Справа № 346/4244/21
Провадження № 2-о/346/161/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : головуючого судді П`ятковського В.І.

за участі секретаря Матушевської Г.Д.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Коломийська районна державна адміністрація, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернувшись до суду із даною заявою, посилається на те, що їй на праві власності належить житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 0,462 га та земельна ділянка площею 0,3011 га.

Однак, у правовстановлюючих документах на вказане нерухоме майно невірно вказано її по-батькові - « ОСОБА_2 » замість правильного « ОСОБА_3 ».

Також у трудовій книжці її по-батькові, вказано не правильно « ОСОБА_4 ».

Тому, заявниця просить встановити факт належності їй правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельні ділянки, та трудової книжки, оскільки вказані розбіжності позбавляють її можливості реалізувати свої права на належне їй майно та підтвердити трудовий стаж.

Заявниця у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Боб`як подав заяву про розгляд справи у його та заявниці відсутності, заявлені вимоги підтримав.

Представник заінтересованої особа в судове засідання також не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, щодо вимог заяви не заперечує.

Врахувавши заяви сторін, проаналізувавши матеріали справи суд вважає заявлені вимоги належно обґрунтованими виходячи із наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що заявниці на праві особистої власності належить житловий будинок в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 20 червня 1989 року (а.с. 7). Також на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІФ 07-32-2/000673 від 15 вересня 1995 року ОСОБА_5 належать земельні ділянки площею загальною площею 0,3011, на території П`ядицької сільської ради, призначені для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, та на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 119944 від 25 серпня 2004 року заявниці належить земельна ділянка площею 0,462 га в с. П`ядики Коломийського району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :01:002:0208 (а.с. 8, 9).

Однак, у вказаних правовстановлюючих документах по-батькові заявниці помилково вказано « ОСОБА_2 » замість вірного « ОСОБА_3 ».

Також у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 20 серпня 1980 року, що була видана заявниці ОСОБА_6 районним торговим об"єнанням промтоварів на дошлюбне прізвище ОСОБА_7 , яке пізніше було змінено на ОСОБА_5 , також вказано невірно по-батькові « ОСОБА_4 ».

З долучених до матеріалів справи копії паспорта заявниці вбачається, що вірним є запис по батькові « ОСОБА_3 ».

Вказані описки позбавляють заявницю можливості на розпорядження належним їй нерухомим майном та підтвердити трудовий стаж.

Суд вважає, що вищеописані помилки в написанні по-батькові заявниці у вищевказаних правовстановлюючих документах виникли внаслідок неуважності працівників органу, що видав документ.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявниці, так як дозволить в повній мірі користуватися своїми правами та розпоряджатися належним майном.

З огляду на вищенаведені письмові докази та беручи до уваги заяву заінтересованої сторони, в якій її представник будучи обізнаним із вказаними неправильностями не заперечує на задоволенні заяви, суд приходить до висновку, що до виниклих обставин призвела неуважність відповідної посадової особи, яка оформляла вказані правовстановлюючі документи, а тому виходячи із того, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цих фактів, вважає за можливе задовольнити дану заяву.

На підставі наведеного та керуючись ч. 6 ст. 259, ч.ч.1, 6 ст.268 , ст.ст. 200, 247 ч. 2, 293, 315, 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючих документів, а саме:

-свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 20 червня 1989 р. по АДРЕСА_1 ;

-Державного акта на право власності на земельну ділянку від 25 серпня 2004 р. серії ІФ № 119944;

-Державного акту на право приватної власності на землю від 15 вересня 1995 р. серії ІФ-07-32-2/000673;

-трудової книжки серії НОМЕР_2 від 20 серпня 1980 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17 листопада 2021 року.

Суддя П`ятковський В. І.