РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року

м. Рівне

Справа № 569/18021/20

Провадження № 22-ц/4815/969/21

Рівненський апеляційний суд :

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 березня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2020 року до Рівненського міського суду Рівненської області звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" з цивільним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 116 615, 26 грн. за договором про надання споживчого кредиту №0 від 26.06.2008 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,що між позичальником - ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» 26.06.2008 був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 0 , за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 48 000,00 Дол. США зі сплатою 15,0% річних.

З метою забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, Банк та ОСОБА_2 уклали Договір поруки №214015 від 26.06.2008.

08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.

30 липня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір №2298/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту № 0 від 26.06.2008 та Договором поруки №214015 від 26.06.2008.

Таким чином, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» наділено правом грошової вимоги до Відповідачів, а ПАТ «Дельта Банк» втратив такі права.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ТОВ "Вердикт Капітал" вказує на те, що до апеляційної скарги долучений додаток до договору про відступлення права вимоги з відповідними відомостями про кредитний договір та договір застави. Зазначає, що нарахування інфляційних збитків проведено на зобов`язання, яке виражено у гривні відповідно до рішення Рівненського міського суду від 04.04.2014 року, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки. Стверджує, що рішення Рівненського міського суду від 04.04.2014 року тривалий час не виконувалось у зв`язку з чим спричинено збитки як первісному так і новому кредитору у зв`язку з чим апелянт звернувся до суду з позовом про застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України.

З наведених підстав просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ТОВ "Вердикт Капітал" задовольнити у повному обсязі.

Представником відповідача було подано відзив, яким заперечує щодо задоволення апеляційної скарги, вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому просить залишити без змін.

Відповідно до ч.13 ст. 7, ч.1ст. 274, ч.1 ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, щоміж позичальником - ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» 26.06.2008 був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 48 000,00 Дол. США зі сплатою 15,0% річних.

З метою забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, Банк та ОСОБА_2 уклали Договір поруки №214015 від 26.06.2008.

08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04.04.2014 у справі №569/16503/13-ц в рахунок погашення кредитної заборгованості у розмірі 442 728, 92 грн. за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26 червня 2008 року, укладеним між АКІБ « УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 305332 від 26 червня 2008 року, укладеного між АКІБ « УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , шляхом визнання права власності на іпотечне майно за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк».

30 липня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір №2298/К про відступлення прав вимоги (надалі - договір №2298/К), відповідно до п. 1 якого за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

На підтвердження заявлених вимог позивачем надано витяг з додатку №1 до договору №2298/К про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 року.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач не надав суду першої інстанції додатку №1 до договору відступлення прав вимоги №2298/К від 20.07.2020, первинні бухгалтерські документи (виписку по особовому рахунку позичальника тощо). Клопотання про витребування первинних бухгалтерських документів не заявляв.

За таких обставин суд першої інстанцій зробив правильний висновок про необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Як передбачено ч.3 ст.367 ЦПК України апеляційний суд приймає (витребовує) докази, які не були подані до суду першої інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Долучений до апеляційної скарги додаток №1 не може бути врахований судом як підстава для скасування рішення суду першої інстанції оскільки апелянт жодним чином не обґрунтував неможливість його подання до суду першої інстанції за відсутності будь-яких перешкод для цього.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, суму заборгованості для розрахунку 3% річних та інфляційних втрат позивачем було взято з рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04.04.2014 у справі №569/16503/13-ц. На момент укладення договору №2298/К, вже було виконане рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04.04.2014 у справі №569/16503/13-ц - звернуто стягнення на іпотечне майно позичальника та зареєстровано за ПАТ "Дельта Банк" право власності на таке майно.

Проте позивачем при проведенні розрахунку заборгованості вказана обставина врахована не була чим, не виконано вимоги ст.12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Керуючись принципами змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, позивач зобов`язаний був надати докази на доведення обставин, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог.

Докази переходу права вимоги до позивача є суперечливими.

Зважаючи на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження наявності у відповідачів заборгованості саме в заявленому розмірі, суд вважає недоведеним порушення прав позивача.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення відповідного обґрунтування щодо заявлених вимог, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.С. Шимків