Справа №: 343/1902/21
Провадження №: 2/0343/701/21
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

судді Монташевич С. М.,

з участю: секретарів судового засідання Шикор Г. В., Оленяк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 343/1902/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

за участю: позивачки - ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 гривень, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано на підставі рішення Долинського районного суду від 05.07.2021. Від даного шлюбу у них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З вересня 2020 року вони почали проживати окремо, дочка залишилася з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач рідко бачиться з дитиною, коштів на її утримання практично не надає. Вона працює, бере будь-які підробітки, однак її доходів на утримання доньки не вистачає. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню дитини, а надані ним кошти є незначними та не регулярними, тому вона просить призначити аліменти у твердій грошовій сумі.

У судовому засіданні позивачка підтримала позов, просила його задовольнити. Також вказала, що відповідач інколи надсилає певні кошти, однак нерегулярно та в незначному розмірі. Їй точно не відомо, чи працює він, але ОСОБА_2 є фізично здоровим і може працювати. Інших утриманців він не має. Ні вона, ні їхня дитина нерухомого та рухомого майна на праві власності не мають.

Відповідач у судове засідання не з`яивився, подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, а також відзив на позов, у якому визнав його частково. Свою позицію мотивовує тим, що за час шлюбу у них народилася ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою. Від народження дочки він постійно бере участь у її матеріальному забезпеченні, надсилає кошти, у тому числі із картки своєї мами, на картковий рахунок позивачки. Остання вказує, що він працює та отримує значні кошти, однак такі твердження є тільки її припущеннями. Так, під час перебування у шлюбі вони взяли споживчий кредит і для його погашення він змушений був тимчасово (з грудня 2020 по травень 2021) працювати в Польщі. Також з метою покращення житлових умов йому доводилося самостійно за власні кошти проводити поточний ремонт житлового будинку, в якому вони з позивачкою спільно проживали. На даний час у нього немає постійного стабільного заробітку, а його дохід не дозволяє сплачувати аліменти у визначеному ОСОБА_1 розмірі. Просить позов задовольнити частково та стягувати з нього на утримання ОСОБА_3 1500,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15-16). До відзиву долучив докази, які підтверджують обставини, викладені у ньому.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 05.10.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін.

19 жовтня 2021 року від відповідача поступив відзив на позов, у якому відповідач не заперечив проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500,00 грн щомісячно до досягнення нею повноліття. Розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Ухвалою суду від 28.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

рішенням Долинського районного суду від 05.07.2021 шлюб між сторонами розірвано (а.с.6).

Як вбачається зі світлокопії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане виконавчим комітетом Підгірцівської сільської ради Стрийського району Львівської області, за час шлюбу у сторін народилася ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 12 (а.с. 5).

З долучених до матеріалів справи копій квитанцій встановлено, що з березня 2021 року по листопад 2021 року відповідач на користь ОСОБА_1 перераховував кошти, які в середньому на місяць складали 1500 гривень (а.с. 17-18).

Відповідач мав кредитні зобов`язання перед АТ "Перший український міжнародний банк" згідно договору № 01 від 05.08.2017, які станом на 12.10.2021 виконав в повному обсязі. Рахунок № 1425 закрито 08.07.2021, що підтверджується довідкою № ST1-50.4/214 від 12.10.2021 (а.с. 19).

Як свідчить довідка № 854 від 12.10.2021, ОСОБА_2 являється співвласником житлового будинку по АДРЕСА_1 , у якому зареєстрований разом з братом. Витрати на утримання будинку, зі слів матері, несе ОСОБА_2 (а.с. 20).

З 01.12.2020 по 22.05.2021 відповідач перебував за кордоном, на що вказують відповідні відмітки на його закордонному паспорті НОМЕР_2 (а.с. 21).

Між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні малолітньої дитини, яка проживає разом з матір`ю.

Оцінка суду:

вислухавши позивачку, вивчивши зміст відзиву, дослідивши наявні у справі докази і встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька.

Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з нею, що підтвердив у відзиві і відповідач. Останній як батько повинен брати участь в забезпеченні дитини всім необхідним, тому вона просить стягувати з нього аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дитини, з чим ОСОБА_2 погодився, визнавши позов частково.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, в тому числі наявність у відповідача власного житла, те, що кредитні зобов`язання, які він мав на даний час ним виконані, інших утриманців він не має, добровільно надавав кошти на утримання дитини до звернення до суду з даним позовом, часткове визнання ним позовних вимог, та приходить до переконання, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід проводити стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, а позов задовольнити частково. Аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не поставлять відповідача у скрутне матеріальне становище.

Стягнення аліментів слід розпочати від дня пред`явлення позову, як це визначено ч. 1 ст. 191 СК України, і проводити в такому розмірі до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Розподіл судових витрат між сторонами:

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 908,00 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст. 141 ЦПК України, керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 280-282, 289, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 30 вересня 2021 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішеннябезпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний зміст рішення буде складено до 26 листопада 2021 року.

Суддя Долинського районного суду С.М. Монташевич

Повний зміст рішення складено 24 листопада 2021 року.