Справа № 450/2742/19 Провадження № 2-др/450/34/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

за участі відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити заяву представника Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» адвоката Кухар Н.В. про ухвалення додаткового рішення у справі № 450/2742/19,-

встановив:

06.10.2021 року Пустомитівський районний суд Львівської області розглянув заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 25.09.2020 року у справі №450/2742/19 у зв`язку з нововиявленими обставинами та постановив ухвалу, якою у задоволенні заяви відмовив.

28.10.2021 року від представника Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» адвоката Кухар Н.В., яка діє в інтересах позивача Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в порядку ст. 270 ЦПК України у справі №450/2742/19. Даною заявою представник позивача просить поновити ПрАТ «Львівобленерго» строк для звернення до суду на подання заяви та ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Львівобленерго» 1600,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Розмір витрат підтверджує копіями договору №21/9-9 про надання правничої допомоги, рахунку на оплату №21/118 від 06.10.2021 року, платіжного доручення від 08.10.2021 року №21867 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого адвокату Кухар Н.В.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася.

Відповідач ОСОБА_1 подала до суду пояснення на заяву. Зазначає, що до заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача не долучено належних доказів щодо розміру та /або порядку обчислення адвокатського гонорару, що не дає можливості пересвідчитися в дійсній домовленості сторін щодо розміру такого. Також в матеріалах справи відсутній акт приймання передачі, який міг би свідчити про об`єм надання адвокатський об`єднанням «Юріс Консультус» послуг, їх час та вартість. У зв`язку з цим вважає, що докази на підтвердження обсягу наданої позивачу правової допомоги відсутні. Зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат, встановлення їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи. Наголошує, що ПрАТ «Львівобленерго» має у структурі посади юрисконсультів, що підтверджується відзивом на її заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Сихівського районного суду від 23.09.2019 року у справі №464/3091/19 з ціною позову 2 984 000 грн., який наданий працівником юридичного відділу ПрАТ «Львівобленерго» адвокатом Рібун Р.

У зв`язку з цим, позивачем не надано доказів необхідності укладення договору про надання правничої допомоги з адвокатським об`єднанням щодо заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення у даній справі з ціною позову всього 22077,40 грн. За таких обставин у задоволенні заяви заперечила, просила відмовити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Ознайомившись з заявою та матеріалами справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. ч.3, 4 ст. 134 ЦПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Так, 23.09.2021 року представником ПрАТ «Львівобленерго», адвокатом Кухар Н.В. при подані відзиву на заяву про нововиявлені обставини долучено до матеріалів справи копію ордеру серія ВС № 1069232 на надання правничої (правової) допомоги, виданого адвокатським об`єднанням «Юріс Консультус» на підставі договору про надання правової допомоги №21/9-9 від 17.09.2021 року та представником позивача у відзиві зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат ПрАТ «Львівобленерго» становить 1600,00 грн.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До заяви про ухвалення додаткового рішення представник позивача долучила копії договору №21/9-9 про надання правничої допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого адвокату Кухар Н.В., рахунку на оплату №21/118 від 06.10.2021 року, оригінал платіжного доручення від 08.10.2021 року №21867 на суму 1600,00 грн., яку просить стягнути з відповідача.

З відбитків календарного штемпеля на описах вкладення поштових відправлень та фіскального чеку АТ «Укрпошта», вбачається, що такі відправлені 25.10.2021 року. З врахуванням того, що ухвала Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.10.2021 року надіслана ПрАТ «Львівобленерго» на електронну адресу 25.10.2021 року, пропущений строк для звернення позивача до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення підлягає поновленню.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Саме такий висновок випливає з правової позиції ВС/КГС у справі №922/1163/18 від 06.03.2019 р.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити такі висновки:

- договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);

- за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

- як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

- адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

- адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до пунктів 4.1.-4.2. розділу 4 Договору №2/9-9 про надання правничої допомоги від 17.09.2021 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Юріс Консультус» та Приватним акціонерним товариством «Львівобленерго», вартість правничої допомоги становить: авансова оплата 1600 грн., яка сплачується протягом 30 днів з часу підписання Договору.

З рахунку на оплату №21/118 від 06.10.2021 вбачається ПрАТ «Львівобленерго» повинно здійснити оплату послуги згідно з п.4.1 Договору в сумі 1600 грн. Згідно платіжного доручення №21867 від 08.10.2021 року ПрАТ «Львівобленерго» перерахувало на рахунок отримувача АО «Юріс Консультус» кошти в сумі 1600,00 грн., призначення платежу: Рах. №21/118 від 06.10.2021 Оплата зг. з п.4.1 Договору, тобто здійснило оплату авансового платежу.

При цьому, як вбачається з пунктів 1.1.-1.2. розділу 1 Договору адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання забезпечувати представництво Клієнта (ПрАТ «Львівобленерго») у суді та надавати інші види правничої допомоги, а Клієнт приймає на себе зобов`язання оплачувати надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання доручень Клієнта у справі №450/2742/19 про перегляд за нововиявленими обставинами в суді першої інстанції. З матеріалів справи суд невзмозі встановити, які саме види правничої допомоги було надано ПрАТ «Львівобленерго» адвокатським об`єднанням «Юріс Консультус», акт прийому передачі наданої правової допомоги, який міг би засвідчити про обсяг наданих адвокатським об`єднанням послуг, їх час та вартість, відсутній.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 1600,00 грн. не обґрунтуванні належними та достатніми доказами, обсяг правової допомоги, час надання, в матеріалах справи відсутні.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, судом враховано і той факт, що будучи юридичною особою ПрАТ «Львівобенерго» не надало доказів того, що у його структурі відсутні посади юрисконсультів, а у разі наявності таких, необхідності, з врахуванням предмету та ціни спору, укладення договору про надання правової допомоги із адвокатським об`єднанням, на що також звертає увагу суду відповідач у справі у поданих суду поясненнях.

З врахуванням викладеного, підстави для задоволення заяви сторони позивача та розподілу судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу, відсутні.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 270 ЦПК України, суд,-

постановив:

Поновити Приватному акціонерному товариству «Львівобленерго» пропущений строк для звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

У задоволенні заяви представника Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» адвоката Кухар Надії Василівни про ухвалення додаткового рішення у справі № 450/2742/19 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Повний текст ухвали складений 24 листопада 2021 року.

СуддяД. А. Кукса