Провадження № 2-зз/521/90/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси

у складі головуючого: судді Бобуйок І.А.,

секретаря судового засідання Підмазко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесіклопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортні системи України» про скасування заходів забезпечення позову до подання позовної заяви у цивільній справі за клопотанням ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, відповідачем вказано: Компанію «Шіпшина Форвардінг ЛТД», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортні системи України», -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2021 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

В обґрунтування поданого клопотання, позивач зазначив наступне:

13.08.2021 року між ШІПШИНА ФОРВАРДІНГ ЛТД (SHIPSHYNA FORWARDING LTD), компанією, яка зареєстрована відповідно до законодавства Англії та Уельсу за № 08673174 із місцезнаходженням за адресою: Грін-Лейнс, 483, Палмеріс Грін, Лондон № 13 4 BS, Сполучене королівство, в особі представника Удовиченка Віталія, який діє на підставі Довіреності від 12.08.2021 року з однієї сторони та громадянином України ОСОБА_1 з іншої сторони укладений Меморандум, відповідно до умов якого, його сторони погодили наступні умови та визнали наступні факти:

Станом на 13.08.2021 року фактична сума заборгованості боржника перед Кредитором становить 400 000 (чотириста тисяч) дол. США, що підтверджується копією меморандуму від 13.08.2021р., яка наявна в матеріалах справи.

Боржник зобов`язаний повернути Кредитору суму заборгованості зазначену в п.1 меморандуму за наступним графіком: 50 000, 00 доларів США до 25.08.2021 року; 75 000,00 доларів США до 25.09.2021 року; 75 000, 00 доларів США до 25.10.2021 року; 75 000,00 доларів США до 25.11.2021 року; 75 000,00 доларів США до 25.12.2021 року;

50 000, 00 доларів США до 25.01.2022 року.

Взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, у встановлений до 25 серпня 2021 року строк, грошові кошти у сумі 50 000, 00 доларів не повернув, тому з огляду на викладене, позивач має намір звернутись до суду з позовом до відповідача про стягнення усієї суми боргу.

Підставами для вжиття заходів забезпечення позову заявник зазначив наступне.

Відповідач є юридичною іноземною особою, зареєстрованою за законодавством Уельсу та Англії. Відповідачу належить частка у розмірі 95% (дев`яносто п`ять відсотків) у статутному Капіталі ТОВ «ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/7; статутний капітал: 300 000, 00 (триста тисяч) гривень 00 копійок), отже відповідач має прямий вирішальний вплив на рішення, які приймаються зазначеним Товариством.

Видами діяльності Товариства є: 49.20 Вантажний залізничний транспорт (основний); 52.10 Складське господарство; 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту; 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна.

Згідно заяви, Товариству «Транспорті системи України» на праві власності належать залізничні вагони за номерами: 52243615, 52271780, 52366176, 52926649, 52926656, 52926664, 53117164, 53142550, 56037443, 56037468, 56184187, 56284342, 56366461, 56470461, 56470487, 60734720, 60734738, 60734746, 60734761, 60734779, 60734811, 60734829, 60734837, 60734852, 60734860, 60734902, 60734910, 60734936, 60734951, 60734969, 60734985, 60735008, 60735016, 60735024, 60735073, 60735081, 60735115, 60735123, 60735131, 60735172, 60735222, 60735271, 60735289, 60735305, 60735313, 60735339, 60736709, 60787777, 60788114, 60788155, 60788163, 60788189, 61320057, 61320438, 61320487, 61524302, 61524310, 61524344, 62466685, 62466701, 62466719, 62466727, 62466735, 62466743, 62466750, 62466768, 62466776, 62466784, 62466800, 62466818, 62466826, 62623244, 62623657, 62623665, 62623681, 62623723, 64225824, 64226731, 64244163.

Заявнику стало відомо, що на веб-сайті OLX розміщено оголошення про продаж деяких вищезазначених вагонів, а саме до продажу запропоновані «грузовые вагоны модели №12-119, 12-132, 12-141, 12-783; Исправные вагоны с 1980 по 2019 годов выпуска. Проведено плановое тех.обслуживание. Надлежащим образом зарегистрированы в АБДП ГВ (№52243615, НОМЕР_1 , 56470461, 64225824, 60734811), документы прилагаются. Цена 900 000 грн. за шт. Возможен торг при покупке от трёх единиц».

Заявник зазначає, що як вбачається з оголошення, до продажу пропонується невичерпний перелік вагонів, які зареєстровані за ТОВ «ТСУ».

Заявник зазначив, що у разі задоволення майбутнього позову про стягнення з відповідача грошових коштів, враховуючи відсутність у нього будь-якого іншого майна в Україні, крім частки у статутному капіталі ТОВ «ТСУ», рішення суду може бути виконане за рахунок частки відповідача у ТОВ «ТСУ», оскільки за змістом статті 22 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» на частку учасника у статутному капіталі товариства може бути звернуто стягнення.

02.09.2021 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову, відповідачем вказано: Компанію «Шіпшина Форвардінг ЛТД», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТСУ», задоволено. Вжито заходи забезпечення позову до подання позовної заяви, а саме: заборонено ТОВ «Транспортні системи України» (код ЄДРПОУ: 38239834, 01133, місто Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/7) будь-яким чином відчужувати (зокрема, але не виключно - шляхом продажу, передання в оренду, суборенду, безоплатне користування, лізинг, заставу, управління, тощо) залізничні вагони за номерами: 52243615, 52271780, 52366176, 52926649, 52926656, 52926664, 53117164, 53142550, 56037443, 56037468, 56184187, 56284342, 56366461, 56470461, 56470487, 60734720, 60734738, 60734746, 60734761, 60734779, 60734811, 60734829, 60734837, 60734852, 60734860, 60734902, 60734910, 60734936, 60734951, 60734969, 60734985, 60735008, 60735016, 60735024, 60735073, 60735081, 60735115, 60735123, 60735131, 60735172, 60735222, 60735271, 60735289, 60735305, 60735313, 60735339, 60736709, 60787777, 60788114, 60788155, 60788163, 60788189, 61320057, 61320438, 61320487, 61524302, 61524310, 61524344, 62466685, 62466701, 62466719, 62466727, 62466735, 62466743, 62466750, 62466768, 62466776, 62466784, 62466800, 62466818, 62466826, 62623244, 62623657, 62623665, 62623681, 62623723, 64225824, 64226731, 64244163; заборонено філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» (, 01030, м.Київ, вул.І.Франка, 21-23) вносити зміни до автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів щодо права власності, оренди, лізингу, застави, управління, тощо стосовно залізничних вагонів, які належать ТОВ «Транспортні системи України» за номерами: 52243615, 52271780, 52366176, 52926649, 52926656, 52926664, 53117164, 53142550, 56037443, 56037468, 56184187, 56284342, 56366461, 56470461, 56470487, 60734720, 60734738, 60734746, 60734761, 60734779, 60734811, 60734829, 60734837, 60734852, 60734860, 60734902, 60734910, 60734936, 60734951, 60734969, 60734985, 60735008, 60735016, 60735024, 60735073, 60735081, 60735115, 60735123, 60735131, 60735172, 60735222, 60735271, 60735289, 60735305, 60735313, 60735339, 60736709, 60787777, 60788114, 60788155, 60788163, 60788189, 61320057, 61320438, 61320487, 61524302, 61524310, 61524344, 62466685, 62466701, 62466719, 62466727, 62466735, 62466743, 62466750, 62466768, 62466776, 62466784, 62466800, 62466818, 62466826, 62623244, 62623657, 62623665, 62623681, 62623723, 64225824, 64226731, 64244163.

Суд, в ухвалі від 02.09.2021 року, погодився з доводами позивача, що без вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони ТОВ «Транспортні Системи України» відчуження вагонів, які йому належать на праві власності, ефективний захист прав позивача може бути утрудненим, або унеможливленим, оскільки навіть у випадку задоволення позову про стягнення коштів та звернення стягнення в подальшому на частку відповідача у Товаристві, за умови фактичного відчуження основних засобів належних Товариству, захист прав позивача буде ілюзорним, оскільки навіть у випадку звернення стягнення на частку у Статутному капіталі ТОВ «ТСУ», в результаті задоволення позову, позивач отримає частку у статутному капіталі Товариства, на якому будуть відсутні будь-які активи. В такому випадку, позивач вимушений буде звертатись з новим позовом до суду, направленим на відшкодування шкоди, а отже мети швидкого та ефективного захисту прав позивач в межах даного судового провадження може не бути досягнуто, що не відповідає засадам цивільного судочинства.

