Справа №242/3639/20
Провадження №2/242/276/21
21 січня 2021 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Капітонова В.І., секретар судового засідання Нарижна О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича, третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клименко Романа Васильовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день та час повідомлена належним чином. Надала заяву, де просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти задоволення позову.
Відповідачі ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клименко Р.В. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Згідно із ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 02.09.2020 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 14.09.2020 року цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У задоволенні клопотання про витребування доказів відмовлено та роз`яснено право позивача звернутися до суду із клопотанням про витребування доказів із дотриманням вимог, передбачених ст. 84 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Положення ст.18 ЦК України передбачають, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Розділом ІІ Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.
Згідно з п. 1.1., 1.2 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.
Відповідно до п. 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.
У статті 89 Закону України «Про нотаріат» визначено, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення,розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.
Отже, згідно з п. 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. (п. 3.1 Порядку)
Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. (п.3.3 Порядку)
Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 не погоджувалася із розміром заборгованості за кредитом, який зазначений у виконавчому написі нотаріуса як безспірна заборгованість. Також, зазначала, що в порушення статті 87 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус вчинив виконавчий напис, хоча з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України встановлено обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Отже, у разі звернення до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач повинен надати копію (або оригінал) оспорюваного документа, а у разі його відсутності звернутися до суду із клопотанням про витребування доказів у порядку визначеному ст. 84 ЦПК України.
Суд звертає увагу, що позивач у прохальній частині позовної заяви просила витребувати у приватного нотаріуса Колейчик В.В. матеріали справи за якою вчинено нотаріальний напис.
Разом з тим, ухвалою суду від 14.09.2020 року у задоволенні клопотання про витребування доказів було відмовлено, оскільки дане клопотання не відповідає вимогам ч. 2 ст. 84 ЦПК України та не містить: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Також, ухвалою суду позивачу роз`яснено право подати клопотання про витребування доказів із дотриманням вимог визначених ст. 84 ЦПК України та в строк, зазначені у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.
Проте, позивач клопотань про витребування доказів не надала.
Позивач у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначала про відсутність у неї додаткових доказів.
У зв`язку з неявкою позивача до суду, суд позбавлений можливості з`ясувати обставини, що підлягають доказуванню у повному обсязі, та відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України роз`яснити позивачу її процесуальні права та обов`язки, та наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягають.
На підставі ст. 133,141 ЦПК України, судові витрати по справі не відшкодовуються.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13,81,258,259,263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича, третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клименко Романа Васильовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду.
Суддя В.І.Капітонов