Номер справи місцевого суду: 500/3032/18
Головуючий у першій інстанції Смокіна Г. І.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 500/3032/18

Провадження номер: 22-ц/813/10402/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря судового засідання - Рибачук О.І.

учасники справи:

- позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода»,

- відповідач - ОСОБА_1 ,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Селянське (фермерське) господарство «Чебана Петра Григорійовича»,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Селянське (фермерське) господарство «Чебана Петра Григорійовича», про визнання договору недійсним та стягнення збитків, за апеляційною скаргою адвоката Ягунова Дмитра Вікторовича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода», на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, постановлену у складі судді Смокіної Г.І. 02 липня 2021 року, про залишення позову без розгляду,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст позовних вимог

У травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода» звернулось до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) визнати недійсним договір оренди, укладений 13.02.2017 року між Селянським (фермерським) господарством «Чебана Петра Григорійовича» та ОСОБА_1 щодо оренди земельної ділянки, площею - 3,4195 га.; 3) стягнути з ОСОБА_1 недоотриманий дохід у розмірі - 149 168 грн. (Т. 1, а. с. 2 - 7).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 травня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (Т. 1, а. с. 36).

2.2 Короткий зміст ухвали суду першої інстанції, мотивування його висновків

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 липня 2021 року вищевказану позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що у судове засідання, призначене на 19.05.2021 року, представник позивача не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено розпискою представника (Т. 2, а. с. 57). До суду надійшла заява від 14.05.2021 року про відкладення розгляду справи у зв`язку з розірванням в односторонньому порядку договору про надання правничої допомоги між АО «Славицька та Партнери» та ТОВ «Злагода», хворобою та знаходженням на лікуванні адвоката Златєва П.Д., який на той час здійснював представництво інтересів ТОВ «Злагода».

У судове засідання, призначене на 02.07.2021 року, представник позивача не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення (Т. 2, а. с. 63). До суду надійшла заява представника позивача - адвоката Ягунова Д.В. від 01.07.2021 року про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи, вирішення питання про самовідвід та відвід судді.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (Т. 2, а. с. 75 - 75 зворотна сторона).

2.3 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Ягунов Дмитро Вікторович, діючий від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода», в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Справу направити для до суду першої інстанції для розгляду іншим складом суду.

2.4 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що: 1) підставою для скасування ухвали від 02.07.2021 р. є те, що суд першої інстанції, достовірно знаючи та будучи повністю проінформованою про особливу важливість цієї справи для позивача, розуміючи, що один представник позивача (адвокат Златєв

П.Д.) перебуває на лікарняному, а другий (адвокат Ягунов Д.В.) повинен мати час для

ознайомлення з матеріалами справи, постановив ухвалу від 02.07.2021 р. за таємною

процедурою, на злісне порушення права ТОВ «Злагода» щодо доступу до суду та права на

отримання правничої допомоги; 2) суд першої інстанції в одному судовому засіданні ухвалив два рішення - про відмову в задоволенні заяви про відвід і про залишення

позовної заяви без розгляду, ігноруючи факт того, що сама заява про відвід є правової

підставою для перенесення (відкладення) розгляду справи; 3) суд першої інстанції порушив ст. 6 Конвенції про захист прав людини; 4) ухвала суду першої інстанції постановлена незаконним та упередженим складом суду, з грубим порушенням права позивача (ТОВ «Злагода») на справедливий судовий розгляд (Т. 2, а. с. 79 - 85).

2.5 Узагальнені доводи сторін в апеляційному суді

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ТОВ «Злагода».

ОСОБА_1 вказує на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена у відповідності до чинного законодавства (Т. 3, а. с. 40 - 43).

2.6 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.09.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Ягунова Дмитра Вікторовича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода», на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 липня 2021 року про залишення позову без розгляду (Т. 2, а. с. 223).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.09.2021 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено справу до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін в приміщенні Одеського апеляційного суду (Т. 2, а. с. 224).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.09.2021 року задоволено клопотання адвоката Ягунова Дмитра Вікторовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке призначено на 11 листопада 2021 року о 14:15 год. (Т. 2, а. с. 225).

22.09.2021 року від адвоката Ягунова Дмитра Вікторовича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» надійшли письмові пояснення (Т. 2, а. с. 228 - 230).

27.09.2021 року від адвоката Ягунова Дмитра Вікторовича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода», надійшла заява про долучення доказів (Т. 3, а. с. 6).

12.10.2021 року від адвоката Ягунова Дмитра Вікторовича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода», надійшла заява про долучення доказів (Т. 3, а. с. 13 - 15).

