Провадження № 2/522/9025/21
У Х В А Л А

11 листопада 2021 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., дослідивши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дьякова Віталія Олександровича про забезпечення позову по цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи ОСОБА_2 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова Наталія Артемівна, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Федорченко Тетяна Михайлівна про визнання договору кредиту виконаним,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи ОСОБА_2 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова Наталія Артемівна, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Федорченко Тетяна Михайлівна про визнання договору кредиту виконаним.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 11 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Разом з позовною заявою представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Дьяковим В.О. подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позовної заяви шляхом:

- накладення арешту на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборони АТ «ОТП Банк», суб`єктам державної реєстрації прав в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», в тому числі виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, районним державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам - юридичним особам публічного права, у трудових відносинах з якими перебувають державні реєстратори, всім державним реєстраторам прав на нерухоме майно у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», в тому числі нотаріусам, державним та приватним виконавцям, проводити дії щодо державної реєстрації (перереєстрації) прав власності, інших речових прав на земельну ділянку площею 0,0718 га за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборонити вчинення виконавчого напису та проведення будь-яких інших реєстраційних дій щодо примусового відчуження, переоформлення, державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт нерухомого майна;

- заборони АТ «ОТП Банк» продавати від свого імені на підставі договору купівлі- продажу, набувати у власність земельну ділянку площею 0,0718 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовано тим, що 21.12.2006 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 , було укладено кредитний договір № МL-500/211/2006, відповідно до якого Банк надає Позичальнику кредит в розмірі 100000 доларів США з датою остаточного повернення 21 грудня 2016 року. Також 21.12.2006 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки №РМL-500/211/2006, відповідно до якого для забезпечення повного і своєчасного виконання зобов`язань за Кредитним договором ОСОБА_1 передано в іпотеку земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_1 . 07 жовтня 2021 року ОСОБА_1 отримала від АТ «ОТП Банк» вимогу про дострокове повернення кредитних коштів, відсотків за кредит та штрафні санкції за порушення умов кредитного договору. Однак нею своєчасно були погашені боргові зобов`язання за Кредитним договором, внаслідок чого основне зобов`язання є виконаним, а Договір кредиту № МL-500/211/2006 від 21 грудня 2006 року та Договір іпотеки №РМL-500/211/2006 від 22 грудня 2006 року - фактично припиненими. Банк відмовляється провести перевірку заборгованості, що змушує ОСОБА_1 звернутися до суду із позовною заявою про визнання договору кредиту припиненим. Зазначає, що в тексті досудової вимоги, направленої АТ «ОТП Банк» позивачу зазначено, що крім стягнення суми заборгованості за Кредитним договором, Банк буде ініціювати звернення стягнення на майно, кошти та всі активи, що належать ОСОБА_1 на праві власності, незважаючи на термін, коли вони були придбані. Тому, у позивача існують підстави вважати, що Банк може ініціювати звернення стягнення на майно, яким забезпечене виконання боргових зобов`язань за кредитним договором, а саме земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 .

Дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали позовної заяви у межах вирішення зазначеної заяви представника позивача, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Види забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Разом з тим, представником позивача не наведено беззаперечних підстав для забезпечення позову, а саме: відсутнє обґрунтоване доведення реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду й обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів забезпечення позову може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Сам по собі факт наявності вимоги Акціонерного товариства «ОТП Банк» не може свідчити про те, що відповідач має намір не виконувати судове рішення, а невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити його виконання.

Виходячи із викладеного, вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із позовними вимогами, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої заяви, а відтак заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.149-154, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дьякова Віталія Олександровича про забезпечення позову, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.І.Ковтун