Справа № 585/1278/21
Номер провадження 4-с/585/5/21
У Х В А Л А

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді Цвєлодуб Г.О., при секретарі Салій О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) органу примусового виконання , -

В С Т А Н О В И В:

11 травня 2021 року до суду звернувся ОСОБА_1 зі скаргою, в якій просить визнати дії старшого державного виконавця Євко В.В. незаконними, зобов`язати старшого державного виконавця Євко В.В. вжити необхідні дії для закриття виконавчого провадження та зняття арешту коштів. Скаргу мотивує тим, що 05.05.2021 р. старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Євком В.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65298777 та постанову про арешт коштів № 65298777 за заявою про примусове виконання рішення Роменського міськрайонного суду від 06.01.2021 № 585/1297/20. 01.03.2021 р. скаржником подано апеляційну скаргу до Сумського апеляційного суду на рішення Роменського міськрайонного суду від 06.01.2021 № 585/1297/20, за якою ухвалою від 22.03.2021 р. відкрито провадження та зупинено дію рішення Роменського міськрайонного суду від 06.01.2021 № 585/1297/20 до закінчення апеляційного провадження, про що він повідомив виконавця 06.05.2021, який на його звернення та дзвінки останній не відповідає.

В судове засідання сторони виконавчого провадження не з`явились, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, а тому їх неявка згідно ч.2 ст. 450 ЦПК України, не перешкоджає розгляду скарги по суті на підставі наявних матеріалів.

ОСОБА_1 в заяві до суду просив скаргу розглядати за його відсутності, згідно якої наполягав на задоволенні такої скарги, та уточнивши заявлену вимогу за скаргою, згідно якої просить визнати дії державного виконавця незаконними та зобов`язати державного виконавця вчинити необхідні дії для закриття ВП 65298777.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що така скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Києво-Святошинського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження ВП №65298777.

Скаржник вважає, що державний виконавець вчинив дії незаконно та просить зобов`язати старшого державного виконавця Євко В.В. вжити необхідні дії для закриття виконавчого провадження та зняття арешту коштів, а згідно уточненої вимоги - вчинити необхідні дії для закриття ВП 65298777.

Так, відповідно до ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно п.11 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» сторонни виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Окрім іншого, згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У той же час, статтею 12 Цивільного процесуального кодексу України, одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено змагальність сторін. Цей принцип включає у себе обов`язок сторони по доведенню обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, згідно ч.1-3 ст. 13 ЦПК України, якою врегульовано загальне визначення принципу диспозитивності цивільного судочинства, передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

У той же час скаржник ОСОБА_1 , звертаючись із відповідною скаргою на дії органу примусового виконання рішень, наводить у своїй скарзі відомості про те, що на виконанні у Києво-Святошинського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження ВП №65298777, а також інформацію щодо прийняття Сумським апеляційним судом рішення про відкриття апеляційного провадження за його апеляційною скаргою, якою також зупинено виконання рішення.

Однак, не зважаючи на наведення у скарзі переліку прийнятих рішень, вчинених державним виконавцем, а також відомостей про рішення, що ухвалене Сумським апеляційним судом, ОСОБА_1 не наводить жодних доводів на обґрунтування своєї правової позиції, зокрема чітко та безсумнівно не вказує у такій скарзі, яким конкретним рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено права чи свободи скаржника (зокрема які саме) та які конкретні дії необхідно зобов`язати вчинити державного виконавця з метою усунення таких порушень, що не конкретизовано в мотивувальній та резолютивній частині скарги.

Так, розглядаючи скаргу ОСОБА_1 в межах заявлених останнім вимог, суд, виходячи із загальних засад цивільного судочинства, зокрема принципів змагальності та диспозитивності, позбавлений можливості на власний розсуд визначити, які дії, рішення чи бездіяльність, прийняті або вчинені у межах виконавчого провадження, порушують права чи свободи скаржника ОСОБА_1 , або були прийняті (вчиненні) із порушенням закону, зважаючи на не доведення таких обставин до відома суду.

За таких обставин суд вважає, що доводи скарги не знайшли свого підтвердження, а тому відсутні і підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 447, 448, 450 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) органу примусового виконання- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду в порядку та у строки визначені ст. ст. 352-354 ЦПК України.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