Справа №265/8527/19
Провадження №2/265/71/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Міхєєвої І. М.,

за участю секретарів судового засідання - Красноухова А.В., Проходи К.А.,

Дрьомової А.В., Аргунової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Орєхов Михайло Володимирович, до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, треті особи, які не заявляють самостійних вимоги: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Одерій Антон Степанович,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Орєхова М. В.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Косенко С. С.,

третьої особи - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

06 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Орєхова М.В., звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального кругу Одерій А.С.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є рідною сестрою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, яке складається з: житлового будинку АДРЕСА_1 , квартири АДРЕСА_2 , 33/100 часток житлового будинку АДРЕСА_3 , земельної ділянки, площею 0,060 га, що знаходиться на території садівницького товариства «ІНФОРМАЦІЯ_10», автомобіля АЗЛК 2140, шасі № НОМЕР_1 , а також банківських вкладів.

Згідно заповіту від 19 жовтня 2007 року ОСОБА_5 заповідала все належне майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось та взагалі все те, на що вона буде мати право за законом, третій особі ОСОБА_3 , позивачу ОСОБА_1 та її чоловіку ОСОБА_6 . Свого сина ОСОБА_7 позбавила права на спадкування. ІНФОРМАЦІЯ_1 був складений заповіт за місцем мешкання ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Одерій А.С., в присутності свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Через дві години після посвідчення цього заповіту ОСОБА_5 померла. 19 серпня 2019 року позивач ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини за законом. Від нотаріуса позивач дізналась, що заповіт ОСОБА_5 , посвідчений ІНФОРМАЦІЯ_1, був складений на користь ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що заповіт ОСОБА_5 , посвідчений ІНФОРМАЦІЯ_1, є недійсним, оскільки на час складання заповіту ОСОБА_5 була особою похилого віку, їй було 76 років, вона була тяжко хворою, втрачала свідомість, мала ряд захворювань, які останнім часом загострились, що вплинуло на її поведінку та розлади здоров`я, впливали на її психіку. За декілька місяців до смерті ОСОБА_5 її поведінка стала дивною, при спілкуванні у неї дуже часто змінювався настрій, було порушено сприйняття, мислення, емоції, пам`ять, у неї постійно змінювалось відношення до життя, суспільства, самої себе, вона говорила, що хоче залишити своє майно своєму сину, хоча той помер у 2013 році, скаржилась, що вночі їй здається, що вона в кімнаті не одна, вона була у депресивному стані з квітня 2019 року. Тривалий час не виходила з будинку, весь час знаходилась в ліжку, приймала знеболювальні ліки. В день посвідчення заповіту також їй неодноразово робились ін`єкції димедролу, так як вона, коли приходила до тями, говорила, що не може терпіти головну біль та біль у всьому тілі. Також вона регулярно приймала, крім димедролу, кетанов та анальгін. ОСОБА_5 говорила, що віддала б усе, лише би біль пройшла. Останні два дні ОСОБА_5 не говорила, а коли вона видавала якісь звуки, то важко було зрозуміти, що вона говорить. У зв`яку із цим позивач вважає, що на момент складання заповіту ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 не могла розуміти фактичний характер своїх дій, не могла керувати ними, передбачити їх наслідки.

Просила суд визнати заповіт, складений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , посвідчений ІНФОРМАЦІЯ_1 приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Одерій А.С., недійсним.

Ухвалою суду від 09 грудня 2019 року задоволена заява позивача про забезпечення позову, подана разом із позовною заявою. Заборонено приватному нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Одерій А.С. видавати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 09 грудня 2019 року відкрите провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, яке неодноразово відкладалося за заявами сторін.

Ухвалою суду від 17 березня 2020 року за заявою представника позивача адвоката Орєхова М.В. витребувані додаткові докази по справі, а за заявою представника відповідача адвоката Косенко С.С. долучені до матеріалів справи письмові докази.

24 березня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Судовий розгляд неодноразово відкладався за заявами сторін.

Ухвалою суду від 30 липня 2020 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Орєхова М.В. про витребування доказів.

03 листопада 2020 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача - адвоката Орєхова М.В. По справі призначено посмертну судово-психіатричну експертизу. Провадження по справі зупинено.

15 липня 2021 року провадження по справі відновлено, призначений судовий розгляд.

За клопотанням представника відповідача - адвоката Косенко С.С. в судове засідання викликано судового експерта ОСОБА_31 (або ОСОБА_11 ) для надання усних пояснень щодо висновку проведеної ним експертизи.

Ухвалою суду від 10 листопада 2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Косенко С.С. у призначенні повторної посмертної судово-психіатричної експертизи відмовлено.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила, що померла ОСОБА_5 є її рідною сестрою, старшою на сім років, з якою вона мала дружні сімейні стосунки, хоча і проживали вони окремо. ОСОБА_5 мешкала у будинку АДРЕСА_1 . Про те, що сестра захворіла на онкологію, нікому не говорила. Зробила операцію та стала зовсім слабка. А з 2019 року вже зовсім не підіймалась. Позивач доглядала за сестрою, робила їй уколи. ІНФОРМАЦІЯ_1, у день смерті ОСОБА_5 , позивач також робила їй уколи. У цей день ОСОБА_5 вже зовсім не розмовляла. Відповідач ОСОБА_2 - це подруга ОСОБА_5 по «Партії». ОСОБА_2 не приходила до її сестри з квітня 2019 року по день смерті. ІНФОРМАЦІЯ_1, коли ОСОБА_12 прийшла до ОСОБА_5 та побачила її разом із сестрами - позивачем та ОСОБА_3 , то відразу поїхала до нотаріуса. Коли нотаріус приїхав, він попросив всіх вийти. Через деякий час повернувся та сказав, що йому потрібні свідки. В подальшому позивач дізналась, що на ОСОБА_2 складений заповіт. На питання представника - адвоката Орєхова М.В. додала, що у день смерті вона робила ОСОБА_5 уколи: димедрол, кетанов, ношпу. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла о 19-30 годині. Організацією похорон займались всі, у тому числі позивач та третя особа ОСОБА_3 . Позивач проводила весь час у сестри, кожний день з ранку до вечора. Вважає, що заповіт, складений на ім`я відповідача, не може бути законним, оскільки сестра не могла у день смерті взагалі прийняти таке рішення, тим більше свідомо підписати його, навіть у присутності нотаріуса.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, дала пояснення по суті спору. Зазначила, що ОСОБА_5 була її подругою. Вони познайомились на виборчій дільниці у 2004 році, вона була секретарем. Два роки вони спілкувались з приводу партійних питань. Потім у 2006 році у відповідача померли батьки, та вони стали ще більше товаришувати. Відповідач була знайома з родиною ОСОБА_5 - сестрами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та братом ОСОБА_4 . Після смерті сина ОСОБА_5 у їх родині виникла конфліктна ситуація з приводу майна ОСОБА_5 . Вони навіть не знали, що померла ОСОБА_5 хворіла на рак. ОСОБА_5 працювала викладачем фізики та математики у будівельному коледжі, займалась репетиторством. Ставилась до відповідача як до доньки. У 2017 році ОСОБА_5 їздила на операцію до Житомира. У 2018-2019 році вона лежала в лікарні із хворими нирками. Останні роки постійно хворіла, але працювала і допомагала відповідачу на виборчій дільниці. У день смерті відповідач прийшла до ОСОБА_5 зранку, остання попросила викликати лікаря. Приїжджав лікар ОСОБА_13 , виписав ліки, відповідач їх придбала. Пізніше ОСОБА_5 попросила викликати нотаріуса. Приїхавши до нотаріуса, відповідач подзвонила ОСОБА_3 , щоб остання привезла документи. Після чого у Книзі реєстрації викликів нотаріуса зафіксували візит ОСОБА_3 . За тиждень до смерті їй стало гірше, однак вона пам`ятала все до останнього дня. За п`ять днів до смерті ОСОБА_5 дала відповідачу 20 000 гривень на похорон, про що вона одразу повідомила всіх у день смерті. Вона весь час лежала, перестала ходити зовсім за тиждень до смерті. На питання представника відповідач додала, що у день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у будинку був лікар, об 11-00 чи 11-30 годині. Одразу після лікаря приїхав нотаріус ОСОБА_14 , приблизно о 15-00 годині. З нотаріусом Медведєва Н.К. розмовляла хвилин 40. У день смерті у ОСОБА_5 її свідомість була ясна, вона не марила, мала намір жити, планувала життя. Померла о 19-25 годині, перед смертю лежала і розмовляла.

Допитаний у судовому засіданні приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Одерій А.С. дав пояснення по суті спору. Вважав, що доводи, викладені у позові ОСОБА_1 , не є підставою для визнання заповіту недійсним, оскільки заповіт посвідчений згідно вимог чинного законодавства і воля заповідача викладена у заповіті.

12 лютого 2021 року подав суду письмові детальні пояснення, аналогічні даним у судовому засіданні, у яких зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 10-30 годині до нотаріальної контори звернулась ОСОБА_3 та зробила виклик нотаріуса, про що міститься запис у Журналі обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза межами приміщення, яке є робочим місцем нотаріуса, до житлового будинку АДРЕСА_1 , для вчинення нотаріальної дії за проханням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 о 15-10 годині був зроблений виїзд нотаріуса за межі робочого місця, до житлового будинку ОСОБА_5 . У будинку, у кімнаті, перебуваючи вдвох з ОСОБА_5 , він встановив її особу, з`ясував стан здоров`я, шлюбні відносини, склад теперішньої родини, та склад належного їй майна. ОСОБА_5 висловила бажання скласти заповіт на все належне їй майно на дочку ОСОБА_2 . На питання нотаріуса ОСОБА_5 відповіла, що вважає ОСОБА_2 своєю рідною дочкою, яка її відвідує, допомагає та доглядає. Текст заповіту ОСОБА_5 не змогла прочитати самостійно та підписати. У зв`язку із чим нотаріус попросив залучити двох свідків для цієї дії. Погодились троє сусідів. ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16-10 годині нотаріус склав проект заповіту на своєму робочому місці. О 16-40 годині він повернувся з проектом заповіту. ОСОБА_5 в присутності свідків висловила своє бажання скласти заповіт на ім`я ОСОБА_2 . Свідки зачитали текст заповіту ОСОБА_5 . Свідки в присутності ОСОБА_5 підписали текст заповіту, розписались у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, нотаріус посвідчив заповіт власним підписом та печаткою. Нотаріус ОСОБА_14 стверджує, що текст заповіту відповідає волі заповідача.

Третя особа ОСОБА_3 , допитана у судовому засіданні, позов ОСОБА_1 підтримала у повному обсязі. Пояснила, що ОСОБА_5 є її рідною сестрою. У них були близькі дружні стосунки. В ніч з 22 липня на ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 залишились на ночівлю у сестри. ОСОБА_5 за тиждень до смерті вже не ходила, вона погано їла і не розмовляла. ОСОБА_2 вони взагалі не бачили з квітня 2019 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 у день смерті вона особисто тричі колола сестрі анальгін або димедрол. Ініціатором виїзду нотаріуса була саме ОСОБА_2 . Чи хотіла сестра особисто викликати нотаріуса, вона не знає, не питала. ОСОБА_5 дуже погано розмовляла. Вважає складений сестрою заповіт недійсним, так як вони з померлою - рідні люди, а ОСОБА_2 - чужа. Крім того, ОСОБА_5 їй казала, що не може «здихатись» ОСОБА_2 .

Третя особа ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом опублікування судових повісток на офіційному сайті суду веб-порталу судової влади України.

Свідок ОСОБА_8 , у судовому засіданні попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та приведений до присяги свідка, пояснив наступне. ОСОБА_5 проживала поряд із ним, він у будинку АДРЕСА_4 . Більше року тому до нього прийшла ОСОБА_3 і поросила бути свідком, тому що ОСОБА_5 хоче скласти заповіт. ОСОБА_5 у цей день була слабка, нотаріус ознайомив їх із законодавством щодо заповіту, потім ставив питання ОСОБА_5 . Нотаріус питав, кому вона віддає спадщину, ОСОБА_5 відповідала, що ОСОБА_2 . Після чого вони всі вийшли. ОСОБА_5 була слабка, розмовляла слабким голосом, але про її стан він судити не може, так як не є лікарем. Не пам`ятає, чи пропонував нотаріус ОСОБА_5 ставити підпис самостійно. Йому було повідомлено, що він є свідком, а також і про таємницю нотаріальної діяльності. Додав, що заповіт читав. Про те, що ОСОБА_2 - стороння людина він не знав, думав, що родичка.

Свідок ОСОБА_8 підтвердив свій підпис на заповіті від ІНФОРМАЦІЯ_1, копія якого надавалась свідку судом для огляду у судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_15 , у судовому засіданні попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та приведений до присяги свідка, пояснив наступне. З ОСОБА_5 був знайомий, були сусідами, дружили та допомагали один одному. Відповідача ОСОБА_2 він знає. За пів року до смерті ОСОБА_5 він до неї приходив. Навесні вона планувала жити. Часто бачив, як ОСОБА_5 гуляла із сестрами по провулку, сама вона не виходила. Чи бачив він її у липні, не пам`ятає. Вона проживала сама, однак до неї приходили сестри. Перед смертю він заходив до ОСОБА_5 привітатися. Вона його впізнавала, але настрій був сумний. Йому відомо, що ОСОБА_5 працювала математиком у технікумі, мала надію, що вилікується і продовжить працювати. Влітку перед смертю до неї приходили учні. Про заповіт йому відомо від сестри ОСОБА_5 - ОСОБА_1 , був здивований, що батьківський будинок відписали іншій жінці. У його присутності ОСОБА_5 на біль не скаржилась.

Свідок ОСОБА_16 , у судовому засіданні попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та приведена до присяги свідка, пояснила наступне. З ОСОБА_5 вони є сусідами, були добрі стосунки. Померла ОСОБА_5 у ІНФОРМАЦІЯ_1. Їй відомо, що померла за два роки до смерті захворіла на рак, їздила на операцію. Відвідувала ОСОБА_5 частіше, ніж чоловік, бачила у неї вдома сестер, учнів, більше нікого не бачила. У день смерті не пам`ятає, де вона була. В присутності свідка ОСОБА_16 . ОСОБА_5 не вставала, однак впізнавала, не марила. Із сестрами у неї були добрі стосунки. Вона іноді не пам`ятала деяких речей, не все пам`ятала про померлого сина. Він сильно пив. Лежачою стала з квітня 2019 року. На роботу перестала ходити за рік до смерті. Про конфлікти у сім`ї їй нічого не відомо. Не може стверджувати, що в неї були проблеми з головою. Вона реагувала на все адекватно.

Свідок ОСОБА_17 , у судовому засіданні попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та приведений до присяги свідка, пояснив наступне. З відповідачем ОСОБА_2 познайомився у 2016 році. Потім вона познайомила його з ОСОБА_5 . Остання була досить активною людиною, брала участь в житті міста, займалась партійною діяльністю. Між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 були близькі стосунки, вона називала ОСОБА_2 дочкою. Про смерть ОСОБА_5 йому стало відомо зі слів ОСОБА_2 . Він допомагав ОСОБА_2 організовувати похорон, який оплачувала відповідач. Йому відомо, що ОСОБА_5 хворіла онкологією. На початку літа вони зустрічались із ОСОБА_5 , вона пересувалась самостійно, не марила. Було помітно, що вона тяжко хворіє, але попри це вона була активною. Коли зустрічались пізніше, з якого приводу не пам`ятає, було зрозуміло, що вона хворіє, тому що виглядала слабкою, але була цілком притомною, спроможною самостійно пересуватись. Про родичей ОСОБА_5 йому нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_18 , у судовому засіданні попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та приведена до присяги свідка, пояснила наступне. Була знайома з відповідачем ОСОБА_2 , яка познайомила її із ОСОБА_5 , так як свідок підшукувала репетитора математики для онучки. Їй відомо, що ОСОБА_5 померла наприкінці липня 2019 року. За пів року до смерті вона бачила ОСОБА_5 двічі. З приводу репетиторства спілкувалась із нею особисто, вона розмовляла адекватно, її мова була як у притомної, здорової людини. За декілька днів до смерті вони з ОСОБА_2 приносили ОСОБА_5 пакунки із їжею. Провели там пів години - годину. Вона пила чай, а ОСОБА_19 з ОСОБА_5 спілкувались. ОСОБА_5 лежала, а ОСОБА_2 допомагала їй підвестися, підкладала подушки. ОСОБА_5 спілкувалась нормально, адекватно, не марила, але була слабка.

