Справа № 2-8404/11
Провадження № 4-с/761/242/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.,

при секретарі Горпенюк М.А.

за участю:

представника скаржника Таран Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кісельова Віталіна Володимирівна, акціонерне товариство «Альфа-Банк» на дії приватного виконавця,

встановив:

Скаржник звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, в якій просив суд: визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової Віталіни Володимирівни щодо відкриття виконавчого провадження №65852560 з виконання виконавчого листа №2-8404/11, виданого 19.10.2015 Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "УніКредитБанк" заборгованість за договором про іпотечний кредит № МRTG-63 від 05.03.2007, укладеного між Відкритим акціонерним товариством "УніКредитБанк" (правонаступник Публічне акціонерне товариства "УніКредитБанк") із ОСОБА_1 у сумі 3057548,22 грн. та судових витрат у сумі 1820,00 грн.; зобов`язати приватного виконавця Кісельову Віталіну Володимирівну скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №65852560 від 17.06.2021, заходи примусового виконання, вчинені при виконанні даного виконавчого провадження та повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кісельовою В.В. безпідставно прийнято на виконання виконавчий лист №2-8404/11, виданий 19.10.2015 Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "УніКредитБанк" заборгованості за договором про іпотечний кредит № МRTG-63 від 05.03.2007, укладеного між Відкритим акціонерним товариством "УніКредитБанк" (правонаступник Публічне акціонерне товариства "УніКредитБанк") із ОСОБА_1 у сумі 3057548,22 грн. та судових витрат у сумі 1820,00 грн., танеобґрунтовановинесено постанову про відкриття виконавчого провадження, оскільки строк пред`явлення на виконання виконавчого документазакінчився ще до його пред`явлення на виконання.

Представник скаржника у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити скаргу в повному обсязі.

Представник АТ «Альфа-Банк» у судове засідання не з`явився, пояснень на подану скаргу не подав.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кісельова В.В. у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі та на адресу суду направила копії матеріалів виконавчого провадження №65852560.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають розгляду скарги, що визначено частиною 2 статті 450 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення скарги за наступних підстав.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельовою В.В.від 17.06.2021 було відкрите виконавче провадження №65852560 з примусового виконання виконавчого листа №2-8404/11, виданого 19.10.2015 Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "УніКредитБанк" заборгованість за договором про іпотечний кредит № МRTG-63 від 05.03.2007, укладеного між Відкритим акціонерним товариством "УніКредитБанк" (правонаступник Публічне акціонерне товариства "УніКредитБанк") із ОСОБА_1 у сумі 3057548,22 грн. та судових витрат у сумі 1820,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається у разі його пред`явлення до виконання.

Даний виконавчий лист містить відмітки державних виконавців щодо повернення виконавчого документу стягувачу, а саме: відмітка головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо відмовлення у відкритті виконавчого провадження 16.03.2016 на підставі п. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»; відмітка державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо повернення виконавчого листа стягувачу 12.03.2019 на підставі п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Як встановлено в судовому засіданні, виконавчий лист №2-8404/11 виданий 19.10.2015 Шевченківським районним судом м. Києва, містить запис суду відносно строку пред`явлення виконавчого листа до виконання - до 09.01.2015.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно із частинами 1, 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.11.2015 ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступник ПАТ «УніКредитБанк») звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, в якій зазначив про пропущення строку пред`явлення до виконання вказаного виконавчого листа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.02.2016 прийнято рішення про повернення заявнику даної заяви, у зв`язку з не усуненням недоліків, тобто строк на пред`явлення виконавчого документа на виконання не поновлювався.

23.10.2017 ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. У своїй заяві банк зазначив про те, що діяльність ПАТ «УніКредитБанк» припинено з 02.12.2013, доказом цього є Договір про приєднання від 02.12.2013, Передавальний акт від 02.12.2013, Протокол №3 позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Укрсоцбанк» від 02.12.2013, а також витяг з ЄДРПОУ, що наявні в матеріалах справи. Також зазначає, що 16.03.2016. Відділом примусового виконання рішень ГТУЮ у м. Києві відмовлено у відкритті виконавчого провадження у зв`язку з пропуском терміну пред`явлення, а також зазначає, що оригінал виконавчого листа втрачено. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.02.2018 задоволено заяву ПАТ «Укрсоцбанк», видано дублікат виконавчого листа №2-8404/11 та поновлено строк на пред`явлення його до виконання.

Проте, постановою Апеляційного суду м. Києва від 01.08.2018 вказану вище ухвалу скасовано. Відмовляючи у видачі дубліката виконавчого листа та поновленні строку для пред`явлення його до виконання, суд апеляційної інстанції в своїй постанові зазначив, що дублікат виконавчого документа не може бути виданий, оскільки оригінал знаходиться в матеріалах справи, а також суд акцентував увагу на тому, що без заміни сторони виконавчого провадження, правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що строк пред`явлення виконавчого листа пропущений та у передбаченому законодавством порядку не поновлювався.

При цьому, суд критично ставиться до відмітки державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на виконавчому документі щодо повернення виконавчого листа стягувачу 12.03.2019.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження, винесеної 15.04.2016 державним виконавцем Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, вбачається, що останнім відкрито виконавче провадження ВП №50855160 по виконанню виконавчого листа №2-8404/11, виданого 19.10.2015 Шевченківським районним судом м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УніКредитБанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит та судових витрати у розмірі 291 820,00 грн. Тобто, виконавчий документ №2-8404/11 щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 3 057 548,22 грн. на користь ПАТ «УніКредитБанк» на виконанні у даному відділі не перебував.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (в редакції на дату пред`явлення виконавчого документа на виконання - 15.04.2016) виконавче провадження відкривається на підставі виконавчого документа за заявою стягувача.

З постанови про відкриття виконавчого провадження, винесеної 15.04.2016 державним виконавцем Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, вбачається, що стягувачем по даному виконавчому провадженню є ПАТ «УніКредитБанк».

Проте, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, діяльність ПАТ «УніКредитБанк» припинено 17.11.2014, а тому останній не міг у квітні 2016 року пред`явити виконавчий документ до виконання та відповідно не міг бути стягувачем.

Щодо вимог про визнання неправомірними дії приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження, зобов`язання приватного виконавця скасувати заходи примусового виконання, вчиненні при виконанні виконавчого провадження та повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання.

Предметом оцінки судом скарг на дії держвиконавців є законність дій державного виконавця щодо вчинення виконавчих дій, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.06.2020 у справі № 760/20579/18 (провадження № 61-8174св19): «неправомірні дії - це дії, що порушують вимоги закону або інших нормативних актів, здійснюються всупереч праву. Вони являють собою заборонені нормами права форми поведінки суб`єктів права та порушують приписи юридичних норм. Отже, суть протиправності зводиться до об`єктивного порушення закону».

За змістом ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», в якій закріплено права виконавця під час примусового виконання судового рішення, вбачається надання виконавцю дискреції лише на обрання конкретних заходів щодо примусового виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1.6 наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Методології проведення антикорупційної експертизи» № 1395/5 від 24.04.2017 дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Тобто здійснення органом державної влади дискреційних повноважень може, в деяких випадках, передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дії.

Суд, розглядаючи справу щодо правомірності дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Аналогічне роз`яснення надане судам в п. 18 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.05.2012, яке зводиться до того, що суд не має права зобов`язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З огляду на викладене, при вирішенні питання щодо визнання неправомірними дії приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження, зобов`язання приватного виконавця скасувати заходи примусового виконання, вчиненні при виконанні виконавчого провадження та повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, слід виходити з того, що суд не вправі підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження державного виконавця (державної виконавчої служби) щодо вирішення питань, які законодавством віднесено до їх компетенції.

Отже, в даній частині скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

При цьому, з огляду на закріплені в ст. ст. 12-13 ЦПК України принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, на скаржника покладається обов`язок довести ті обставини, на які він посилається в обґрунтування неправомірності рішення, дій чи бездіяльності виконавця.

Згідно з ч.ч. 2-3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кісельова Віталіна Володимирівна, акціонерне товариство «Альфа-Банк» на дії приватного виконавця,задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової Віталіни Володимирівни про відкриття виконавчого провадження ВП №65852560 від 17.06.2021.

В решті заявлених вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: