Справа № 638/2907/19
Провадження № 2-п/638/124/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Щепіхіної В.В.,

за участю секретаря Рєзніка І.П.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.06.2021 року по справі №638/2907/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

25.08.2021 року ОСОБА_3 , в особі представника ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова по справі №638/2907/19 від 16.06.2021 року.

В обґрунтування заяви зазначив, 16.06.2021 року винесено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. На час подання заяви про перегляд заочного рішення копію повного тексту відповідачем не отримано. Про дане рішення відповідач дізнався лише 17.08.2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, ознайомившись з яким відповідач відразу звернувся за правовою допомогою.

Щодо обставин, що свідчать про поважність причин неявки зазначає, що з метою купівлі власного житла, а саме квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 15.09.2018 року позичив грошові кошти у свого знайомого ОСОБА_4 , тобто в нього виникли боргові зобов`язання. 17.09.2018 року придбав зазначену квартиру та зареєстрував право власності на неї. Але, мати ОСОБА_3 була проти боргових зобов`язань та всіляко відмовляла його від купівлі у борг зазначеного нерухомого майна, через що у них відбувся конфлікт, відносини погіршилися.

20 вересня 2018 року ОСОБА_3 переїхав у власну квартиру та постійно проживав там разом зі своєю цивільною дружиною по теперішній час. Після переїзду зв`язок з матір`ю не підтримував, відповідно остання не передавала ОСОБА_3 ніякої вхідної кореспонденції, в тому числі судової, що надходила на його ім`я.

Під час ознайомлення з матеріалами справи стало відомо, що деякі судові повістки поверталися до суду зі спливом терміну зберігання, а деякі ОСОБА_3 начебто отримував особисто за підписом, проте останній взагалі не знав про існування судового провадження щодо нього, ніяких судових повісток особисто за підписом не отримував.

У червні 2021 року ОСОБА_3 важко захворів, та повідомив про це свою матір. За період хвороби ОСОБА_3 , майже не підводився з ліжка. Матір ОСОБА_3 допомагала у хатніх справах, готувала їжу та купувала ліки.

У період хвороби у ОСОБА_3 поступово почали налагоджуватися відносини з його матір`ю, під час спілкування з якою він дізнався про надходження поштової кореспонденції на його ім`я за адресою його реєстрації, в тому числі судової. Також йому стало відомо, що деяку кореспонденцію, в тому числі від суду, вона та батько отримували за нього, не усвідомлюючи юридичних наслідків.

Крім того, необхідно врахувати те, що ОСОБА_3 ще за тиждень був обізнаний про призначення судового засідання, на якому було прийняте заочне рішення, але не скористався своїми правами як учасник справи та не повідомив про причини неявки в суд у зв`язку з тим, що перебував на самоізоляції, оскільки хворів на Covid-19.

Позовні вимоги вважає безпідставними, з огляду на належність квартири на момент укладення договору купівлі-продажу батьку позивача, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які перевірялися нотаріусом під час реєстрації права власності за ОСОБА_3 .

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав заяву, просив її задовольнити, з підстав викладених у заяві.

Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час повідомлялися належним чином, заяв від них не надійшло.

Суд, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 червня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння задоволено. Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 , 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_1 . Заочне рішення 17.08.2021 року набрало законної сили.

Посилання відповідача на те, що він не був належним чином повідомлений спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що ОСОБА_3 отримав ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками та після цього 07 червня 2019 року подав клопотання про зустрічне забезпечення позову. Вимоги вказаного клопотання були враховані судом при ухваленні рішення про забезпечення позову від 08.04.2020. В самому клопотанні ОСОБА_3 у реквізитах зазначив свою адресу: . АДРЕСА_2 , іншої адреси не вказав, клопотання підписано особисто ОСОБА_3 .

Окрім того, ОСОБА_3 отримані судові повістки на судові засідання призначенні 25.09.2019 року,08.11.2019 року, 06.02.2020 року.

ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Департаменту реєстрації Харківської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб

Також в матеріалах цивільної справи містяться конверти, з яких вбачається, що відповідачу ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , направлялися судові повістки, проте конверти повернулися на адресу суду з поміткою «закінчення терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою».

Приписами ч.1 ст.131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Окрім того, інформація щодо розгляду справи розміщується на офіційному сайті «Судова влада», який є у загальному доступі. Саме за допомогою цього сайту та сайту «Єдиний державний реєстр судових рішень», як зазначає відповідач, він зміг ознайомитися з текстом судового рішення. Раніше йому не було відомо про розгляд зазначеної справи в суді. Проте, до таких тверджень відповідача суд ставиться критично.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, обставини, на які посилається відповідач в обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення, не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами під час розгляду заяви та спростовуються матеріалами цивільної справи №638/2907/19. Тому, суд дійшов висновку про необхідність відмови ОСОБА_3 у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Керуючись ст.280-289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.06.2021 року у справі №638/2907/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння - відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено 19.11.2021 року.

Суддя В.В. Щепіхіна