаргу на вказане рішення, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що cуд першої інстанції помилково зробив висновок про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вказує, що судом не враховано, що позивачем належним чином не доведено розмір матеріальних збитків, відсутні докази, які б містили дані про вид та характер механічних пошкоджень автомобіля позивача, також не доведена належними доказами моральна шкода.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, у доводах якого вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України судове рішення підлягає апеляційному перегляду в межах поданої відповідачем апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.06.2020 року 0 08 год. 53 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Соборності, 46 у м.Полтаві скоїв зіткнення з автомобілем марки Chevrole Aveo д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Згідно протоколу патрульної поліції про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №410194 від 17.06.2020 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_1 , та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце пригоди, чим порушив п.2.10-а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Постановою судді Октябрського районного суду м.Полтави від 29.07.2020 року у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Провадження у справі за ст.124-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 29.09.2020 року постанову Октябрського районного суду від 29.07.2020 року в частині накладення стягненян на ОСОБА_1 скасовано, постановлено в цій частині постанову, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП , у виді позбавлення права керування транспортними засобами на шість місяців, в іншій частині постанову залишено без змін. Вказана постанова набрала законної сили.

Відповідно до рахунку- фактури ТОВ «АИКОН-АВТО» від 07.10.2020 р. №АN-101594 та рахунку ТОВ «Сан Моторс» № від 15.12.2020 року ОСОБА_3 завдано майнову шкоду в розмірі 10049 грн.

На даний час відповідачем вказана шкода позивачу не відшкодована.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з тих обставин, що вина ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, в результаті якого було завдано позивачу матеріальну та моральну шкоду, установлена постановою Октябрського районного суду м. Полтаві від 29.07.2020, отже наявні правові підстави для покладення на нього відповідальності по відшкодуванню завданої шкоди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду наведено у статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для відшкодування завданої майнової шкоди необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність усіх зазначених умов є обов`язковою для ухвалення судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за завдану шкоду. У цьому випадку саме на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Водночас відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи частину шосту статті 82 ЦПК України судовим рішенням доведено вину відповідача у вчиненні ДТП, яка відбулася 17.06.2020 року, а тому відповідач має нести відповідальність за шкоду ,спричинену внаслідок його дій і зобов`язаний її відшкодувати.

Доведення розміру шкоди покладається на позивача, тоді як відповідач вправі спростовувати розмір такого в спосіб визначений процесуальним законом.

Розмір матеріальної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля доведений позивачем.

Доказів, на спростування вказаних обставин до апеляційного суду відповідачем не надано.

Доводи представника відповідача про те, що місцевим судом безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про призначення авто товарознавчої експертизи не заслуговують на увагу суду, оскільки підставою відмови у задоволенні клопотання стало порушення строку на зверненні в відповідним клопотанням.

З наведеного слідує, що місцевий суд дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову. Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів -,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шинкаренко Марини Анатоліївни - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов