Справа №266/7045/21
Провадження№ 2-о/266/272/21
УХВАЛА

19.11.2021 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області Курбанова Н.М., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, заінтересовані особи: відділ РАЦС Приморського району м. Маріуполь, ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, жіночої статі, доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку, Донецької області.

Згідно зі ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно зі ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте, заявником, на порушення вимог ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту народження дитини не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу, а саме оригіналу медичного свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та електронні копії документів не посвідчені підписом заявника із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до п. 8, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: -перелік документів та інших доказів,що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, заява ОСОБА_1 не містить зазначення щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження про те, що нею не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Так, положеннями ч.7 ст.43 ЦПК України передбачено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Дану заяву подано до суду через систему «Електронний суд», однак всупереч положенням ч. 7 ст. 43 ЦПК України не додано доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Заінтересованою особою по справі зазначено відділ РАЦС Приморського району м. Маріуполь, відомості про який у Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відсутні, а зареєстрована юридична особа Приморський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

Згідно з п. 2 ст. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові, для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб, громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Таким чином, заявником у заяві зазначено зацікавлену особу юридичну особу, відомості про яку у Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відсутні.

Також, при вирішенні питання про відкриття провадження встановлено, що заява подана без додержання вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме до заяви не додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку.

Так, відповідно ч. ч. 1, 2 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

З матеріалів, доданих до заяви, вбачається, що заявником надана квитанція на суму 463,27 грн.

Однак, при перевірці судом за допомогою програмного забезпечення автоматизованої системи документообігу суду «Д-3» зарахування судового збору, встановлено, що сплачений судовий збір за квитанцією на суму 463,27 грн., належна сплата якого становить 454,00грн., не зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України.

Крім того, у наданій суду квитанції відсутня вірна назва отримувача коштів, його код, банк отримувача, код банку отримувача коштів, рахунок отримувача, код класифікації доходів бюджету, призначення платежу, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених уст. 318 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Таким чином, заява підлягає залишенню без руху до усунення заявником вказаних порушень ст. 318 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 185, 318 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що в разі невиконання вказівок суду у встановлений строк заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Курбанова Н. М.