Свідок ОСОБА_20 , у судовому засіданні попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та приведений до присяги свідка, пояснив наступне. З ОСОБА_5 працював разом у Маріупольському будівельному коледжі, де він займає посаду директора. ОСОБА_2 також знає. Ознак психічних розладів у ОСОБА_5 він ніколи не помічав. Востаннє вона приймала іспит 13 квітня 2019 року. Планувала звільнятися через стан здоров`я. За тиждень до смерті ОСОБА_5 він спілкувався із нею по телефону, вітав її з днем народження. Дивної поведінки, порушень пам`яті у розмові не помітив.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення експерта, приходить до наступного.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 25 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 12 ч.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач по справі ОСОБА_1 та треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є рідними братом та сестрами ОСОБА_5 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, свідоцтвами про одруження та розірвання шлюбів останніх, із зазначенням зміни прізвищ з дівочих на заміжні. (а.с. 5-13 оборот, а.с.17-17 оборот)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, про що Лівобережним районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області 26 липня 2019 року зроблений відповідний актовий запис № 1341. (а.с.18)

За життя, 19 жовтня 2007 року, ОСОБА_5 на випадок її смерті все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось та взагалі все те, на що вона за законом буде мати право, заповіла у власність ОСОБА_21 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , в рівних частках кожному. Свого сина ОСОБА_7 позбавила права на спадкування. Заповіт посвідчений 19 жовтня 2007 року державним нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори Постновою О.М., та зареєстрований у реєстрі за № 3-1000. (а.с.18 оборот)

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 12 серпня 2013 року, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Актовий запис №935. (а.с.47)

Як вбачається з договору дарування, посвідченого 10 квітня 2001 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Никоненко Т.В., зареєстрованого в реєстрі за №1752, укладеного між ОСОБА_22 та ОСОБА_5 , остання є власником будинку АДРЕСА_1 , з відповідними господарчими спорудами та побутовими будівлями. (а.с.22)

Житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований у встановленому законом порядку, що підтверджує Реєстраційне посвідчення, видане 03 травня 2001 року Маріупольським бюро технічної інвентаризації. (а.с.23)

Відповідно до Виписки з Домової книги №56, виданої 13 серпня 2008 року Комітетом самоорганізації населення «Жемчужний», у будинку АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_5 (а.с.20)

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Маріупольською міською радою 05 серпня 2009 року, ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_2 . Реєстрація права власності підтверджується, також, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23495653 від 05 серпня 2009 року.(а.с.27-28)

Рішенням Маріупольської міської ради №7/4-39 від 28 січня 2016 року «Про перейменування об`єктів топоніміки міста», бульвар Комсомольський у місті Маріуполі перейменований на АДРЕСА_3 .

Відповідно до Договору купівлі - продажу частини домоволодіння, посвідченого 02 листопада 2007 року державним нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори Постновою О.М., та зареєстрований у реєстрі за № 3-1057, укладеного між ОСОБА_23 та ОСОБА_5 , остання є власником 33/100 частин домоволодіння АДРЕСА_3 . (а.с. 31)

Право власності зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16645629 від 14 листопада 2007 року. (а.с. 32 оборот).

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_5 є власником транспортного засобу НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 .(а.с. 38)

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю №35, виданий 03 лютого 1995 року, ОСОБА_5 передана у приватну власність земельна ділянка, площею 0,060 га на території садівницького товариства « ІНФОРМАЦІЯ_10». (а.с.48)

Зі спадкової справи №79/2019 щодо майна померлої ОСОБА_5 , копія якої надана приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Одерій А.С. та долучена до матеріалів справи, вбачається наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на випадок своєї смерті все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось та взагалі все те, на що вона за законом буде мати право і що буде належати їй на момент смерті заповіла ОСОБА_2 . У зв`язку зі станом здоров`я ОСОБА_5 , на її особисте прохання та в її присутності заповіт посвідчений в присутності свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_24 , та підписаний ОСОБА_9 . Заповіт посвідчений ІНФОРМАЦІЯ_1 приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Одерій А.С., та зареєстрований у реєстрі за №667. (а.с.124 оборот - 125)

31 липня 2019 року до нотаріуса звернулась ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 за заповітом.(а.с.120 оборот)

