ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року м. Херсон

Справа №766/20220/20

Провадження №22-ц/819/1503/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)

судді: Базіль Л.В.

Приходько Л.А.

секретар судового засідання: Дундич А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 травня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Кузьміної О.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором оренди квартири.

Позовна заява мотивована тим, що позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

06 січня 2020 року між позивачем та відповідачем укладений договір оренди вищезазначеної квартири, відповідно до умов якого (п.1.3 договору) розмір місячної орендної плати складав 4000,00грн., які орендар повинна була сплачувати за 10 днів до початку наступного місяця оренди.

Оскільки ОСОБА_1 належним чином умови договору оренди не виконувала, заборгованість відповідача станом на 23 листопада 2020 року становить 20600,00грн.

Вказана заборгованість була погоджена між сторонами та зафіксована у розписці складеній відповідачем від 23 листопада 2020 року, із зазначенням кінцевого строку її погашення - 30 листопада 2020 року.

Однак, станом на 30 листопада 2020 року заборгованість по орендній платі так і не була погашена відповідачем, вимоги щодо її сплати остання ігнорує, в зв`язку з чим позивач просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь заборгованість за договором оренди квартири від 06 січня 2020 року в розмірі 20600,00грн., вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18 травня 2021 року позов задоволений.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором оренди житла від 06 січня 2020 року в розмірі 20600,00грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80грн.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки ОСОБА_2 виконала покладені на неї обов`язки за договором, а саме передала належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 в найм відповідачу, проте ОСОБА_1 орендну плату за договором належним чином не сплачує, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 20600,00грн., яка підлягає стягненню на користь позивача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просить рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Скарга мотивована тим, що під час проживання в орендованій квартирі виявила її істотні недоліки та фактичну непридатність для використання за призначенням, що позивач умисно приховала при укладенні договору.

Вказала, що стіни, стеля, підлога та меблі у квартирі постійно покривались чорною пліснявою, у зв`язку з чим вона змушена була за власний рахунок придбавати антисептичні засоби для миття стін і підлоги. Про виявлені недоліки вона одразу повідомила позивача та постійно складала відповідні акти-претензії, намагаючись узгодити з власником квартири зменшення орендної плати, проте ОСОБА_2 на них не реагувала, на обстеження квартири за її викликами не з`являлася.

Крім того, зазначила, що приєднана до позовної заяви розписка про визнання нею боргу за договором не є належним доказом погодження розміру заборгованості, оскільки в розписці не зазначені повні відомості про особу, яка надала цю розписку, зокрема, ім`я, по батькові, дата народження, зареєстроване місце проживання, відомості про паспорт громадянина України. Розписка не містить відомостей про особу, на чию користь автор розписки зобов`язується погасити заборгованість по квартплаті, а також відсутня інформація про те, в чому полягає ця квартплата, тобто невідомо чи то заборгованість за житлово-комунальні послуги чи за оренду жила.

Апелянт вважає, що зобов`язання за договором оренди вона виконала в повному обсязі, а вимога позивача про стягнення з неї заборгованості є необґрунтованою та недоведеною належними доказами.

Поданий ОСОБА_2 відзив на апеляційну скаргу колегією суддів залишений без розгляду, як такий що поданий без додержання вимог ч. 4 ст. 360 ЦПК України щодо надіслання його копії іншим учасникам справи.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явилася, просила розгляд справи відкласти у зв`язку із відрядженням, проте доказів на підтвердження наявності поважних причин неявки до суду не надала. Справа розглядається в порядку ст.372 ч.2 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_2 до суду не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В заяві від 26 жовтня 2021 року вказала про неможливість прибуття в судове засідання у зв`язку із хворобою.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 06 січня 2020 року між ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 на невизначений строк укладено договір найму (оренди) квартири АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 08 вересня 2015 року (а.с. 25-26).

За змістом п. 3.1. укладеного договору орендна плата за користування квартирою складає 4000,00грн. на місяць, які орендар зобов`язаний сплачувати за 10 днів до початку наступного місяця оренди.

Згідно зі статтями 526, 530, 601, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

За положеннями частини третьої статті 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором.

Розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця (ч. ч. 1,3 ст. 820 ЦК України).

Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість по орендній платі в розмірі 20600,00грн., що виникла у відповідача станом на 23 листопада 2020 року, у зв`язку з невиконанням останньою зобов`язань за договором оренди квартири від 06 січня 2020 року.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 винаймала квартиру належу позивачу до 30 листопада 2020 року, при цьому 23 листопада 2020 року нею складно розписку, зі змісту якої вбачається, що вона визнає заборгованість за договором оренди квартири, що утворилася станом на 23 листопада 2020 року у загальному розмірі 20600,00грн. (старий борг 2000,00грн., серпень - 4000,00грн., вересень: 1300,00грн. + 4000,00грн., жовтень 4000,00грн. +1300,00грн., листопад 4000,00грн.) та зобов`язується виплатити цей борг в термін до 30 листопада 2020 року (а.с.8).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановивши, що ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження факту сплати обумовленої договором орендної плати, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди квартири від 06 січня 2020 року у розмірі 20600,00грн., яка утворилася станом на 23 листопада 2020 року.

Зазначене також спростовує доводи апеляційної скарги з приводу повного виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди.

Твердження апелянта про те, що розписка не містить, серед іншого, відомостей про особу, яка склала даний документ, спростовуються засвідченням її власною печаткою ОСОБА_1 , як суб`єктом підприємницької діяльності, а також змістом розписки, в якій зазначено, що саме відповідач по справі зобов`язується здійснити погашення заборгованості по квартплаті, що утворилася станом на 23 листопада 2020 року.

Долучені до апеляційної скарги копії актів-претензій щодо недоліків стану орендованої відповідачем квартири слід визнати неприйнятними з огляду на положення ст.83 ч.8 ЦПК України.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилань, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення.

Оскільки місцевим судом повно та всебічно з`ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст.367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 19 листопада 2021 року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.В. Базіль

Л.А. Приходько