Справа № 638/9240/18
Провадження № 8/638/17/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Подосокорської А.О.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 про перегляд рішення № 638/9240/18 за позовом Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Перемога-66» до ОСОБА_3 про стягнення членських внесків за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИВ:

28.10.2021 представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення на нововиявленими обставинами. В обґрунтування заяви вказує, що рішення суду мотивоване тим, що предметом позовного провадження є стягнення заборгованості, а не перевірка доцільності та правомірності використання членських взносів. 01.09.2020 ОСОБА_4 , яка є членом кооперативу, звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом про визнання недійсним рішення зборів правління , в частині якою постановлено розпочати роботи з благоустрою території кооперативу з 20.09.2017, з основним джерелом фінансування вважати цільові внески у розмірі 13500 грн за кожний одномісний бокс. Рішенням Господарського суду Харківської області позовні вимоги задоволені повністю. У зв`язку з чим відповідач просить задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами , скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова та ухвали рішення, яким відмовити у задоволені позову.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити та скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова за нововиявленими обставинами, в частині стягнення цільових внесків в сумі 13500 грн., з підстав зазначеними ним у заяві.

У судовому засідання представник позивача заперечувала проти задоволення заяви, просила залишити рішення суду без змін, оскільки рішення Господарського суду прийнято пізніше, аніж рішення Дзержинського районного суду м. Харкова.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав заяву та просив скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова за нововиявленими обставинами.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 15.04.2019 рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова №638/9240/18 стягнуто з ОСОБА_3 на користь Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Перемога-66» цільовий внесок (на благоустрій: асфальтування, підпірна стіна, протипожежний виїзд) у розмірі 13500,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Перемога-66» судові витрати, понесені на послуги професійної правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок) у зв`язку з розглядом цієї справи, а також суму понесених судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн. В апеляційному порядку рішення суду сторонами оскаржено не було, 21.05.2019 рішення набрало законної сили.

Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424, 426 ЦПК України.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Як вбачається із рішення ЄСПЛ у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia, заява № 69529/01) та рішення у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2, заява № 19960/04), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_3 вказує, що рішенням Господарського суду Харківської області , яке ухвалене 08.12.2020, визнано недійсним рішення зборів правління Обслуговуючого кооперативу «Гаражно будівельний кооператив Перемога-66» від 18.09.2017, оформлене протоколом №ПП-18-09-17 в частині, якою постановлено розпочати роботи з благоустрою території кооперативу з 20.09.2017, основним джерелом фінансування вважати цільові внески членів кооперативу у розмірі 13500 грн за кожен одномісний бокс, затвердити строк оплати цільових внесків до 01.07.2017.

Відповідач у заяві вказує, що рішенням Господарського суду встановлено, що рішення загальними зборами про порядок формування відповідного спеціального фонду, його розміру, напрямки використання та розміру цільового внеску не приймалось, але ОСОБА_3 зазначає, що на час ухвалення Дзержинським районним судом м. Харкова обставини , викладені в рішенні Господарського суду не були відомі та стали відомі після ухвалення відповідного рішення.

Тобто, відповідач визначив, що рішення Господарського суду Харківської області є письмовим доказом.

Проте, про існування рішення загальних зборів обслуговуючого кооперативу відповідачу було достеменно відомо, адже на ці обставини посилався позивач при зверненні до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Тому рішення Господарського суду Харківської області не є доказом, що підтверджує нововиявлені обставини, а могло би бути доказом обставин, який підтвердив заперечення відповідача проти позову. Проте цього доказу не існувало під час первинного розгляду справи у Дзержинському районному суду м. Харкова.

Суд вважає, що рішення Господарського суду Харківської області є новим доказом, тому перегляд рішення на підставі нового доказу, який раніше судом не оцінювався суперечитиме п. 2 ч. 4 ст. 423 ЦПК України.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 25.05.2021 у справі №752/4995/17.

У пункті 33 рішення у справі «Христов проти України» (заява № 24465/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява N 28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 42).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 43).

У рішенні у справі «Вієру проти Республіки Молдова» (Vieru v Republic of Moldova) Суд постановив, що рішення про перегляд остаточних рішень повинні відповідати відповідним законодавчим критеріям; і зловживання такою процедурою цілком може суперечити Конвенції. Завдання Суду полягає у визначенні того, чи застосовувалася ця процедура у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції, і таким чином забезпечувалося дотримання принципу правової визначеності. При цьому Суд повинен мати на увазі, що в першу чергу відповідальність національних судів полягає у тлумаченні положень національного законодавства (пункт 14, заява № 25763/10).

Судом також враховано правовий висновок Велико Палати Верховного суду у справі №9901/819/18 від 14.04.2021, у якому зазначено, що не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи.

Отже, суд дійшов висновку про відмову у задоволені заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 423-429 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 про перегляд рішення № 638/9240/18 за позовом Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Перемога-66» до ОСОБА_3 про стягнення членських внесків за нововиявленими обставинами відмовити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.04.2019 у справі №638/9240/18 за позовом Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Перемога-66» до ОСОБА_3 про стягнення членських внесків залишити в силі.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення його відповідної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 22.11.2021.

Суддя І.В. Семіряд