21.09.2021 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортні системи України» - адвокат Гунда О.Т. подала апеляційну скаргу на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02.09.2021 року.

13.10.2021 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортні системи України» адвокат Заєць Ж.Ю. подала до суду заяву про скасування заходів забезпечення позову, у якому просила суд: скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Малиновського районного суду міста Одеса від 02.09.2021 року у справі № 521/13242/21 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до Компанії «Шіпшина Форвардінг ЛТД», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортні системи України», та мотивувала свою заяву наступним.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортні системи України» вважає, що вжиті судом заходи забезпечення позову, стосуються юридичної особи - ТОВ «Транспортні системи України», яка не є стороною укладеного Меморандуму й відповідно не є боржником за грошовим зобов`язанням та між Товариством і ОСОБА_1 відсутній будь-який спір - в тому числі, майнового характеру, в той час як вжиті заходи забезпечення позову очевидно порушують права ТОВ «Транспортні системи України» на здійснення ним права власності на належне йому майно (вагони) і є перешкоджанням господарській діяльності юридичної особи.

Згідно заяви про скасування заходів забезпечення позову, законодавство України не передбачає відповідальність ТОВ за зобов`язаннями його учасника за договором позики укладеним з третіми особами. Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортні системи України» зазначає, що володіння ОСОБА_2 часткою у статутному капіталі (корпоративними правами) в ТОВ «Транспортні системи України», жодним чином не впливає на наявність у Товариства обов`язку відповідати за зобов`язаннями свого учасника з огляду на таке. Майно (вагони), на які було накладено арешт, на праві власності належить не Компанії «Шіпшина Форвардінг», а ТОВ «Транспортні системи України», яке взагалі не є боржником за зобов`язанням, в той час як з урахуванням положень законодавства України - Товариство не відповідає за зобов`язаннями своїх учасників.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортні системи України» стверджує, що станом на дату подання цього клопотання про скасування заходів забезпечення позову, Компанія ОСОБА_3 вже не є учасником ТОВ «Транспортні системи України», оскільки 15.09.2021 року було проведено зміни до відомостей про Товариство, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань). Згідно відомостей ЄДР новим учасником Товариства з часткою 100 % статутного капіталу є ОСОБА_4 , що підтверджується витягом з ЄДР станом на 08.10.2021 року.

Представник ТОВ «Транспортні системи України» зазначає про те, що ОСОБА_1 не було надано жодних належних і допустимих доказів того, що саме вказані вагони (на які накладено арешт) належать Товариству, що вкотре спростовує необхідність подальшого існування заходів забезпечення позову.

Враховуючи все вищевикладене, представник ТОВ «Транспортні системи України» вважає, що судом вжито заходи забезпечення позову без повного та всебічного дослідження всіх обставин, з якими закон пов`язує можливість вжиття таких заходів, у зв`язку з чим, на переконання ТОВ «Транспортні системи України» існують правові та фактичні підстави для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову у цій справі.

15.11.2021 року представник відповідача ОСОБА_5 подала до суду пояснення, в якій просила у задоволенні заяви ТОВ «Транспортні системи України» про скасування заходів забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити, з огляду на наступні обставини.

В період розгляду спору між позивачем ОСОБА_1 та Компанією «ШІПШИНА ФОРВАРДІНГ ЛТД», останню було позбавлено частки у Статутному капіталі третьої особи - ТОВ «Транспортні системи України», а саме - міноритарний співвласник ТОВ «Транспортні системи України» ОСОБА_4 , використавши недійсну довіреність від імені Компанії здійснив відчуження частки належної Компанії "ШІПШИНА ФОРВАРДІНГ ЛТД" у статутному капіталі ТОВ «Транспортні системи України» на користь фізичної особи, а на наступний день - сам придбав у такої особи цю частку, намагаючись заволодіти таким чином всіма активами ТОВ «Транспортні системи України».

Згідно пояснень представника відповідача ОСОБА_5 , 10 вересня 2021 року між приватною компанією з обмеженою відповідальністю «ШІПШИНА ФОРВАРДІНГ ЛТД», (як Продавцем), в особі представника Ніронова А. Г. та ОСОБА_6 (як Покупець) було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ Транспортні системи України». За даним договором Приватна компанія з обмеженою відповідальністю «Шіпшина Форвардінг ЛТД» в особі Ніронова Андрія Геннадійовича відчужила на користь ОСОБА_6 належні їй 95% статутного капіталу ТОВ «Транспортні системи України». В свою чергу, 13.09.2021 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 також було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Транспортні системи України», за яким ОСОБА_4 став власником раніше придбаних ОСОБА_6 95% часток в статутному капіталі ТОВ «Транспорті системи України».

Представник відповідача вважає, вказані дії ОСОБА_4 у відношенні розпорядження 95% статутного капіталу, які належать Компанії «ШІПШИНА ФОРВАРДІНГ ЛТД», є незаконними з огляду на те, що з 12.08.2021 року ОСОБА_4 не мав повноважень на представництво приватної компанії з обмеженою відповідальністю «ШІПШИНА ФОРВАРДІНГ ЛТД», в тому числі на вчинення будь-яких правочинів від її імені, оскільки 12.08.2021 року дана довіреність була відкликана приватною компанією з обмеженою відповідальністю «ШІПШИНА ФОРВАРДІНГ ЛТД».

Згідно пояснень, з приводу протиправних дій ОСОБА_4 , Компанія «Шіпшина Форвардінг ЛТД» звернулась із завою про вчинення кримінального правопорушення за фактом якої в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відкрито кримінальне провадження за № 0001476.

Згідно пояснень, представник відповідача була вимушена, також, звернутися за захистом своїх прав до Міністерства юстиції України, а саме до Офісу протидії рейдерству зі скаргами на реєстраційні дії, вчинені на підставі недійсної довіреності.

Відтак, представник відповідача зазначає, що хоча Компанія «Шіпшина Форвардінг ЛТД» і заперечує проти позову ОСОБА_1 , однак внаслідок незаконних та протиправних дій ОСОБА_4 склалась ситуація, коли оскаржуваний арешт сприяє збереженню активів ТОВ «Транспортні системи України», в якій Компанія «Шіпшина Форвардінг ЛТД» володіє 95% статутного капіталу, а тому відповідач просить суд у задоволенні заяви ТОВ «Транспортні системи України» про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

15.11.2021 року представник позивача ОСОБА_7 подав до суду заперечення на заяву про скасування заходів забезпечення позову, у яких просив суд відмовити у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, з огляду на наступні обставини.

Представник позивача у своїх запереченнях зазначає, що відповідач Компанія «Шіпшіна Форвардінг» є учасником ТОВ «Транспортні Системи України» та володіє більшою часткою у статутному капіталі ТОВ «Транспортні системи України». Разом з тим сама по собі частка статутного капіталу юридичної особи не має ніякої цінності, якщо юридична особа намагається розпродати свої активи, в тому числі і ті, що складають статутний капітал.

Представник ОСОБА_1 зазначає, що ані в заяві про забезпечення позову, ані в позовній заяві відповідальність за виконання грошового зобов`язання не покладається на ТОВ «Транспортні системи України». Заходи забезпечення позову вжиті з єдиною метою - у разі задоволення позову - звернути стягнення на єдиний актив, який Компанія «Шіпшина Форвардінг» має в Україні - частку у статутному капіталі ТОВ «Транспортні системи України», але для того, аби ця частка не залишилась лише записом на папері, який не має реальної вартості, підтвердженої активами, які активно намагались розпродати, вжитими заходами забезпечення і було заборонено їх відчужувати будь-яким чином.

15.11.2021 року учасники в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце слухання справи належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи заяви про скасування заходів забезпечення позову, у якому просила суд: скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Малиновського районного суду міста Одеса від 02.09.2021 року у справі № 521/13242/21 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до Компанії «Шіпшина Форвардінг ЛТД», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортні системи України», прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви, з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом

Стосовно тверджень, представника заявника, що ТОВ «Транспортні системи України» не є стороною правочину між позивачем та Компанією «Шіпшина Форвардінг» а також про те, що на майно товариства не може бути накладено арешт за зобов`язаннями його учасника, суд зазначає наступне.