02.11.2021 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу (Т. 3, а. с. 40 - 45).

08.11.2021 року від адвоката Ягунова Дмитра Вікторовича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода», надійшли письмові пояснення (Т. 3, а. с. 47 - 50).

10.11.2021 року від директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» - Стойкової Любові Костянтинівни надійшли письмові пояснення (Т. 3, а. с. 100 - 104).

10.11.2021 року від директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» - Стойкової Любові Костянтинівни надійшли письмові пояснення (Т. 3, а. с. 105 - 107).

10.11.2021 року від директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» - Стойкової Любові Костянтинівни надійшла заява про розгляд апеляційної скаргу за її відсутності (Т. 3, а. с. 111).

10.11.2021 року від адвоката Ягунова Дмитра Вікторовича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода», надійшли письмові пояснення (Т. 3, а. с. 112-113).

11.11.2021 року від директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» - Стойкової Любові Костянтинівни надійшла заява про долучення доказів (Т. 3, а. с. 116).

11.11.2021 року від директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» - Стойкової Любові Костянтинівни надійшли письмові пояснення (Т. 3, а. с. 120).

11.11.2021 року від адвоката Ягунова Дмитра Вікторовича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода», надійшли письмові пояснення (Т. 3, а. с. 127).

Згідно Акту, складеного 11.11.2021 року провідним інженером-програмістом Заболотським С.В., начальником відділу забезпечення проведення судових засідань Карпенко С.В. та секретарем судового засідання Рибачук О.І., 11.11.2021 року в залі судового засідання №5 під час розгляду цивільної справи №22-ц/813/10402/21 за допомогою сервісу «EasyCon» не вдалось встановити надійний зв`язок із представником позивача - адвокатом Ягуновим Д.В., що вірогідно було викликано перевантаженням серверів «EasyCon», внаслідок чого відеоконференція не відбулась.

У судовому засіданні адвокат Арнаут Андрій Георгійович, діючий від імені ОСОБА_1 , просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

У судовому засіданні адвокат Кобак Роман Іванович, діючий від імені Селянського (фермерське) господарства «Чебана Петра Григорійовича», апеляційну скаргу не визнав.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності її інших учасників, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиві на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Ягунова Дмитра Вікторовича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода», підлягає задоволенню частково.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі

У травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - селянське (фермерське) господарство «Чебан П.Г.», про визнання договору недійсним та стягнення збитків.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, постановленою у складі судді Швець В.М. 25 травня 2018 року, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Справа вісім раз призначалася до розгляду у судовому засіданні. Відкладалася у зв`язку із неявкою учасників справи у судові засідання, одного разу - у зв`язку із знаходженням судді у відпустці, одного разу - у зв`язку із знаходженням судді у кримінальному процесі (Т. 1, а. с. 44, 67, 227, 231, 245, 249, Т. 2, а. с. 4, 5).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2020 року, проведеного у зв`язку із зміною спеціалізації суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Швець В.М. згідно рішення зборів суддів №5 від 11.03.2020 року визначено головуючого суддю по справі суддю Пащенко Т.П..

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, постановленою у складі судді Пащенко Т.П. 16 березня 2020 року, задоволено самовідвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Пащенко Тетяни Павлівни (Т, 2, а. с. 8).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2020 року, визначено головуючого суддю по справі - Смокіну Г.І..

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, постановлену у складі судді Смокіної Г.І. 19 березня 2020 року прийнято до свого провадження в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» до ОСОБА_1 , третя особа - селянське (фермерське) господарство «Чебан Петро Григорійович», про визнання договору недійсним та стягнення збитків (Т, 2, а. с. 10). Справа неодноразово призначалася до розгляду у судовому засіданні. П`ять разів відкладалася у зв`язку із неявкою учасників справи у судові засідання, одного разу - у зв`язку із знаходженням судді у відпустці (Т, 2, а. с. 11, 13, 15, 17, 25, 33).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, постановленою у складі судді Смокіної Г.І. 22 грудня 2020 року закрито підготовче провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» до ОСОБА_1 , третя особа - селянське (фермерське) господарство «Чебан Петро Григорійович», про визнання договору недійсним та стягнення збитків та призначити справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 10 лютого 2021 року на 15 год. 00 хв. (Т, 2, а. с. 39).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, постановленою у складі судді Смокіної Г.І. 02 липня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» про самовідвід та відвід судді.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, постановлену у складі судді Смокіної Г.І. 02 липня 2021 року залишено без розгляду позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - селянське (фермерське) господарство «Чебана Петра Григорійовича», про визнання договору недійсним та стягнення збитків.

