01.06.2021 Справа № 756/5044/20
ун. № 756/5044/20
пр. №2/756/987/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді Майбоженко А.М.,

секретаря Дуб В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Оболонського районного суду м.Києва перебуває вищевказана цивільна справа.

20.05.2021 року позивачем подано заяву про відмову від позову.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно ч.3 ст. 206 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає правильним прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження у справі.

Крім того, 06.04.2021 року від представника відповідача надійшла заява про стягнення з позивача на користь відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 15 000 грн.

Частиною п`ятою статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи суд має встановити, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені під час розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості дій позивача при розгляді даної справи суд виходить з наступного.

28.04.2020 позивачем подано до суду позовну заяву до відповідача ОСОБА_2 про зобов`язання відповідача за власний рахунок знести самочинно збудовані прибудови до квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 22.05.2020 відкрито провадження в даній справі.

Розгляд даної справи призначався неодноразово.

В підготовчому судовому засіданні 27.07.2020 представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки з мережі Інтернет йому стало відомо про намір відповідача її відчужити. Ухвалою суду від 27.07.2020 заяву про забезпечення позову залишено без задоволення. Розгляд справи відкладено до 11.08.2020 за клопотанням представника відповідача.

07.08.2020 представником відповідача - адвокатом Олійником О.В. подано відзив на позовну заяву з рядом доказів, які обґрунтовують заперечення відповідача.

11.08.2020 позивачем подано до суду заяву про відвід судді, в якій він посилався на те, що суддею необґрунтовано не розглянуто клопотання про витребування доказів і постановлено ухвалу про відмову у забезпечення позову, яка є необґрунтована.

Ухвалою суду від 11.08.2020 заявлений відвід залишено без задоволення.

Розгляд справи відкладено до 11.09.2020. У цю дату на розгляд справи ні позивач, ні його представник не з`явились, причини своєї неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим підготовче засідання відкладено до 29.10.2020.

В судове засіданні 29.10.2020 всі учасники справи не з`явились, від представника позивача надійшло клопотання про неможливість явка до суду. Це клопотання не містило будь-яких доказів, які б підтверджували причини неявки сторони позивача до суду.

В наступному судовому засіданні 12.11.2020 за участю представників позивача та відповідача проведено підготовче засідання, на якому розглянуто клопотання сторони позивача про витребування доказів, призначення експертизи, виклик 135 свідків. Підготовче судове засідання відкладено до 09.02.2021.

У зв`язку з неявкою учасників справи, підготовче судове засідання відкладено до 06.04.2021. Відомості про причини неявки позивача та його представника суду не надані.

30.03.2021 від позивача надійшла заява про залишення позову без розгляду, а 06.04.2021 від представника відповідача клопотання про розподіл судових витрат.

Підготовче засідання 06.04.2021 відкладено. Відомості про причини неявки позивача та його представника суду не надані.

20.05.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява про відмову від позову.

Комплекс вищеперелічених дій позивача та його бездіяльність, на думку суду, вказують на недобросовісність позивача при розгляді цієї справи, що призвели до її тривалого розгляду, неодноразового відкладення підготовчого судового засідання, що негативно вплинуло на права відповідача, який внаслідок пред`явлення до нього позовних вимог, змушений був скористався послугами адвоката задля формування своїх заперечень, подання доказів, якими вони обґрунтовуються, і мав на меті завершити вирішення цієї справи шляхом ухвалення судового рішення, в якому судом було б надано оцінку правомірності та обґрунтованості пред`явленого позову та обґрунтованості заперечень відповідача. І у випадку необґрунтованості позовних вимог і відмови у їх задоволенні, питання про відшкодування судових витрат, понесених відповідачем, не було б поставлено в залежність від дій позивача, їх обґрунтованості.

Закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. Саме по собі подання заяви про відмову від позову не є необґрунтованими діями позивача, так як це його диспозитивне право, передбачене нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Однак, суду не доведено з яких міркувань позивачем було прийнято рішення про відмову від позову після спливу річного строку з моменту пред`явлення позову до суду, чи вплинули на це рішення доводи відповідача, викладені у відзиві на позов та докази, якими вони обґрунтовуються.

За таких обставин суд визнає, що дії позивача були необґрунтованими і внаслідок залучення відповідача до участі у судовому спорі, останній вимушений був понести витрати задля захисту своїх прав та інтересів і лише факт відмови від позову не може звільняти позивача від компенсації таких витрат.

Вирішуючи питання щодо розміру витрат, які підлягають відшкодуванню суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи представником відповідача було надано договір про надання правничої допомоги від 09.06.2020, укладений між адвокатом Олійником О.В. та ОСОБА_2 (відповідачем); акт прийому-передачі виконаних робіт та детальний опис витрат, пов`язаних з судовим розглядом даної справи. Вартість комплексу правової допомоги, що надається у даній справі склала 15 000 грн., які сплачені відповідачем адвокату 10.06.2020, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №10/06 та рахунком (а.с.118-119).

Водночас за змістом ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. ч. 3, 5, 9 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 3, 5, 9 ст. 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року справі №922/445/19, від 22 листопада 2019 року у справі №910/906/18 та від 06 грудня 2019 року у справі №910/353/19).

В детальному описі витрат, пов`язаних з судовим розглядом справи, зазначено наступні види послуг: вивчення матеріалів справи та надання попереднього правового висновку, подання до суду клопотання про відкладення розгляду справи 27.07.2020, зібрання необхідних письмових доказів, підготовка та подання відзиву на позовну заяву, представництво інтересів в судових засіданнях 11.08.2020, 11.09.2020, 29.10.2020, 12.11.2020, 06.04.2011.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Застосовуючи зазначені стандарти в даній справі, суд вважає, що витрати, зазначені у детальному описі витрат не відповідають критерію реальності адвокатських витрат з точки зору їх необхідності. З цих підстав суд вважає необґрунтованим відносити до витрат на професійну правничу допомогу: вивчення матеріалів справи та надання попереднього правового висновку, подання до суду клопотання про відкладення розгляду справи 27.07.2020, а також витрати щодо участі в судових засіданнях 29.10.2020, 06.04.2021, оскільки судові засідання у ці дати відкладено у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.Також суд не відносить до складу витрат послугу адвоката щодо явки до суду 11.09.2020, оскільки судове засідання не відбулось у зв`язку з неявкою позивача та його представника вперше після відкриття провадження у даній справі.

Вищезазначені принципи справедливого суду змушують суд встановлювати розумність розміру витратна професійну правничу допомогу задля забезпечення балансу прав та інтересів обох сторін.

Отже, загальна сума витрат, які мають бути відшкодовані позивачем відповідачу складає 9 000 грн. і включає в себе надання послуг щодо зібрання необхідних письмових доказів, підготовка та подання відзиву на позовну заяву, представництва інтересів в судових засіданнях 11.08.2020 та 12.11.2020.

На підставі викладеного та керуючись ст. 141, 142, 206, 255 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії - закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 9 000 (дев`ять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач: ОСОБА_1 , дата народження не відома, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Повний текст ухвали складено 01.06.2021

Суддя А.М.Майбоженко