Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

спр. № 336/4361/21

пр. № 2/336/3359/2021

м. Запоріжжя 18 листопада 2021 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Палубінській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Концерну «Міські теплові мережі» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Гвардейський 137) про зобов`язання здійснити перерахунок оплати за послуги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, за яким просить зобов`язати Концерн «Міські теплові мережі» здійснити перерахунок оплати за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання по особовому рахунку № НОМЕР_1 з за показниками лічильника, який встановлено в його квартирі, виходячи з об`ємів фактично використаної гарячої води за період з лютого 2019 року по квітень 2021 року.

На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив наступне

20 вересня 2008 року між позивачем - ОСОБА_1 - та відповідачем - Концерном «МТМ» - був укладений договір про надання послуг з центрального опалення, постачання гарячої води №311049.

Відповідно до договору, відповідач зобов`язується надавати позивачу за адресою: АДРЕСА_1 вчасно та відповідної якості послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, а позивач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами.

На ім`я позивача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Для обліку використання гарячої води у його квартирі встановлено лічильник типу КВ-1,5 із заводським номером 519261. Даний лічильник опломбовано пломбою ПТМ та взято на абонентський облік. З того часу нарахування плати за підігрів води, розрахунки за надані послуги проводились відповідно до показників даного засобу обліку згідно із затвердженими тарифами.

У березні 2021 року позивачем було проведено повірку лічильника. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П-70-2020-004936 від 25.03.2021 року, лічильник води КВ-1,5, заводський номер 519261 - відповідає вимогам ДСТУ 3580-97 відповідно до 5.1. «Границі допустимої відносної похибки в умовах експлуатації».

Після надання відповідачу документів щодо проведення державної повірки, квартирний лічильник гарячої води був опломбований.

У травні 2021 року позивач отримав від відповідача рахунок по сплаті житлово-комунальних послуг за квітень 2021 року. Відповідно до рахунку, позивач зобов`язаний сплатити на користь відповідача за централізоване опалення та ГВП - 24 829,90 гривень. Нарахування плати за послуги з гарячого водопостачання даним відповідачем проводилось не за фактичними показами лічильника, а за тарифами за нормою споживання у відповідності до кількості зареєстрований у квартирі осіб.

17 травня 2021 року позивач звернувся до відповідача із зверненням щодо проведення перерахунку за наданні послуги відповідно до показань лічильника.

Листом за № Б-963/п від 18.05.2021 року, відповідачем - Концерном «МТМ» - було відмовлено в проведені перерахунку за послугу з постачання гарячої води.

Позивач вважає, що дії відповідача є незаконними. Так, правові основи забезпечення єдності вимірювань в Україні визначає Закон України "Про метрологію та метрологічну діяльність" із змінами та доповненнями, внесеними Законом України від 15 січня 2015 року N 124-У1ІІ (далі - Закон), який регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності.

Згідно зі статтею 17 Закону законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці в міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Підприємства, які надають послуги споживачам з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій(виконавці), повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії за рахунок включення цих робіт до тарифу на послуги з утримання будинків і споруд відповідно до укладених між ними договорів.

Згідно з договором від 20 вересня 2008 року № 311049, виконавцем послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води у квартирі, що належить позивачу, є відповідач - Концерн «МТМ».

Договором не врегульоване питання відшкодування витрат на повірку засобів обліку води.

Відповідно до пункту 10 Правил та Типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Згідно з пунктом 16 Правил у разі виникнення сумнівів щодо правильності показань квартирних засобів обліку споживач в установленому порядку може проводити їх позачергову повірку за власні кошти, про що інформує виконавця. Якщо виявлена у показаннях помилка виходить за межі, передбачені у паспорті квартирного засобу обліку, виконавець повинен здійснити перерахунок плати за споживання води та/або теплової енергії з дня останньої повірки або встановлення засобу обліку, якщо його повірка не проводилась, шляхом зменшення плати на відсоток, який перевищує встановлені межі точності для-цього типу засобу обліку, до моменту виявлення помилки.

Отже, плата за послуги з водопостачання згідно з нормативами (нормами) споживання вноситься у разі несправності вже установлених засобів обліку води.

Таким чином, несвоєчасне проведення повірки установленого лічильнику споживання води саме по собі не є підставою для оплати витрат води за нормами споживання, які застосовуються у разі несправності установлених засобів обліку води.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П-70-2020-004936 від 25.03.2021 року, лічильник води КВ-1,5, заводський номер 519261 - відповідає вимогам ДСТУ 3580-97 відповідно до 5.1. «Границі допустимої відносної похибки в умовах експлуатації».

Дані результати повірки є позитивними, тому правових підстав для нарахування плати за послуги з водопостачання згідно з нормативами (нормами) споживання за фактично справний встановлений лічильник води у відповідача не було.

Сторона відповідача подала відзив, яким повністю заперечила на заявлені позовні вимоги, як на такі, що не обґрунтовані ані нормативно, ані документально, а тому у відповідача відсутній обов`язок щодо проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки позивача за власний рахунок.

У судовому засіданні представник позивача підтримав поданий позов за вищевказаними підставами, а представник відповідача на позовні вимоги заперечував, як на безпідставні.

Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванню обставин справи, прийшов до висновку, що у позові слід відмовити.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно дост. 9 Конституції Україниє частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно дост. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зіст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.12,13 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Квартира позивача дійсно підключена до мережі централізованого гарячого водопостачання, а такі послуги надаються Концерном «Міські теплові мережі».

Так, 20 вересня 2008 року між позивачем - ОСОБА_1 - та відповідачем - Концерном «МТМ» - був укладений договір про надання послуг з центрального опалення, постачання гарячої води №311049, згідно якого відповідач зобов`язується надавати позивачу за адресою: АДРЕСА_1 вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а позивач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами.

На ім`я позивача ОСОБА_1 було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Сторонами не оспорюється, що для обліку використання гарячої води у вказаній квартирі встановлено лічильник типу КВ-1,5 із заводським номером 519261. Даний лічильник опломбовано пломбою ПТМ та взято на абонентський облік.

У березні 2021 року позивачем було проведено повірку лічильника. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П-70-2020-004936 від 25.03.2021 року, лічильник води КВ-1,5, заводський номер 519261 - відповідає вимогам ДСТУ 3580-97 відповідно до 5.1. «Границі допустимої відносної похибки в умовах експлуатації».

Після надання відповідачу документів щодо проведення державної повірки, квартирний лічильник гарячої води був опломбований.

У травні 2021 року позивач отримав від відповідача рахунок по сплаті житлово-комунальних послуг за квітень 2021 року. Відповідно до рахунку, позивач зобов`язаний сплатити на користь відповідача за централізоване опалення та ГВП - 24 829,90 гривень. Нарахування плати за послуги з гарячого водопостачання даним відповідачем проводилось не за фактичними показами лічильника, а за тарифами за нормою споживання у відповідності до кількості зареєстрований у квартирі осіб.

17 травня 2021 року позивач звернувся до відповідача із зверненням щодо проведення перерахунку за наданні послуги відповідно до показань лічильника.

Листом за № Б-963/п від 18.05.2021 року, відповідачем - Концерном «МТМ» - було відмовлено в проведені перерахунку за послугу з постачання гарячої води.

Відповідно дост.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст.525,526,530 ЦК Україниодностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу.Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно доЗакону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004р., який діяв в період виникнення спірних правовідносин і втратив чинність з 01.05.2019р., а такожЗакону України «Про житлово-комунальні послуги»2189-VIII від 09.11.2017р., який введено в дію з 01.05.2019р., правовідносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, мають ознаки зобов`язання, в силу яких споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004р., плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до п.10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, оплата послуг за показаннями засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу), проводиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі (будинку садибного типу) незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок.

Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абз.5п.15 цих Правил (у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами споживання). Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Згідно із п.9,15 Правил № 630 квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

05.06.2014р. було прийнятоЗакон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (далі - Закон №1314-VII), який набрав чинності з 01.01.2016р.

Відповідно до ч.4 ст.17 цього Закону періодична повірка засобів вимірювальної техніки, які використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду, що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Останні несуть відповідальність за своєчасність проведення такої повірки.

22.06.2017р. було прийнято Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (далі - Закон № 2119-VIII), який набрав чинності з 02.08.2017р.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1, ч.2 ст.6 Закону № 2119-VIII вузол розподільного облікуце вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів. Обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановленозаконом або договором.

Крім того, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017р. до ч.4ст.17 Закону №1314-VII внесені зміни, відповідно до яких періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором.

Міжповірочний інтервал лічильників води становить 4 роки (наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016р. № 1747).

Відповідно до ч.4ст.8 Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність»законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Законута іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п.1,2 р.IV Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженогонаказом Мінекономрозвитку від 08.02.2016р. №193, результати вимірювання та інші дані, отримані під час проведення повірки, повинні бути задокументовані відповідно до методики повірки. Результати повірки ЗВТ вважають позитивними, якщо їх метрологічні і технічні характеристики відповідають вимогам Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та технічних регламентів щодо ЗВТ.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що квартира позивача підключена до мережі централізованого гарячого водопостачання, в квартирі встановлений і прийнятий на абонентський облік лічильник гарячої води, який як засіб вимірювальної техніки підлягає періодичній повірці.

Така повірка до набрання чинностіЗаконом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»(02.08.2017р.) здійснювалась відповідно до Правил №630 таст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»за рахунок суб`єкта господарювання, який надавав такі послуги, тобто відповідача Концерну «МТМ».

Періодична повірка лічильника води в квартирі позивача після лютого 2019 року та до березня 2021 року здійснена не була.

З прийняттям Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» змінився підхід до обліку цих житлово-комунальних послуг та обслуговування засобів їх обліку. Так, вказаним Законом обов`язок обслуговування і проведення періодичної повірки квартирних приборів обліку води покладено власників таких приборів за їх рахунок, якщо інше не встановлено договором. Власником квартирного приладу обліку води є споживач.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у Концерну «МТМ» відсутній обов`язок щодо проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки, взятого на абонентський облік за власний рахунок, таку повірку повинен проводити сам споживач.

Крім того, суд звертає увагу, що із зазначених позивачем предмета та підстав позову вбачається, що предметом спору стала правомірність нарахованої плати заборгованості за послуги постачання гарячої води. Оскарження дій відповідача щодо нарахування плати за постачання гарячої води, які є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. А все, що зазначав позивач у позовній заяві, може бути запереченням у разі пред`явлення до нього позову про стягнення суми.

Тобто, суд виходить з того, що фактичні обставини, пов`язані із наявністю або відсутністю заборгованості за послуги постачання гарячої води підлягають доведенню при пред`явленні відповідачем позову про їх стягнення.

Підсумовуючи викладене, суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Суд не бере до уваги посилання сторони позивача на правову позицію Верховного Суду в постанові від 27.03.2019 по справі № 229/1539/17, оскільки до власних висновків названий суд дійшов, надаючи оцінку правовідносинам за інших обставин на підставі законодавства, що діяло до внесення законодавчих змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Концерну «Міські теплові мережі» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Гвардейський 137) про зобов`язання здійснити перерахунок оплати за послуги.

Роз`яснити учасникам справи, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Визначена дата складання повного рішення - 26.11.2021 року.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін