Провадження № 2/727/2986/21
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

19 листопада 2021 року Суддя Шевченківського районного суду м.Чернівці Слободян Г.М., розглянувши матеріали скарги (позову) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до зацікавленої особи: приватного нотаріуса Чернівецького нотаріального округу Чернівецької області Романюк Ганни Валеріївни (місце знаходження: м. Чернівці вул.. І. Франко, 16/1а) про надання спадкової справи № 25/2020 на ознайомлення та виготовлення і надання її копії (фотокопій, дублікатів), ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з скаргою (позовом) до до зацікавленої особи: приватного нотаріуса Чернівецького нотаріального округу Чернівецької області Романюк Ганни Валеріївни (місце знаходження: м. Чернівці вул.. І. Франко, 16/1а) про надання спадкової справи № 25/2020 на ознайомлення та виготовлення і надання її копії (фотокопій, дублікатів).

Статтею 19 ч.1 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, вимоги у ОСОБА_1 виникли з приватним нотаріусом.

Згідно ст.1 КАС України (2017 р.), що діє на час розгляду справи, визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Згідно із ч.2 ст.2 КАС України (20017 р.) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування у сфері дотримання прав та свобод громадян і юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема обов`язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто однією з визначальних особливостей КАС є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична або юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Підсудність - це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між адміністративними судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення справ, які належать до адміністративної юрисдикції. Призначення предметної підсудності полягає в тому, щоб розподілити всю сукупність адміністративних справ між окремими ланками судової системи, тобто така підсудність розмежовує судову компетенцію по вертикалі. Визначити предметну підсудність - означає встановити, суд якої з ланок судової системи (місцевий суд, окружний, апеляційний суд, Верховний суд) повинен вирішувати як суд першої інстанції конкретну адміністративну справу.

ідповідно до п.1.ч.1 ст. 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно- правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів) дій чи бездіяльності .

Якщо предметом спору є не стільки дії та рішення державного реєстратора як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, скільки поновлення права власності позивача на нерухоме майно, а підставою позову є обґрунтування речового права на майно, то можна констатувати приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин. Здійснення такого захисту судом залежить від вирішення питання про те, кому саме належить право користування спірним нерухомим майном та правомірності набуття такого права.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 20.06.2018 р. у справі №820/4146/17, від 18.09.2018 р. у справі №823/235/16, від 29.08.2018 р. у справі №807/719/15 звертає увагу, що оскарження рішення про державну реєстрацію, яке є наслідком реалізації сторонами у справі прав на спірне нерухоме майно, підлягає розгляду за правилами господарського чи цивільного судочинства.

Якщо позовні вимоги виникли виключно в результаті виконання державним реєстратором своїх владно-публічних та управлінських функцій, порушення вимог Закону про державну реєстрацію, то необхідно звертатися до адміністративного суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.06.2018 р. у справі №823/378/16 (де оскаржувалося рішення про реєстрацію оренди земельної ділянки за іншою особою) дійшла висновку, що спір не має ознак приватноправового характеру, якщо предметом перевірки в цій справі є виключно дотримання державним реєстратором як суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій, зокрема, правомірність здійснення повторної реєстрації (в цьому випадку права користування земельною ділянкою), у разі наявного та зареєстрованого тотожного права на цю земельну ділянку за іншим користувачем.

Отже, вирішуючи питання про розмежування юрисдикції, суди повинні звертати увагу на предмет обґрунтування позову. У постанові від 25.07.2018 р. у справі №128/3652/16?ц ВП ВС констатувала публічно-правовий характер спору, оскільки предмет і підстава позову жодним чином не пов`язані з майновими правами, виконанням чи невиконанням цивільно-правових угод, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії нотаріуса як державного реєстратора, який діє як суб`єкт владних повноважень.

Визначений Квак О.В. предмет скарги (позову), виходячи з вищенаведеного, не підлягає до розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Отже, вказані обставини свідчать про відсутність передумов відкриття провадження в справі за заявленими вимогами та являються підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України. Згідно правил ч. 3 ст. 186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу.

На підставі ст.7 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.7 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір», ст.19, 186, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за матеріалами скарги (позову) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до зацікавленої особи: приватного нотаріуса Чернівецького нотаріального округу Чернівецької області Романюк Ганни Валеріївни (місце знаходження: м. Чернівці вул.. І. Франко, 16/1а) про надання спадкової справи № 25/2020 на ознайомлення та виготовлення і надання її копії (фотокопій, дублікатів).

Повернути ОСОБА_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 439.00 грн., на підставі квитанції № 53 від 11.11.2021 року.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження разом з позовними матеріалами повернути ОСОБА_1 , проживаючої в АДРЕСА_1

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Чернівецького окружного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Слободян Г.М.