19 серпня 2019 року до нотаріуса звернулась ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , за законом, як спадкоємець другої черги, із зазначенням інших спадкоємців: рідної сестри ОСОБА_25 та рідного брата ОСОБА_4 . ОСОБА_1 повідомлено про існування заповіту на ім`я ОСОБА_2 . (а.с.121)

Крім того, 19 серпня 2019 року до нотаріуса надійшла заява, подана особисто ОСОБА_26 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , за законом, як спадкоємцем другої черги, із зазначенням інших спадкоємців: рідної сестри ОСОБА_1 та рідного брата ОСОБА_4 . ОСОБА_27 повідомлено про існування заповіту на ім`я ОСОБА_2 . (а.с.121 оборот)

Заявою від 16 вересня 2019 року, посвідченою нотаріусом Криловського нотаріального округу Омельченко О.М., адресованою нотаріусу Одерію А.С., ОСОБА_4 повідомляє про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 . (а.с.122)

Відповідно до повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 3 від 31 липня 2019 року, на підставі остаточного лікарського свідоцтва про смерть № 1538 від 25 липня 2019 року, ОСОБА_1 видане свідоцтво про смерть ОСОБА_5 . (а.с.123-124)

Як вбачається із Витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі №56962056 від ІНФОРМАЦІЯ_1 приватним нотаріусом Одерієм А.С. зареєстрований заповіт ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 о 17-41 годині. (а.с.126)

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 57051898 від 31 липня 2019 року, вбачається, що заповіт ОСОБА_5 № 64501929, зареєстрований в реєстрі ІНФОРМАЦІЯ_1 о 17-41 годині за №667, є чинним. Запис в Довідці остання. (а.с.127-128)

Відповідно до відомостей Лівобережного відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 21 серпня 2019 року, зазначено, що на день смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у будинку АДРЕСА_1 ніяких осіб, крім померлої, не зареєстровано. (а.с. 141 оборот)

Згідно відомостей, наданих Акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7 від 01 серпня 2019 року, на ім`я померлої ОСОБА_5 відкрито ряд рахунків, а також кредитних карток, із залишком у визначених у довідці сумах.(а.с.142 оборот - 143)

Відповідно до долучених представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Косенко С.С. документів, а саме накладної ТОВ «На бульварі» б/н від 26 липня 2019 року про сплату послуг з організації поминального обіду на суму 9 913,50 гривень, чеків з магазину «Скорбота» від 25 липня 2019 року на суму 1 575 гривень та 1600 гривень за послуги катафалка, копання могили, закопування могили, оформлення заказу, квитанції ФОП ОСОБА_28 від 25 липня 2019 року № 15 на суму 2 062 гривень, товарного чеку ФОП ОСОБА_29 № 116 від 25 липня 2019 року на суму 9 513 гривень, Договору замовлення на організацію та проведення поховання б/н від 25 липня 2019 року, укладеного між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_30 , вбачається, що організацією поховання ОСОБА_5 займалась відповідач ОСОБА_2 .

Крім того, досліджені у судовому засіданні копія листа Центральної виборчої комісії України №21-30-3195 від 05 жовтня 2020 року, копія відповіді Маріупольського будівельного коледжу від 10 серпня 2020 року № 423 про графік роботи ОСОБА_5 .

Щодо медичної документації відносно померлої ОСОБА_5 .

Як вбачається з Епікризу від 03 січня 2017 року, Виписки від 19 січня 2017 року, Висновку лікарсько - консультаційної комісії від 15 січня 2017 року, ОСОБА_5 з 03 січня 2017 року по 18 січня 2017 року лікувалась стаціонарно з діагнозом «Рак яєчників». Стан після оперативного лікування». 15 січня 2019 року було діагностовано «Продовження онкологічної хвороби. Стан здоров`я задовільний». (а.с. 49-50)

Відповідно до Виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 752, ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі охорони здоров`я «Обласна лікарня інтенсивного лікування міста Маріуполя» з 16 січня 2018 року по 29 січня 2018 року з діагнозом «післяопераційна вентральна кила». Була проведена операція з видалення кили. Післяопераційний період протікав без ускладнень.(а.с. 52)

