Справа № 308/958/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участю секретаря Химинець О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 25.05.2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 28.05.2021 року.

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі від 13.04.2021 р. відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання.

Позов мотивує тим, що, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був батьком позивача ОСОБА_1 . Померлому на праві особистої приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 що підтверджується копією договору дарування від 29 листопада 2004 року посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дроботя А.В., за № 2505 та інше майно. Вказана квартира була останнім місцем його реєстрації та проживання.

Позивач зазначає, що ОСОБА_3 , на випадок своєї смерті склав заповіт яким все належне йому майно заповів своєму сину, позивачу по справі - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заповіт посвідчено нотаріально 25 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Головко В.Є. за № 319. Заповіт зареєстровано у Єдиному реєстрі заповітів за № 63209410 що підтверджується витягом від 25 жовтня 2018 р.

У позовній заяві вказано, що згідно витягу зі спадкового реєстру виданого приватним нотаріусом м. Ужгорода Кішкін Д.В. спадкова спадщина після смерті ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 не заведена.

Позивач стверджує, що про існування заповіту йому стало відомо 28 грудня 2020 року від його мами ОСОБА_2 . Так, позивач вказує на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVTD-19» від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року на усій території України установлено карантин. Як вказує позивач, з моменту запровадження карантину враховуючи похилий вік матері він з нею не бачився та не заходив у квартиру. Позивач зазначає, що вказані обставини може підтвердити відповідачка.

При цьому у позовній заяві вказано, що згідно з витягом з Єдиного реєстру заповіт видано приватним нотаріусом вказаний заповіт є чинний і його не скасовано, окрім того, спадкові права після смерті батька позивача, ніким не оформлені.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1216,-1218, 1268, 1270, 1272 ЦК України, та ст.ст. 4-5, 174-177, 277 ЦПК України позивач просить суд: визначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 додатковий строк тривалістю в 1 (один) місяць починаючи з дня наступного після набрання рішенням законної сили на подачу заяви про прийняття спадщини за заповітом яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задоволити. Також через канцелярію суду позивачем подана заява про приєднання до матеріалів справи документів: свідоцтва про смерть сина серії НОМЕР_1 від 18.09.2019 р., виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №9448/875 від 04.10.2019, згода на медичне втручання від 27.09.2019, договір дарування серії ВВО№895425 від 29.11.2004 (надано повторно).

Відповідач в судове засідання не з`явилися, проте на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, при цьому зазначила, що позов підтримує в повному обсязі.

Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає за можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 11.11.2019, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 91 року, копія міститься у матеріалах справи.

З матеріалів справи також встановлено, що за життя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , 25.10.2018 було складено заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу, Головко В.Є., зареєстровано в спадковому реєстрі №319.Згідно вказаного заповіту все своє майно належне йому на день смерті ОСОБА_3 , заповідав своєму сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьками якого вказано ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 .

Згідно довідки, виданої 23.01.2021 Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Проспект 48» за вих. № 14 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрованими значаться ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Окрім того, згідно наданого до суду договору дарування (копія в матеріалах справи), від 29.11.2004 року, право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 перейшло до ОСОБА_3 . Право власності на квартиру АДРЕСА_1 , згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.12.2004 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно належить ОСОБА_3 .

Відповідно до наявного у матеріалах справи Витяги зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 25.01.2021 інформація про відкриття спадщини за померлим ОСОБА_3 відсутня.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 , звертався до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Разом із тим, згідно наявної у матеріалах справи відповіді приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіна Дениса Володимировича, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 . При мотивуванні відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріус вказав на те, що згідно довідки, виданої 23.01.2021 Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Проспект 48» за вих. № 14 станом на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) позивач не проживав постійно разом із спадкодавцем.

Окрім того нотаріус зазначив, що відповідно до витягу зі Спадкового реєстру №63284508 від 25.01.2021, сформованого відповідно до абзацу сьомого пункту 3.3. Положення про Спадковий реєстр, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2011 № 1810/5, станом на дату формування витягу у Спадковому реєстрі відсутня інформація про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_3 . При цьому було вказано на те, що відповідно до частини першої статті 1272 Цивільного кодексу України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Та, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття «спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 Цивільного кодексу України).

У відповіді нотаріуса міститься повідомлення про те, що відповідно до витягу зі Спадкового реєстру № 63282916 від 25.01.2021, поданий позивачем ОСОБА_1 , заповіт, посвідчений 25.10.2018 ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу за реєстровим № 319 (викладений на спеціальному бланку нотаріальних документів «ННК 235675») станом на дату формування витягу є чинним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до вимог ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно роз`яснень, що викладені в п. 24 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визнання особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України в постановах від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року № 6-1215цс16.

Верховний Суд України також зробив висновок, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Зокрема, при вирішенні цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні КонституційногоСуду Українивід 02.11.2004року №15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відомо. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення.

Пунктами 2.3 та 3.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595 на нотаріуса при заведенні спадкової справи покладається обов`язок перевірити за даними Спадкового реєстру наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус розяснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23.08.2017 р. в аспекті справи № 6-1320цс17.

Разом із тим, з матеріалів справи встановлено, що відповідно до наявних у матеріалах справи Витягів зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 25.01.2021 інформація про відкриття спадщини за померлим ОСОБА_3 відсутня, тобто спадкова справа заведена не була.

При цьому, відповідно до витягу зі Спадкового реєстру № 63282916 від 25.01.2021, поданий позивачем ОСОБА_1 , заповіт, посвідчений 25.10.2018 Головко В.Є., приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу за реєстровим № 319 (викладений на спеціальному бланку нотаріальних документів «ННК 235675») станом на дату формування витягу є чинним. Витяг надано приватним нотаріусом Кішкіним Д.В.

Судом встановлено, що згідно заповіту позивач є спадкоємцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , та відповідно із вказаної дати слід рахувати час відкриття спадщини.

Разом із тим, у передбачений законом строк, позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва на спадщину, оскільки йому не було відомо про існування заповіту, позивач спільно із батьком ні до ні на момент його смерті не проживав.

У постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 ВС вказано на те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлого сплинув 10.05.2020, а до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивач звернувся у січні 2021 року.

Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Крім того, суд враховує, що обставини зазначені позивачем про смерть його сина, наявність хвороби у дружини, у вказаний в позові проміжок часу. Зокрема, згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18.09.2019 р. ІНФОРМАЦІЯ_12 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №9448/875 від 04.10.2019, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 23.09.2019 року 04.10.2019 року, згідно копії заяви була надана згода на медичне втручання від 27.09.2019.

Суд вважає що наявні підстави для задоволення позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого. Оскільки, позивачу не було відомо про наявність заповіту, про його існування він дізнався лише 28.12.2020, а також зважаючи на приписи постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №211 від 11.03.2020, з урахуванням Постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №641 від 22.07.2020 , якими з 12 березня 2020 року на всій території України встановлений карантин, що діє до теперішнього часу, а тому зазначені обставин суд вважає поважними та такими, що створюють істотні труднощі для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, враховуючи те, що під час судового розгляду справи встановлено, що позивач з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_1 суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк, а саме один місяць з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач - ОСОБА_1 , адреса позивача: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання відповідача: АДРЕСА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош