Справа № 331/2091/21
Провадження № 2/331/1527/2021
08 листопада 2021 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді: Жукової О.Є.
за участю секретаря : Мироненко О.В.
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вона є власником Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач, який є її колишнім чоловіком , у спірному житлі не проживає з грудня 2015 року без поважної причини , не виявляє до житла інтереса, не сплачує комунальні послуги, чим порушує її права як власників.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 квітня 2021 провадження по справі відкрито, визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову.
Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив , відзив на позов не надав, в зв`язку з чим на підставі ч.2 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Третя особа ОСОБА_3 , належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явилася, пояснення на позов не надала, в зв`язку з чим на підставі ч.2 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у її відсутність .
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сімЧї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімЧї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство
За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника ( подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Як вбачається з матеріалів справи позивачу ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить Ѕ частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 , інша Ѕ частина спірного нерухомого майна належить третій особі ОСОБА_3 , що підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в спірному житлі, що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради.
З акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 21 квітня 2021 року вбачається, що ОСОБА_2 в спірній квартирі не проживає з грудня 2015 року і у житловому приміщенні відсутнє майно , яке йому належить.
Відповідач суду відзив на позов не надав, та будь-якими належними та допустими доказами зазначені обставини не спростував.
Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні дійсно було встановлено факт того, що ОСОБА_2 не проживає в спірному житлі більше одного року без поважної причини, його реєстрація в будинку порушує права позивача як співвласника, а тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню
На підставі ст. ст. 383, 391,405 ЦК України, Керуючись 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265 , 279, 280-282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складений 08 листопада 2021 року.

Суддя: О.Є. Жукова