Так, ТОВ «Транспортні системи України» не є стороною укладеного між сторонами правочину, однак відповідач - Компанія «Шіпшіна Форвардінг» є учасником ТОВ «Транспортні Системи України» та володіє більшою часткою у статутному капіталі ТОВ «Транспортні системи України», а частка у статутному капіталі юридичної особи є майном у розумінні Цивільного Кодексу України, на яке може бути звернуто стягнення. Реальна вартість частки статутного капіталу визначається вартістю всіх активів.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про Товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», звернення стягнення на частку учасника товариства здійснюється на виконання виконавчого документа про стягнення з учасника грошових коштів або на підставі виконавчого документа про звернення стягнення на частку майнового поручителя, яка передана у заставу в забезпечення зобов`язання іншої особи.

Отже, суд вважає, що забезпечення ефективного захисту прав та інтересів позивача, забезпечення ефективного виконання судового рішення, за умови відсутності на території України інших активів, окрім частки у статутному капіталі ТОВ «Транспортні системи України», вимагає вжиття такого заходу забезпечення позову як заборона відчуження активів юридичної особи, часткою у статутному капіталі якої володіє боржник.

Згідно матеріалів справи, відповідальність за виконання грошового зобов`язання не покладається на ТОВ «Транспортні системи України». Заходи забезпечення позову вжиті з єдиною метою, а саме: лише у разі задоволення позову - звернути стягнення на єдиний актив, який Компанія «Шіпшина Форвардінг ЛТД» має в Україні - частку у статутному капіталі ТОВ «Транспортні системи України».

Таким чином, суд вважає, що необгрунтованими є доводи заявника про відсутність зв`язку між вжитими заходами забезпечення позову та позовними вимогами, оскільки суд належним чином обґрунтував та наголошує, що заборона відчуження майна ТОВ «Транспортні системи України» має на меті збереження активів юридичної особи, часткою у статутному капіталі, якої володіє відповідач з метою реальної можливості у разі задоволення позову звернути стягнення на таку частку.

Крім того, за змістом п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, арешт, як захід забезпечення позову може бути накладений на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. За змістом цієї норми, арешт може бути накладено лише на майно відповідача.

Проте, пункт 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, передбачений такий захід забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, який може бути застосовано і до третіх осіб, і такий захід забезпечення позову включає в себе і заборону дій щодо відчуження майна.

Отже, заборона відчуження певного майна за своїм змістом не передбачає заборону користування відповідним майном та може бути застосована і до третіх осіб, на відміну від арешту, який за змістом ч. 1 ст. 150 ЦПК України може бути накладений лише на майно відповідача та може полягати, також, і у забороні користування майном (щодо рухомого майна).

У зв`язку з вищевикладеним, суд зазначає, що арешт на майно ТОВ «Транспортні системи України» не накладався. Суд лише заборонив відчуження майна - залізничних вагонів, які належить ТОВ «Транспорті системи України» та формують реальну вартість його активів та, відповідно частки у статутному капіталі, за рахунок якої і можливо буде задовольнити вимоги позивача у разі задоволення судом позову.

Суд звертає увагу заявника, що під час задоволення заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд не вирішував спір по суті, а лише зберіг існуючий стан status-quo між сторонами до ухвалення кінцевого рішення суду. Таким чином, суд не вживав заходів забезпечення позову, які б мали наслідком заборону користування майном, а отже - доводи заявника є необґрунтованими.

Стосовно доводів заявника про перешкоджання вжитими заходами забезпечення позову господарської діяльності та порушення прав заявника, суд роз`яснює наступне.

За своєю правовою природою заходи забезпечення позову являють собою певні обмеження суб`єктивних цивільних прав учасників цивільних відносин, проте здійснюються вони в інтересах правосуддя, і тому, у разі обґрунтованого їх вжиття - такі обмеження є правомірними.

Відповідно до усталеної судової практики - забезпечення позову це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Отже, заявнику необхідно розмежовувати поняття «порушення права» з поняттям «тимчасового обмеження права», яким є заходи забезпечення позову та які є правомірними, вжитими з метою досягнення мети правосуддя. При цьому, заявник не навів жодних аргументів, яким саме чином внаслідок вжиття заходів забезпечення позову відбувається перешкоджання його господарській діяльності.

Судом встановлено, що предметом господарської діяльності ТОВ «Транспорті системи України» згідно з даними ЄДРПОУ є: 49.20 Вантажний залізничний транспорт (основний); 52.10 Складське господарство; 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту; 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна.

З огляду на те, що заходи забезпечення позову забороняють виключно відчуження залізничних вагонів, враховуючи, що предметом господарської діяльності є транспортні перевезення залізничним транспортом, суд дійшов висновку, що вжитими заходами забезпечення позову заявнику не заборонено користуватись будь-яким чином залізничними вагонами для здійснення перевезень, а отже - господарська діяльність, зміст якої полягає в діях, які вжитими заходами забезпечення позову ніяк не обмежені, не може бути зупинена внаслідок реалізації заходів забезпечення позову.

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що, також є необгрунтованими доводи заявника про те, що вжиті заходи забезпечення позову порушують права ТОВ «Транспортні Системи України» та перешкоджають його господарській діяльності.

Також, суд звернув увагу на суперечливу позицію заявника щодо належності доказів, наданих позивачем на підтвердження його доводів про необхідність вжиття заходів забезпечення.

Так, заявник стверджує, що він не розміщував оголошення про продаж вагонів на сайті ОЛХ, на яке позивач посилався в обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Разом з тим, оскільки єдиним наслідком вжиття заходів забезпечення позову стала заборона, відчуження залізничних вагонів, а заявник стверджує, що заборона відчуження вагонів перешкоджає його господарській діяльності, слід дійти висновку, що в межах здійснення своєї господарської діяльності заявник таки мав намір здійснити відчуження зазначених залізничних вагонів. В такому разі, заходи забезпечення позову були вжиті судом обґрунтовано і вчасно.

Разом з тим, саме по собі заперечення заявника проти факту розміщення ним оголошення є голослівним, спростовується змістом самого оголошення, в якому чітко вказані де-які з переліку належних товариству вагонів, та зазначено, що в наявності до продажу також є інші вагони.

Наведене оголошення є належним та допустимим доказом наявності наміру здійснити відчуження майна товариства, а твердження заявника про те, що заборона відчуження залізничних вагонів призводить до перешкоджання господарській діяльності лише підтверджує намір заявника відчужити зазначені вагони.

Щодо належності копії слід зазначити наступне: учасник справи на обґрунтування своїх вимог і заперечень має право подати суду електронний доказ в таких формах: 1) оригінал; 2) електронна копія, засвідчена електронним цифровим підписом; 3) паперова копія, посвідчена в порядку, передбаченому законом.

Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, у якій учасник справи має право подати електронний доказ, який, в свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу.

Разом з тим, суд при ухваленні оскаржуваної ухвали належним чином врахував паперову копію електронного документа, яка була належним чином посвідчена.

Стосовно доводів заявника про те, що заходи забезпечення позову, вжиті до подання позовної заяви мають бути скасовані у зв`язку з тим, що позивачем не подано позовну заяву, суд звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що 13 вересня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Малиновського районного суду м. Одеси в якому просив суд стягнути з Компанії "ШІПШИНА ФОРВАРДІНГ ЛТД" (SHIPSHYNA FORWARDING LTD) (компанія, зареєстрована відповідно до законодавства Англії та Уельсу за № 08673174 із місцезнаходженням за адресою: Грін-Лейнс, 483, Палмеріс Грін, Лондон № 13 4 BS, Сполучене королівство) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) грошові кошти у сумі 400 000, 00 (чотириста тисяч) доларів США, що станом на 10 вересня 2021 року еквівалентною 10 690 560 грн.

В свою чергу, відповідно до ч. 13 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

Отже, суд встановив, що позивач подав позов протягом 10 днів з дня вжиття заходів забезпечення позову, в свою чергу, доказів ухвалення судом рішення про повернення позову, або відмову у відкритті провадження, які б набули чинності заявником не надано.

