Справа № 462/6570/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого-судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря судового засідання Борисюк В.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.02.2004 року і від спільного подружнього життя мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 через свого представника 08.09.2021 року звернулася з позовом в суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя у них не склалося, оскільки відповідач веде аморальний спосіб життя, через що у них погіршилися сімейні відносини. Зазначила, що їхня сім`я остаточно розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим та недоцільним.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04.10.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на мотиви такого, який просять задовольнити та доповнили, що з кінця вересня 2021 року сторони проживають окремо, у зв`язку з тим, що відповідач має алкогольну та наркотичну залежність.

Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечив, просив в задоволенні позову відмовити, оскільки любить позивача та хотів би зберегти сім`ю.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, сторони уклали шлюб 21.02.2004 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №271 (а.с.5), від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11) та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Також встановлено, що між сторонами вже тривалий час відсутнє взаєморозуміння та виникають конфлікти, вони проживають окремо один від одного, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, а відтак фактично не підтримують жодних відносин.

Враховуючи те, що позов поданий ще у вересні 2021 року, проте з того часу подружжя не примирилося, не налагодило свої сімейні відносини, з огляду на позицію позивача, яка категорично наполягає на розірванні шлюбу, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення.

З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає.

Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд дійшов переконання, що їх шлюб слід розірвати.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 908 грн., сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (а.с.1).

Керуючись ст. 12, 13, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована на АДРЕСА_1 , та ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає на АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 908 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з п.3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.11.2021 року.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю. Колодяжний