Провадження № 2-і/742/1/21
Єдиний унікальний № 742/3036/20
УХВАЛА

26 травня 2021 року суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Ільченка О.І., розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 про компенсацію судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про припинення права на частку та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про компенсацію судових витрат у розмірі 4000,00 грн у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про припинення права на частку та визнання права власності.

Заявлені вимоги мотивує тим, що Прилуцьким міськрайонним судом розглядалась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення належного їй права власності на 1/6 частку у будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з виплатою їй грошової компенсації в розмірі 24943,67 грн. Після подання нею відзиву на позовну заяву позивач подала заяву про залишення свого позову без розгляду, в зв`язку з чим ухвалою суду від 24.02.2021 позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Дане рішення судом ухвалено без участі сторін, а сама ухвала ОСОБА_1 не була надіслана поштою, про прийняте рішення вона дізналася лише 28.04.2021 коли безпосередньо в суді отримала копію вказаної ухвали.

Під час розгляду даної справи з метою доведення безпідставності вимог позивача ОСОБА_1 користувалась правовою допомогою та залучала спеціаліста для визначення дійсної вартості частки у будинку. В зв`язку з чим нею були понесені витрати в розмірі 4000,00 грн.

Вказані витрати нею понесені у зв`язку з розглядом справи та внаслідок необгрунтованих дій позивача, якою спочатку подано позовну заяву, а почім залишено її без розгляду, хоча жодних змін у їх правовідносинах з даного питання не відбулося, спір щодо предмету позову не вирішився та не врегулювався.

18.05.2021 представником позивача ОСОБА_2 адвокатом Зарічною Л.А. подано до суду пояснення на заяву про компенсацію судових витрат, у якому остання просить узадоволенні заявлених ОСОБА_1 вимогах про компенсацію судових витрат відмовити у повному обсязі в зв`язку з необґрунтованістю в заяві, які дії позивача у вказаній справі були необґрунтованими, що є підставою для компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи у зв`язку із залишенням позову без розгляду.

У судове засідання сторони не з`явилися проте їх представники подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, посилаючись на обставини викладені кожним у заяві про компенсацію судових витрат та поясненні.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 29.10.2020 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про припинення права на частку та визнання права власності (а.с. 3-6).

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24.11.2020 позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Які були вчасно усунуті в зв`язку з чим ухвалою суду від 26.11.2020 прийнято дану позовну заяву до розгляду та призначено підготовче засідання (а.с.17, 22).

17.12.2020 представником відповідача адвокатом Денисенко С.В. подано до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про припинення права на частку та визнання права власності (а.с.26-29).

17.12.2020 підготовче засідання по даній справі було відкладено та 28.12.2020 закрито підготовче засідання (а.с.36, 39).

24.02.2021 представником позивача ОСОБА_2 адвокатом Зарічною Л.А. до суду було подано заяву про залишення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про припинення права на частку та визнання права власності без розгляду, в зв`язку з чим було винесено відповідну ухвалу суду (а.с. 41, 43).

05.05.2021 представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Денисенко С.В. подано до суду заяву про компенсацію судових витрат. На підставі чого долучено рахунок-фактуру від 15.12.2020, квитанції, розрахунок витрат на правничу допомогу від 28.04.2021 та копію договору про надання правової допомоги від 10.12.2020 (а.с.45-51).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу (ч. 6 ст. 142 ЦПК України).

Таким чином, законодавець, гарантуючи особам право на звернення до суду за захистом та право на позов у вказаній редакції ЦПК України, передбачив компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.

Добросовісні дії позивача спрямовані на захист його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійснені конституційного права на судовий захист. Дані обставини підтверджуються також постановою Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №521/3011/18, провадження №61-10254св20.

Саме по собі звернення з позовом до суду не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Частина 9 статті 141 ЦПК України визначає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про необґрунтованість дій позивача, а тому підстави для стягнення витрат на правову допомогу з позивача на користь відповідача відсутні.

В поданій заяві від 05.05.2021 представником відповідача не наведено жодних обставин та доводів, про які зазначається у ч.9 ст.141 ЦПК України.

У відповідності до п.38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно з вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Враховуючи вищевикладене, оскільки у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише внаслідок необґрунтованих дій позивача, а жодних підстав для визнання необґрунтованими дій позивача під час розгляду справи відповідачем не наведено, тому у задоволенні такої заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст.133, 137, 141 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про компенсацію судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про припинення права на частку та визнання права власності - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.Ільченко