Стосовно доводів позивача про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, суд роз`яснює наступне.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Отже, заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Забезпечення позову - це вжиття комплексу заходів цивільного процесуального характеру, направлених на припинення дій, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Вжиття цих заходів має гарантувати реалізацію позовних вимог у разі задоволення позову і застосовуються лише до позовів про визнання та про присудження. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предметом розгляду в даній справі є не питання правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову, а наявність чи відсутність підстав для їх скасування. Процесуальні дії суду щодо вжиття заходів забезпечення позову і їх скасування врегульовані окремими нормами, є різними за своїм юридичним змістом і за обставинами, які підлягають встановленню. За змістом даних норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішення спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриття провадження у справі.

Суд звертає увагу заявника, що фактично майже всі доводи його стосуються саме правомірності вжиття заходів забезпечення позову. Разом з тим, при вирішенні питання про скасування заходів забезпечення позову, суд, який раніше вживав заходи забезпечення повинен не переглядати власне рішення, а лише - з`ясувати чи змінились або виникли нові обставини, які свідчать про відсутність необхідності подальшого існування заходів забезпечення позову.

Фактично, єдиною підставою серед усіх наведених заявником для скасування заходів забезпечення позову яка має досліджуватись судом та яка не зводиться до перегляду правомірності вжиття заходів забезпечення - є лише доводи заявника про те, що Компанія «Шіпшина Форвардінг ЛТД» вже не є засновником ТОВ «Транспорті системи України».

Проте, дане твердження не відповідає дійсності з огляду на наступне.

13.06.2012 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортні системи України» (, місцезнаходження: Україна, 01133, місто Київ, вул. Генерала Алмазова, будинок 18/7).

Засновниками ТОВ «Транспортні системи України» були зазначені особи: ОСОБА_4 (країна громадянства: Україна, місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), розмір внеску до статутного фонду (грн.): 15000,00; Приватна компанія з обмеженою відповідальністю «ШІПШИНА ФОРВАРДІНГ ЛТД», (країна резидента: Вірґінські острови, Британські, Місцезнаходження: Вірґінські острови, Британські, N13 4 BS, 483 ГРІН ЛЕЙНЗ, ПАЛМЕРЗ ГРІН, ЛОНДОН), розмір внеску до статутного фонду (грн.): 285000,00.

З метою належного ведення справ на території України приватною компанією з обмеженою відповідальністю «Шіпшина Форвардінг ЛТД», 30 грудня 2020 року видано довіреність на ім`я ОСОБА_4 з правом вести будь-які справи Компанії, займати та користуватися службовими приміщеннями, купувати чи продавати акції, надавати кредити, наймати персонал, тощо.

В подальшому, 12 серпня 2021 року, дана довіреність була відкликана приватною компанією з обмеженою відповідальністю «Шіпшина Форвардінг ЛТД», тобто з 12 серпня 2021 року, ОСОБА_4 не мав повноважень на представництво Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Шіпшина Форвардінг ЛТД», в тому числі на вчинення будь-яких правочинів від її імені.

Довіреність від 30 грудня 2020 року та Акт про відкликання від 12 серпня 2021 року були належним чином посвідчені нотаріусами Англії та Уельсу у відповідності до вимог законодавства Сполученого Королівства Великої Британії та північної Ірландії.

Однак, всупереч чинному законодавству України та Сполученого королівства, всупереч волі Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Шіпшина Форвардінг ЛТД» ОСОБА_4 було вчинено дії направлені на завдання шкоди довірителю та заволодіння корпоративними правами ТОВ «Транспортні системи України».

Так, 10 вересня 2021 року між приватною компанією з обмеженою відповідальністю «Шіпшина Форвардінг ЛТД», (як Продавцем), в особі представника Ніронова Андрія Геннадійовича та ОСОБА_6 (як Покупець) було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ Транспортні системи України». За даним договором Приватна компанія з обмеженою відповідальністю «Шіпшина Форвардінг ЛТД» в особі Ніронова Андрія Геннадійовича відчужила на користь ОСОБА_6 належні їй 95% статутного капіталу ТОВ «Транспортні системи України».

В свою чергу, 13 вересня 2021 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 також було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Транспортні системи України», за яким ОСОБА_4 став власником раніше придбаних ОСОБА_6 95% часток в статутному капіталі ТОВ «Транспорті системи України».

Вказані обставини, зокрема, були встановлені Печерським районним судом м. Києва в ухвалі від 30 вересня 2021 року у справі 757/52340/21-к, де було задоволено клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва Чепіженка О.С. про арешт майна у кримінальному провадженні №0001476 від 20.09.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а саме накладено арешт на частку (корпоративні права) у розмірі 100% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортні системи України» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/7), а також на наступне майно Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» (), в тому числі на залізничні вагони за номерами: за номерами: 52243615, 52271780, 52366176, 52926649, 52926656, 52926664, 53117164, 53142550, 56037443, 56037468, 56184187, 56284342, 56366461, 56470461, 56470487, 60734720, 60734738, 60734746, 60734761, 60734779, 60734811, 60734829, 60734837, 60734852, 60734860, 60734902, 60734910, 60734936, 60734951, 60734969, 60734985, 60735008, 60735016, 60735024, 60735073, 60735081, 60735115, 60735123, 60735131, 60735172, 60735222, 60735271, 60735289, 60735305, 60735313, 60735339, 60736709, 60787777, 60788114, 60788155, 60788163, 60788189, 61320057, 61320438, 61320487, 61524302, 61524310, 61524344, 62466685, 62466701, 62466719, 62466727, 62466735, 62466743, 62466750, 62466768, 62466776, 62466784, 62466800, 62466818, 62466826, 62623244, 62623657, 62623665, 62623681, 62623723, 64225824, 64226731, 64244163, та на наступні транспортні засоби: MITSUBISHI OUTLANDER, 2017 р.в., д.н. НОМЕР_3 , VIN номер НОМЕР_4 ; FIAT DOBLO PANORAMA, 2019 р.в., д.н. НОМЕР_5 , VIN номер НОМЕР_6 ; КІА SPORTAGE, 2019 р.в., д.н. НОМЕР_7 , VIN номер НОМЕР_8 ; TOYOTALAND CRUISER PRADO 150, 2019 р.в., д.н. НОМЕР_9 , VIN номер НОМЕР_10 ; TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, 2019 р.в., д.н. НОМЕР_11 , VIN номер НОМЕР_12 ; TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, 2019 р.в., д.н. НОМЕР_13 , VIN номер НОМЕР_14 ; HONDA CR-V, 2018 р.в, д.н. НОМЕР_15 , VIN номер НОМЕР_16 ; PEUGEOT EXPERT, 2016 р.в, д.н. НОМЕР_17 ,VIN номер НОМЕР_18 .

Дані були встановлені Печерським районним судом м. Києва в ухвалі від 30 вересня 2021 року у справі 757/52340/21-к, згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Окрім того, під час дослідження матеріалів справи, суду стало відомо про наступне.

Так, згідно Наказу Міністерства юстиції України №3982/5 від 05.11.2021 року задоволено в повному обсязі скаргу юридичної особи за законодавствам Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії SHIPSHYNA FORWARDING LTD від 17.09.2021 року та скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 19.09.2021 року №007046640 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коберником Андрієм Миколайовичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» (ідентифікаційний код юридичної особи 38239834).

Згідно п. 3 зазначеного Наказу виконання пункту 2 наказу покладено на Офіс протидії рейдерству. Проте вказаний наказ наразі ще не реалізований.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що вжиті заході забезпечення позову не мають на меті та не призводять до заборони володіння та користування ТОВ «Транспортні системи України» залізничними вагонами, їх вільному курсуванню на території України, а мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, то вжиті заходи забезпечення позову не призведуть до блокування господарської діяльності юридичної особи та не порушують баланс прав та інтересів сторін.

Суд вважає, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки забезпечення позову було встановлено обґрунтовано, заходи забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам, справа по суті нерозглянута та будь-які підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

Крім того, скасування заходів по забезпеченню позову може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду в майбутньому у випадку його постановлення на користь позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При розгляді заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, скасування заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Керуючись ст. 149, 151, 158, 260-263, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортні системи України» про скасування заходів забезпечення позову до подання позовної заяви у цивільній справі за клопотанням ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, відповідачем вказано: Компанію «Шіпшина Форвардінг ЛТД», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортні системи України» - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ: Бобуйок І.А.