Справа № 585/2363/21
Провадження № 2/581/217/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2021 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді Сізова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

12 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

Вимоги мотивує тим, що рішенням Липоводолинського районного суду від 22 червня 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позивач намагається забезпечити для свого сина належний рівень життя та розвитку, розмір витрат на утримання сина значно збільшився. Зазначає, що витрати на його харчування становлять близько 4000 грн. на місяць, на одяг,засоби догляду та гігієни - 3000 грн. на місяць, також маються значні додаткові витрати. Їхньому сину виповнилося три роки і йому необхідно відвідувати дитячий садок, вартість якого складає 1000 грн. щомісячно, канцелярські товари 800 грн. щорічно, а також щомісячний розмір фонду групи 100 грн. Вона намагається розвивати дитину всебічно, тому витрати на купівлю іграшок та книг складають 800 грн. щомісячно. На даний час вона з дитиною проживає у м. Києві, а тому вимушена винаймати квартиру, розмір орендної плати якої складає 5000 грн. щомісячно.

Вказує, що вона працює, але отримує мінімальну заробітну плату, тому грошей на забезпечення потреб дитини такого віку не вистачає, а той розмір аліментів, який на даний час сплачує відповідач, не забезпечує нормального життєвого рівня дитини. Батько дитини є працездатним, має задовільний стан здоров`я, а тому може сплачувати більший розмір аліментів, оскільки працює та має постійний дохід.

У зв`язку з викладеним, просить суд збільшити розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши їх у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн., щомісячно, а також стягнути з відповідача понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 10140 грн.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 серпня 2021 року цивільну справу надіслано за підсудністю до Липоводолинський районний суд Сумської області.

Ухвалою Липоводолинський районний суд Сумської області суду від 27 вересня 2021 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи провести у спрощеному порядку без виклику та повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частина 5 статті 279 ЦПК України вказує, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи те, що справа не належить до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, позивачем 4 жовтня 2021 року отримано ухвалу суду про відкриття провадження у справі. Відповідачу двічі за місцем реєстрації надсилалися ухвала суду про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з доданими до неї документами, однак вказана кореспонденція не була вручена з підстав відсутності адресата за вказаною адресою. В силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вказана кореспонденція вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку. Відповідно у встановлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, відповідач до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони мають спільного малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 22 червня 2020 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 18-19).

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 22 червня 2020 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 13 квітня 2020 року до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 15-16).

Позивач зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с. 12).

ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_2 (а.с. 33).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів або значним погіршенням матеріального становища одержувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення їх розміру.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 3 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Усупереч вимог статей 12, 81 ЦПК України позивач не довела наявність обставин, передбачених статтею 192 СК України, які могли б стати підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів.

Як на підставу для збільшення розміру аліментів позивач посилається на те, що вона хоча і працює, але отримує мінімальну заробітну плату, змушена орендувати квартиру та сплачувати орендну плату у розмірі 5000 грн. щомісячно, а також нести значні витрати на дитячий садок, харчування, одяг та засоби догляду та гігієни однак доказів на підтвердження даних обставин позивачкою не надано.

Доводи про те, що раніше визначеного судом розміру аліментів не вистачає на утримання малолітнього сина, а також те, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я, суд не приймає до уваги, оскільки такі обставини у відповідності до вимог ст. 192 СК України не є підставою для зміни розміру аліментів. А думка позивача щодо можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання свого сина в більшому розмірі є припущенням, оскільки не підтверджена доказами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем зміни матеріального чи сімейного стану позивача або відповідача, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, або виникнення інших обставин, які відповідно до вимог ст. 192 СК України є підставою для збільшення визначеного судом розміру аліментів, тому відмовляє у задоволенні позову.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; АДРЕСА_2 .

Суддя Д. В. Сізов