Справа № 336/9383/21
Пр. № 2-з/336/89/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до його подання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову до його подання шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 та зобов`язання вчинити певні дії.

В заяві зазначила, на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 26.01.2000 року їй та її матері ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_2 . Ними, як співвласниками квартири було прийнято рішення про її продаж, та придбання будинку АДРЕСА_1 за сумісні кошти. 18.04.2005 року вона та її мати ОСОБА_2 підписали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , після означеної дії вона з дитиною вимушена була поїхати додому, не підозрюючи, що її мати оманним шляхом здійснить укладення договору купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 лише на своє ім`я. Про те, що її мати ОСОБА_2 є єдиною власницею будинку стало відомо у 2020 році після погіршення стосунків та вимоги про виселення разом з дітьми. Такі дії матері спрямовані на порушення її прав та прав її неповнолітніх дітей щодо розпорядження та користування майном. Вважаючи означені дії неправомірними, має намір звернутися до суду з позовом за захистом своїх порушених прав.

У зв`язку з викладеним просить забезпечити позов, який вона має намір подати у встановлений частиною 4 ст. 152 ЦПК України строк до ОСОБА_2 , треті особи орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, Запорізький обласний державний нотаріальний архів, товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання договору купівлі-продажу на 1/2 частину квартини недійсним та переведення права покупця, вмотивувавши заяву тим, що продовження ситуації, яка склалася, порушуватиме її право в подальшому та може завадити здійсненню ефективного захисту цього права.

Учасники справи для розгляду цієї заяви в силу ч. 1 ст. 153 ЦПК України не викликались.

Вивчивши доводи заяви та додані до неї письмові фактичні дані, суд вбачає підстави для ухвалення рішення на користь особи, яка звернулась з цією заявою, виходячи з таких міркувань.

За змістом ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

В цій самій статті цивільного процесуального законодавства містяться підстави для застосування заходів забезпечення позову, якими є істотне ускладнення чи неможливість виконання рішення суду, ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів.

З наведеного положення цивільного процесуального законодавства випливає, що ризики ускладнення або неможливості виконання рішення суду, як і ризик шкоди отриманню ефективного судового захисту можуть зумовити забезпечення позову.

Підставою для звернення до суду є необхідність отримання захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Виходячи з наведених положень цивільного процесуального законодавства, об`єктом судового захисту кожного учасника цивільних правовідносин, наділеного цивільною процесуальною правоздатністю, є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, які і можуть бути підставою для звернення особи за судовим захистом.

Порушенням суб`єктивного права є такий негативний вплив на нього, при якому воно звужується за своїм змістом або перестає існувати, що позбавляє його носія можливості реалізувати його повністю або частково.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв поро забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

В силу ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ст. 150 ЦПК України позов забезпечується заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

В цій самій статті цивільного процесуального законодавства містяться підстави для застосування заходів забезпечення позову, якими є істотне ускладнення чи неможливість виконання рішення суду, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів.

З наведеного положення цивільного процесуального законодавства випливає, що ризики ускладнення або неможливості виконання рішення суду, як і ризик шкоди отриманню ефективного судового захисту можуть зумовити забезпечення позову.

Підставою для звернення до суду є необхідність отримання захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Виходячи з наведених положень цивільного процесуального законодавства, об`єктом судового захисту кожного учасника цивільних правовідносин, наділеного цивільною процесуальною правоздатністю, є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, які і можуть бути підставою для звернення особи за судовим захистом.

Порушенням суб`єктивного права є такий негативний вплив на нього, при якому воно звужується за своїм змістом або перестає існувати, що позбавляє його носія можливості реалізувати його повністю або частково.

Право власника на захист свого права від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, внормоване статтею 391 ЦК України, а засобом судового захисту є зобов`язання вчинити певні дії.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України).

Як випливає із змісту заяви про забезпечення позову, це права заявника було порушено.

Згідно із ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Як зазначено судом, порушеним є право заявника на здійснення права власності, тому предметом позову, який має намір подати заявник, є вимоги про зобов`язання припинити порушення користування предметом власності.

У зв`язку з викладеним у суду є підстави вважати, що невжиття заходу забезпечення позову у вигляді зобов`язання підключити приміщення позивача до енергопостачання у випадку задоволення позову може утруднити ефективний захист права позивача, що дає підстави для забезпечення позову у зазначений спосіб.

Керуючись ст. ст. 149-153, 352-354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 .

Заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 .

Роз`яснити железняк- ОСОБА_3 обов`язок пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.В. Щаслива