Справа № 466/9914/19 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/811/2560/20 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Приколоти Т.І., Шандри М.М.,

секретарка: Скакун І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м.Львова в складі судді Мисько Х.М. від 07 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про зобов`язання до вчинення дій та повернення надлишково сплаченої суми боргу, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Галицького районного суду м.Львова від 07 серпня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вказане рішення оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення у повному обсязі та задоволити позов повністю.

Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, так як таке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду. Вказує, що судом не було враховано, що 01.06.2018 року за кредитним договором №3989676, АТ «Ідея Банк» видав кредит готівкою на поточні потреби в сумі 90 000 грн. терміном на 60 місяців. Однак, в своїх листах відповідач стверджує, що видав кредит в сумі 100 663,00 грн., що не відповідає дійсності. Суд не врахував, що всупереч ЗУ «Про банки та банківську діяльність», АТ «Ідея Банк» примусово стягнув з позивача близько 9000 грн. за страхування, а також тієї обставини, що позивач 19.03.2019 року достроково погасила всю суму кредиту і відсотки за його користування та переплатила банку 3290,47 грн. На вимогу видати довідку про повне погашення кредиту, відповідач додатково нарахував доплату в розмірі вже погашеної суми. Станом на 25.09.2019 року ОСОБА_1 вважає, що переплатила відповідачу 32 290,47 грн. та станом на 10.10.2019 року АТ «Ідея Банк» нарахував доплату в сумі 53 195,00 грн., тобто відповідач вимагає незаконну переплату в сумі 85 485,61 грн. Крім того, зазначає, що на Кредитному Договорі відсутній підпис працівника банку та печатка. Також зазначає, що в Кредитному договорі Банком закладено низку умов, які суперечать вимогам чинного законодавства, то такі вважаються незаконними, нікчемними та не повинні братись до уваги. Крім цього, вказує, що «паспорт споживчого кредиту», наданий відповідачем, їй не видавався та вона такий не підписувала, що судом першої інстанції не враховано. Вважає, що суд безпідставно не врахував долучений до матеріалів справи «Акт правової та економічно-фінансової експертизи за результатами погашення нею кредиту згідно з Договором №Z06.00204.003989676 від 01.06.2018 року, виданого ПАТ «Ідея Банк», виконаний директором Інституту дослідження і вдосконалення життя людини та управління державою ОСОБА_2 . Вважає, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати авансові платежі, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Вважає, помилковим висновок суду про те, що належне виконання нею до певного часу своїх зобов`язань за кредитом, свідчить про те, що вона знала про умови кредитування та визнавала свої зобов`язання за договором, так як стверджує, що на момент укладення договору вона не розуміла, що її права порушуються. Про порушення своїх прав вона дізналась, коли звернулась за правовою допомогою до Адвокатського об`єднання «Захист». Водночас, вважає, що відповідач скористався тим, що позивачу об`єктивно бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оскаржуваного договору і він був введений в оману при отриманні кредитних послуг, а відповідач, в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» не надав позивачу відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх в його змісті, що також не було враховано судом.

В судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності зважаючи на те, що учасники справи повідомлялися про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, апеляційної скарги, відзиву на неї, відповіді на відзив, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.129 Конституції України, ст. ст. 4,13, 76, 81,141 ЦПК України, ст. ст. 202, 626, 627, 628, 638, 1054 ЦК України, та відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що 01.06.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №Z06.00204.003989676, відповідно до якого відповідач надав позивачу кредит в сумі 100 663,00 грн. зі сплатою 21,99 % річних. Строк дії договору з 01.06.2018 року по 01.06.2023 року. Згідно п.2.1 Кредитного договору щомісячні внески повинні сплачуватися на транзитний рахунок № НОМЕР_1 , включно до 1 дня/числа кожного місяця згідно графіку щомісячних платежів. Погашення за договором проводиться в такій черговості: для оплати прострочених процентів, простроченої плати за обслуговування кредитної заборгованості; для оплати простроченої заборгованості по кредиту; для погашення строкових відсотків та строкової плати за обслуговування кредитної заборгованості; для погашення штрафних санкцій (пені); погашення іншої заборгованості. Відповідно до п.2.5 договору, нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом план/факт, а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця до дати заборгованості припиняється після повернення кредиту. Згідно п.5.7 Кредитного договору, реальна річна процента ставка складає 103,29627991 %. Абсолютне значення подорожчання кредиту складає 346 168,07 грн. Вказані показники діють за умови своєчасного погашення позичальником грошових зобов`язань відповідно до п.2.1 цього Договору. У відповідності до п.2.3 договору термін внесення платежу за договором для погашення заборгованості повинен відповідати терміну щомісячного платежу, передбаченого графіком щомісячних платежів. Щомісячний платіж, внесений в термін, передбачений графіком щомісячних платежів та/або в більшій сумі зараховується в оплату щомісячних платежів в термін, визанчений таким графіком, тобто кошти, зберігаються на транзитному рахунку банку та зхараховуються в оплату щомісячних платежів згідно графіку та в черговості погашення заборгованості, визначений в п.2.1 договору. За умови отримання відповідної письмової заяви від позичальника про часткове дострокове погашення кредиту, Банк здійснює відповідне коригування кредитних зобов`язань у бік їх зменшення та надає позичальнику новий графік платежів. Як вбачається з виписки по рахунку № НОМЕР_2 з 01.06.2018 року по 30.01.2020 року ОСОБА_1 в різний час оплачено заборгованість, погашення якої проводилось відповідно до п.2.1 договору. Оскільки позивач сплачувала заборгованість більшу, ніж було передбачено графіком, але з заявою до АТ «Ідея Банк» в порядку п.2.3 кредитного договору не зверталась, суд прийшов до висновку, що відповідачем вірно здійснювалось зарахування коштів на погашення кредиту у відповідності до п.2.1 договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №Z06.00204.003989676, станом на 30.01.2020 року загальна заборгованість складає 66 111,58 грн., з якої 49 649,25 грн. - строковий основний борг; 865,08 грн. - строкові проценти; 2199,87 грн. прострочені проценти; 3170,99 грн. строкова плата за обслуговування кредиту; 9724,35 грн. прострочена плата за обслуговування кредиту; 502,04 пеня. Відповідачем вказаний розрахунок заборгованості не спростований. Із вказаної виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знала про умови кредитування та визнавала свої зобов`язання за договором. Між сторонами були здійснені всі дії, необхідні для придбання, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч.1 ст.202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають заяви, умови, правила, та тарифи, з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в заяві. Крім того, в матеріалах справи знаходиться належним чином посвідчена копія Паспорту споживчого кредиту, з відміткою про ознайомлення ОСОБА_1 з інформацією та умовами кредитування, що стверджується підписом позивача. Позивачем не доведено та матеріалами справи не встановлено, що вказаний підпис ОСОБА_1 є підробленим. Водночас, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які дають підстави вважати, що кредитний договір, укладений між сторонами, є незаконним, нікчемним та таким, що суперечить чинному законодавству України, оскільки вказаний кредитний договір ніким не оспорений, при підписанні такого, позивач ознайомилася та погодилася з його умовами, а відтак, проаналізувавши умови кредитного договору та встановлені обставини, суд дійшов до висновку про відсутність в останньому несправедливих умов. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором, а долучений до матеріалів справи «Акт правової та економічно-фінансової експертизи за результатами погашення ОСОБА_1 кредиту згідно з Договором №Z06.00204.003989676 від 01.06.2018 року, виданого ПАТ «Ідея Банк», виконаний директором Інституту дослідження і вдосконалення життя людини та управління державною Колосом Б.О., суд не приймає до уваги, оскільки такий не має жодної юридичної сили, так як ОСОБА_2 не є атестованим судовим експертом. Водночас, клопотання про призначення відповідної судової експертизи позивачем не заявлялось.

Колегія суддів вважає, що підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції немає. Висновки суду відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

29.11.2019 ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до АТ «Ідея Банк», в якому просила:

?зобов`язати відповідача видати довідку про повне погашення суми кредиту і відсотків станом на 19.09.2019 року;

?повернути надлишково сплачену суму 32 790,47 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказувала на те, що 01.06.2018 року за кредитним договором №3989676, АТ «Ідея Банк» видав кредит готівкою на поточні потреби в сумі 90 000 грн. терміном на 60 місяців. Однак, в своїх листах відповідач стверджує, що видав кредит в сумі 100 663,00 грн., що не відповідає дійсності. Згідно п.1.1 Договору, річна процентна ставка за користування кредитом складає 21,99 %, а місячна - 1,8325 %, відповідно. Позивач вважає, що всупереч ЗУ «Про банки та банківську діяльність», АТ «Ідея Банк» примусово стягнув з неї близько 9000 грн. за страхування. 19.03.2019 року, позивач достроково погасила всю суму кредиту і відсотки за його користування та переплатила банку 3290,47 грн. На вимогу видати довідку про повне погашення кредиту, відповідач додатково нарахував доплату в розмірі вже погашеної суми. Станом на 25.09.2019 року ОСОБА_1 переплатила відповідачу 32 290,47 грн. та станом на 10.10.2019 року АТ «Ідея Банк» нарахував доплату в сумі 53 195,00 грн., тобто банк вимагає незаконну переплату в сумі 85 485,61 грн. Крім того, зазначає, що на Кредитному Договорі відсутній підпис працівника банку та печатка. Відтак, просить позов задоволити.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, 1.06.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №Z06.00204.003989676, відповідно до якого відповідач надав позивачу кредит в сумі 100663,00 грн. зі сплатою 21,99 % річних. Строк дії договору з 01.06.2018 року по 01.06.2023 року.

Згідно п.2.1 Кредитного договору щомісячні внески повинні сплачуватися на транзитний рахунок № НОМЕР_1 , включно до 1 дня/числа кожного місяця згідно графіку щомісячних платежів. Погашення за договором проводиться в такій черговості: для оплати простроченої заборгованості кредиту за Договором; для погашення нарахованої заборгованості за Договором, строк якої не минув; для сплати штрафних санкцій (пені) згідно п. 3.3.1. цього Договору; для погашення іншої заборгованості (а т.ч. дострокове погашення заборгованості за кредитом).

Відповідно до п.2.5 договору, нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом факт/факт, а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця починаючи з дати видачі кредиту. Нарахування процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення кредиту, а також у інших випадках, передбачених цим договором.

Згідно п.5.7 Кредитного договору, реальна річна процента ставка складає 103,29627991 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом ( у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) на момент укладання договорк складає 346168,07 грн. Вказані показники діють за умови своєчасного погашення позичальником грошових зобов`язань відповідно до п.2.1 цього Договору та за дії процентної ставки, вказаної в п. 1.4. Договору.

У відповідності до п.2.3 договору термін внесення платежу за договором для погашення заборгованості повинен відповідати терміну щомісячного платежу, передбаченого графіком щомісячних платежів. Щомісячний платіж, внесений в термін, передбачений графіком щомісячних платежів та/або в більшій сумі зараховується в оплату щомісячних платежів в термін, визначений таким графіком, тобто кошти, зберігаються на транзитному рахунку банку та зараховуються в оплату щомісячних платежів згідно графіку та в черговості погашення заборгованості, визначеній в п.2.1 договору. За умови отримання відповідної письмової заяви від позичальника про часткове дострокове погашення кредиту, Банк здійснює відповідне коригування кредитних зобов`язань у бік їх зменшення та надає позичальнику новий графік платежів.

Як вбачається з виписки по рахунку № НОМЕР_2 з 01.06.200018 року по 30.01.2020 року ОСОБА_1 в різний час оплачено заборгованість, погашення якої проводилось відповідно до п.2.1 договору.

Оскільки позивачка сплачувала заборгованість більшу, ніж було передбачено графіком, але з заявою до АТ «Ідея Банк» в порядку п.2.3 кредитного договору не зверталась, суд першої інстанції прийшов до вірного до висновку, що відповідачем правильно здійснювалось зарахування коштів на погашення кредиту у відповідності до п.2.1 договору.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №Z06.00204.003989676, станом на 30.01.2020 року загальна заборгованість складає 66 111,58 грн., з якої 49 649,25 грн. строковий основний борг; 865,08 грн. строкові проценти; 2199,87 грн. прострочені проценти; 3170,99 грн. строкова плата за обслуговування кредиту; 9724,35 грн. прострочена плата за обслуговування кредиту; 502,04 пеня.

Позивачкою фактично вказаний розрахунок заборгованості не спростований.

Судом, також, правильно встановлено, що із виписки по рахунку, вбачається, що позивачка до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що така знала про умови кредитування та визнавала свої зобов`язання за договором.

Також, судом першої інстанції було вірно констатовано, що між сторонами були здійснені всі дії, необхідні для придбання, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч.1 ст.202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають заяви, умови, правила, та тарифи, з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в заяві.

Крім цього, в матеріалах справи наявна належним чином посвідчена копія Паспорту споживчого кредиту, з відміткою про ознайомлення ОСОБА_1 з інформацією та умовами кредитування, що стверджується її підписом та позивачкою не доведено та матеріалами справи не встановлено, що вказаний підпис є підробленим.

Окрім цього, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів, які дають підстави вважати, що кредитний договір, укладений між сторонами, є незаконним, нікчемним та таким, що суперечить чинному законодавству України, оскільки вказаний кредитний договір ніким не оспорений, при підписанні такого, позивачка ознайомилася та погодилася з його умовами, а відтак проаналізувавши умови кредитного договору та встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність в останньому несправедливих умов.

Також, судом вірно встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором.

Крім цього, судом вірно не взято до уваги долучений до матеріалів справи «Акт правової та економічно-фінансової експертизи за результатами погашення ОСОБА_1 кредиту згідно з Договором №Z06.00204.003989676 від 01.06.2018 року, виданого ПАТ «Ідея Банк», виконаний директором Інституту дослідження і вдосконалення життя людини та управління державною Колосом Б.О., оскільки такий не має жодної юридичної сили.

Так, судом вірно вказано, що ОСОБА_2 не є атестованим судовим експертом, оскільки у реєстрі атестованих судових експертів відсутня інформація щодо присвоєння останньому кваліфікації судового експерта. При наданні висновку експерту відповідно до п.2.3. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень забороняється вирішувати питання, які виходять за межі спеціальних знань експерта та з`ясування питань права і надавати оцінку законності проведення процедур, регламентованих нормативно-правовими актами. Крім того, в наданому суду Акті спеціаліст, який не має юридичної освіти, здійснював певний правовий аналіз дій відповідача стосовно позивачки та інших осіб, чого здійснювати не міг.

Зважаючи на вказане, доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними, а саму скаргу слід відхилити, рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, на які правильно посилався суд першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 07 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 16 листопада 2021 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Т.І. Приколота

М.М. Шандра