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права та мотиви прийняття/відхилення викладених в апеляційній скарзі доводів

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції, доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Нормами процесуального закону визначено право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у порядку, встановленому ЦПК України.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повторно до судового засідання не з`явився без поважних причини, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

З таким висновком суду колегія суддів погодитися не може, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, під повторністю неявки в судове засідання в цивільному процесі слід розуміти другу неявку підряд (поспіль) належно повідомленого позивача.

З наведеного слідує, що право суду залишити заяву без розгляду виникає за наявності дворазового належного повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду справи, двократної, послідовної неявки позивача безпосередньо у судове засідання та відсутності його заяви про розгляд справи за його відсутності.

З матеріалів справи вбачається, що вказана цивільна справи розглядалась досить тривалий час - провадження у справі відкрито 25.05.2018 р. (Т, 1, а. с. 36). Підготовче судове засідання тривало до 19.03.2020 року (Т, 2, а. с. 10).

Два останні судові засідання у даній справі були призначені на 19.05.2021 року та 02 липня 2021 року.

У судове засідання, призначене на 19.05.2021 року, позивач не з`явився, представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджено розпискою представника (Т. 2, а. с. 57). До суду надійшла заява від 14.05.2021 року про відкладення розгляду справи у зв`язку із розірванням в односторонньому порядку договору про надання правничої допомоги між АО «Славицька та Партнери» та ТОВ «Злагода», хворобою та знаходженням на лікуванні адвоката Златєва П.Д., який на той час здійснював представництво інтересів ТОВ «Злагода» (Т. 2, а. с. 58 - 59).

У судове засідання, призначене на 02.07.2021 року, представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення (Т. 2, а. с. 63). До суду надійшла заява представника позивача - адвоката Ягунова Д.В. від 01.07.2021 року про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи та вирішення питання про самовідвід та відвід судді (Т. 2, а. с. 64 - 68).

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частинами першою, другою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

З вищенаведеного вбачається, що сторона позивача була належним чином повідомлена про останні два судові засідання. Сторона позивача двічі не з`явилася у судові засідання. Доводи адвоката Ягунова Д.В., діючого від імені ТОВ «Злагода» щодо наявності підстав для скасування ухвали суду про залишення позову без розгляду з тих підстав, що йому, як новому представнику необхідний був час для ознайомлення з матеріалами справи, колегія суддів не приймає до уваги. Вбачається, що позивач завчасно був повідомлений про останнє судове засідання, тому він сам повинен був завчасно визначитися із участю представника у судовому засіданні.

Недоведеними є доводи апеляційної скарги щодо упередженості судді Смокіної Г.І., а тому вони відхиляються апеляційним судом.

Неспроможними, такими, що не відповідають вимогам ч. 1 ст. 37 ЦПК України є доводи апелянта щодо необхідності направлення справи до суду першої інстанції для розгляду іншим складом суду.

Разом з тим, колегія судів звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена права на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Так, у справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії»).

Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцю і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04.12.1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справах «Белле проти Франції» та «Нун`єш Діаш проти Португалії»).

У пункті 55 рішення у справі «Kreuz v. Poland» («Креуз проти Польщі») від 19.06.2001 року Європейський суд з прав людини підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

У справі Perez de Rada Cavanilles v. Spain («Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії», рішення від 28.10.1998 року) та у справі Miragall Escolano and others v. Spain («Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», рішення від 13.01.2000 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (Shishkov v. Russia, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20.02.2014 року).

Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення Європейського суду з прав людини «De Geouffre de la Pradelle v. France» // Series A N 253- B).

Таким чином, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції на вищезазначене уваги звернув, допустився формального підходу до вирішення питання про залишення позову без розгляду, не врахувавши тривале знаходження справи на розгляді у суді, накопичення великої кількості матеріалів по справі, не прийняв до уваги положення ст. 265 ЦК України.

Наведене вище, дає підстави колегії суддів дійти висновку про помилковість висновку суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду.

3.4 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Ягунова Дмитра Вікторовича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода», є частково доведеними, а тому вона підлягає задоволенню частково.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За вищевикладених обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду справі підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області).

3.5 Підстави, порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з п. 16 ч. 1 ст. 353, п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду після її перегляду в апеляційному порядку може бути оскаржена в касаційному порядку.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Ягунова Дмитра Вікторовича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода», - задовольнити частково.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 липня 2021 року про залишення позову без розгляду - скасувати.

Цивільну справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 22 листопада 2021 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе