ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/889/21 Номер провадження 22-ц/814/2637/21Головуючий у 1-й інстанції Тимчук Р. І. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Обідіної О.І., Хіль Л.М.,

розглянувши в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за порушення умов договору

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 06 жовтня 2021 року, прийнятого під головуванням судді Тимчука Р.І. в м. Полтаві, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до районного суду з даним позовом. Зазначали, що 12 лютого 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 був укладений договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 .

Договором визначено, що продавець зобов`язався знятися з реєстраційного обліку до 23.02.2021 року, сплатити заборгованість з комунальних послуг до моменту фактичної передачі квартири, звільнити її від речей, вилучити ключі від квартири в осіб, які їх мали, і передати квартиру покупцям до 01.04.2021 року. Вказані умови відповідачем не були виконані належним чином. Просили стягнути з ОСОБА_3 на їх користь неустойку у розмірі 21 150 грн., заборгованість зі сплати комунальних послуг у розмірі 3767 грн та витрати пов`язані з наданням правової допомоги у розмірі 6000 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 06 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за порушення умов договору задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неустойку у розмірі 21 150 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з наданням правової допомоги у розмірі 6 000 грн.

Рішення обґрунтоване тим, що відповідач допустив прострочення зобов`язання щодо зняття з реєстраційного обліку, передбаченого договором купівлі-продажу від 12 лютого 2021 року.

Рішення оскаржив ОСОБА_3 який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вважає, що сторони не дійшли всіх істотних умов щодо забезпечення зобов`язання, оскільки не визначили вид неустойки і не конкретизували яке саме зобов`язання забезпечується.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 12 лютого 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 укладено договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 .

Згідно п. 9 даного договору визначено, що продавець зобов`язався знятися з реєстраційного обліку до 23.02.2021 року, сплатити заборгованість з комунальних послуг до моменту фактичної передачі квартири, звільнити її від речей, вилучити ключі від квартири в осіб, які їх мали, і передати квартиру покупцям до 01.04.2021 року.

У разі прострочення зняття з реєстраційного обліку, передачі квартири Продавець зобов`язується сплатити неустойку у розмірі 450 гривень за кожний день прострочення, а також несе витрати, пов`язані з оплатою комунальних послуг до дня передачі квартири, крім випадків, коли прострочення сталося з вини Покупців.

З реєстраційного обліку відповідач знявся лише 12 квітня 2021 року.

Задовольняючи частково позов районний суд своє рішення мотивував тим, що відповідач несвоєчасно виконав умови, визначені пунктом 9 договору купівлі продажу від 12 лютого 2021 року, що тягне стягнення неустойки у розмірі, визначеному цим договором.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

За приписами статей 626-629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно пункту 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно із положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

У частині другій статті 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що умовами укладеного 12 лютого 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 договору- купівлі продажу сторони погодили, що продавець зобов`язувався знятися з реєстраційного обліку до 23.02.2021 року, однак фактично це зробив тільки 12 квітня 2021 року.

Таким чином, районний суд прийшов до вірного висновку, що відповідач, допустивши прострочення зняття з реєстраційного обліку у строки, визначені договором, має сплатити неустойку у розмірі 450 гривень за 47 днів прострочення зобов`язання у розмірі 21 150 грн.

Вказані обставини відповідачем не спростовано.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Адвокатом Гетя А.О. на підтвердження понесених витрат позивачами на професійну допомогу було надано: Договір про надання правової допомоги від 08.04.2021 року укладений між Адвокатом Гетя А.О. та Таргонським Ф.М., та розрахунок наданих послуг на загальну суму 6000 грн. (а.с.19,79).

Згідно п.4.2 договору про надання правової допомоги від 08.04.2021 року сторони договору погодили гонорар у сумі 6000 грн.

З вказаного вбачається, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в частині оскаржуваного судового рішення не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 06 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24.11.2021 р.

Головуючий-суддя О. В. Прядкіна

Судді: О.І. Обідіна

Л.М. Хіль