Справа № 635/5580/20
Провадження № 2/635/964/2021
20 травня 2021 року Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді - Шинкарчука Я. А.,
при секретарі судового засідання Желізовій О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Покотилівка Харківського району Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
в с т а н о в и в:
07 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Харківського районного суду Харківської області із позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому позивач просить визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Позов обґрунтовано тим, що вона на підставі договору дарування від 27 жовтня 1993 року є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У вказаному житловому будинку зареєстровані: ОСОБА_2 (сестра позивача) та ОСОБА_3 (племінник позивача), однак ніколи не проживали у вказаному житловому будинку. За адресою реєстрації місця проживання відповідачі ніколи не мешкали. Місця проживання відповідачів позивачу не відомо. Позивач вважає, що як власник житлового будинку має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядженням своїм майном, в зв`язку з чим звернулась з даним позовом до суду.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 лютого 2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
Учасники справи в судове засідання не з`явились.
Позивач ОСОБА_1 надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідачів не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву та будь яких заява, клопотань до суду не надали.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, які належно повідомлялись про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статі 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.
Відповідно до копії договору дарування, посвідченого 27 жовтня 1993 року старшим державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори Ніколенко Г.А., р. № 2-2779, ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .
Згідно довідки Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 631 від 04.09.2020 року право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано в цілому за гр.. ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району 27 жовтня 1993 року р. № 2-2779, про що внесено запис в реєстрову книгу БТІ № 6 під реєстровим № 629 від 27 грудня 1993 року.
У будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата реєстрації 28 листопада 2001 року та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата реєстрації 25 лютого 2014 року, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Пісочинської селищної ради № 568 від 24 квітня 2020 року.
Факт не проживання відповідачів ОСОБА_2 з 28 листопада 2001 року ОСОБА_3 з 25 лютого 2014 року, тобто з часу їх реєстрації в будинку за адресою АДРЕСА_1 підтверджується актом обстеження домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 , складений депутатом округу № 28 Пісочинської селищної ради Воронько Є.Є. від 23 квітня 2020 року у присутності сусідів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).
За змістом статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.
Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з нормою статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства.
За змістом статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.
Положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартири тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачі на момент набуття права власності позивачем і на момент звернення до суду з цим позовом у спірному будинку як член сім`ї позивача не проживали, реєстрація відповідачів в будинку позивача порушує її права як власника, в зв`язку з чим спір підлягає вирішенню з підстав статей 383 та 391 ЦК України.
Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на момент набуття права власності позивачем і на момент звернення до суду з цим позовом у спірному будинку як член сім`ї позивача не проживали, реєстрація відповідачів в будинку позивача порушує її права як власника, а тому спір підлягає вирішенню з підстав статей 383 та 391 ЦК України.
Таким чином, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи позовні вимоги підлягають задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, враховуючи, що позивач, як особа з інвалідністю ІІ групи на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від плати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, суд покладає судові витрати, які складаються із судового збору за подання до суду позовної заяви, на відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Керуючись ст. ст. 141, 247, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять ) гривень 40 (сорок) копійок на користь держави, відповідно з кожного.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
відповідач 1 ? ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
відповідач 2 ? ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 27 травня 2021 року.
Суддя Я. А. Шинкарчук