Згідно Виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 415, ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні в Міській лікарні № 1 з 12 квітня 2018 року по 20 квітня 2018 року з діагнозом «Сечокам`яна хвороба. Камінь лівого сечоводу. Пієлонефрит. Захворювання яєчника. Стан після резекції матки з курсом хіміотерапії». (а.с.41)

Як вбачається з Висновку комп`ютерної томографії від 30 жовтня 2018 року, у ОСОБА_5 перебіг стану після оперативного втручання 04 січня 2017 року видалення матки та яєчників з приводу раку яєчника. Враховуючи анамнез, не можна виключити продовження онкологічної хвороби. Рекомендовано консультація онколога. (а.с.40)

Відповідно до відомостей, наданих КНП «Психіатрична лікарня місто Маріуполь» №02/08-735 27 березня 2020 року, ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога не перебувала. (а.с.118)

Згідно амбулаторної картки № 521308 з КН «ЦПМСД №5 м. Маріуполя», ОСОБА_5 2005 року перебувала на обліку у даному закладі з низкою медичних діагнозів. У картці містяться записи на скарги та призначене лікування. Записів психіатра картка не містить. (а.с.144)

Крім того, у судовому засіданні досліджені матеріали кримінального провадження №0001149 за фактом смерті ОСОБА_5 за ст. 115 КК України, а саме протокол огляду трупа від 24 липня 2019 року о 00-45 годині, а також висновок експерта № 1421 від 25 липня 2019 року (а.с.187-191)

Згідно висновку комісійної судово - психіатричної (посмертної) експертизи № 37 від 01 липня 2021 року, ОСОБА_5 на момент складання заповіту ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16-20 годині виявляла ознаки розладів свідомості ступеню сомнолентності на фоні глибокої астенії, спричиненої термінальною стадією онкологічного захворювання, внаслідок чого вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними під час укладення заповіту ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с.3-11)

Допитана у судовому засіданні, в режимі відеоконференції, експерт відділу комплексної судово-психіатричної експертизи - ОСОБА_11 , надала пояснення з приводу Висновку судової психіатричної (посмертної) експертизи №37 від 01 липня 2021 року. Зазначила, що результат аналізу матеріалів цивільної справи, медичної документації на ОСОБА_5 , співставлення отриманих даних з методикою Закону України «Про судову експертизу» та Наказу МОЗ про затвердження Порядку проведення експертиз, свідчать про те, що ОСОБА_5 станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 виявляла ознаки розладів свідомості ступеню сомнолентності на фоні глибокої астенії, спричиненої термінальною стадією онкологічного захворювання, внаслідок чого не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними під час укладення заповіту ІНФОРМАЦІЯ_1. Надала детальні роз`яснення, що об`єктами проведення експертизи були матеріали цивільної справи, медична карта піддослідної із записом лікаря терапевта у день смерті та складання заповіту, показання свідків, які спілкувалися з ОСОБА_5 у день смерті, акт патологоанатомічного розтину. Зазначила, що використаний термін «Сомнолентність» - це ступінь розладу свідомості, потьмарення. Він проявляється, як стан «напівсна», коли людина постійно лежить у ліжку, із закритими очима, здатна відповідати на прості питання після їх повторення. З цього стану можливо вивести людину, якщо її тормошити, підвищувати голос. При цьому стані знижена реакція на біль, цей стан може поглиблюватись або послаблюватись. У зв`язку із чим ОСОБА_5 не проявляла реакцію на біль в результаті внутрішньої кровотечі, так як у достатній мірі не відчувала її на фоні стану сомнолентності. Стан ОСОБА_5 не міг покращитись з урахуванням внутрішньої кровотечі, яку засвідчив лікар-патологоанатом при розтині. У даному випадку він погіршився до стану смерті. Астенія - це виснаження організму і психічне виснаження, спричинене, у випадку ОСОБА_5 тривалим перебігом онкологічної хвороби і крововтратою.

Згідно ст. 203 ч. 3 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правила ст. 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Згідно зі статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст.ст. 1233 - 1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.4 ст. 1254 ЦК України якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу.

Статтею 225 ЦК України визначено правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, згідно з якими такий заповіт може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Висновок про тимчасову недієздатність учасника правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними (постанова Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року у справі № 6-9цс12).

У судовому засіданні представник відповідача просив критично віднестись до висновків комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи, проте суд не знаходить для цього підстав, оскільки вказані висновки не спростовані іншими доказами по справі. Навпаки, із медичних документів та пояснень свідків вбачається, що померла ОСОБА_5 часто хворіла, мала онкологічне захворювання, неодноразово знаходилася на стаціонарному лікуванні із різними діагнозами, постійно для неї викликалася швидка допомога.

За висновком судово-медичного експерта №1421 від 24.07.2019, проведеного КЗОЗ «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи», смерть гр. ОСОБА_5 настала від гострого загального недокрів`я внутрішньої органів в результаті шлункової-кишкової кровотечі, що розвинулася із-за з`явлення прободіння судин в області хронічної виразки шлунка, незадовго до смерті, що підтверджується виявленням при дослідженні трупа виразки шлунка з ознаками хронічного перебігу та дефектом стінки кишки, наявної рідкості крові у кількості 700 мл, та в кишечнику, а також недокрів`я внутрішніх органів, а саме серця, легень, печінки, нирок, набряку легень і головного мозку.

При цьому суд відноситься критично до пояснень свідка ОСОБА_8 в частині того, що ОСОБА_5 була на момент складання заповіту цілком адекватна, тому, як це особиста думка вказаного свідка, яка в силу того, що він не є спеціалістом в даній області, може бути невірною. Крім того, показання свідка в даній частині суперечать іншим доказам по справі, а саме: медичним документам, а також висновкам комісійної судово-психіатричної (посмертної) експертизи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що в момент складання заповіту ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 за своїм психічним та фізичним станом не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто волевиявлення спадкодавця не було вільним та не відповідало його внутрішній волі. У зв`язку з чим, заповіт, складений від імені ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений ІНФОРМАЦІЯ_1 приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Одерій Антоном Степановичем, зареєстрований в реєстрі за №667, можливо визнати недійсним.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до п. 3 рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року постановленого по справі № 9-зп, частину 2 ст. 124 Конституції України необхідно розуміти так, що юрисдикція судів, тобто їх повноваження вирішувати спори про право та інші правові питання, поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Визнання заповіту недійсним в судовому порядку є ні чим іншим, як вирішення спору про право у захист майнових прав та інтересів спадкоємця.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, керуючись положеннями Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви до суду у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмір 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок, витрати по наданню професійної (правничої) допомоги у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень, витрати на проведення посмертної судово - психіатричної експертизи у розмірі 15 445 (п`ятнадцять тисяч чотириста сорок п`ять) гривень, а всього 36 597 (тридцять шість тисяч п`ятсот дев`яносто сім) гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13, 18, 76, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Орєхов Михайло Володимирович, до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Одерій Антон Степанович, задовольнити.

Визнати заповіт, складений від імені ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений ІНФОРМАЦІЯ_1 приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Одерій Антоном Степановичем, зареєстрований в реєстрі за № 667, недійсним.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви до суду у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмір 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок, витрати по наданню професійної (правничої) допомоги у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень, витрати на проведення посмертної судово - психіатричної експертизи у розмірі 15 445 (п`ятнадцять тисяч чотириста сорок п`ять) гривень, а всього 36 597 (тридцять шість тисяч п`ятсот дев`яносто сім) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадках, передбачених ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , засоби зв`язку: НОМЕР_7 .

Представник позивача: адвокат Орєхов Михайло Володимирович, РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: 87515, проспект Миру, 63/2, офіс адвоката, місто Маріуполь, Донецька область, засоби зв`язку: Електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 , НОМЕР_9 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_10 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 , засоби зв`язку: НОМЕР_11 .

Представник відповідача: адвокат Косенко Сергій Сергійович, адреса: 87518, вулиця Громової, 63, офіс 306, місто Маріуполь, Донецька область, засоби зв`язку: НОМЕР_12 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_13 , адреса реєстрації: АДРЕСА_7 .

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , громадянин Російської Федерації, страховий номер індивідуального особистого рахунку НОМЕР_14 , адреса реєстрації: АДРЕСА_8 .

Третя особа: Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Одерій Антон Степанович, Свідоцтво нотаріуса № 5117, адреса: 87500, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Лепорського, 13, засоби зв`язку: НОМЕР_15 .

Повний текст судового рішення складений 19 листопада 2021 року.

Суддя І. Міхєєва