№ провадження 4-с/646/50/2021
Справа № 646/6332/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Демченко С.В.,

секретар судового засідання Хілінський М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

28 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) щодо нескасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21 вересня 2012 року, винесеної Червонозаводським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в рамках виконавчого провадження №31510867;

-зобов`язати Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 21 вересня 2012 року, винесену Червонозаводським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в рамках виконавчого провадження №31510867.

В обґрунтування скарги зазначив, що у рамках виконавчого провадження №31510867 державним виконавцем Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції 21 вересня 2012 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. На теперішній час вказане виконавче провадження закінчено, однак, як стало відомо з відповіді Департаменту економіки та комунального майна Управління комунального майна та приватизації від 20 травня 2021 року, арешт на майно не був скасований, у зв`язку з чим заявник позбавлений можливості отримати дублікат свідоцтва про право власності на квартиру. ОСОБА_1 звернувся до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та отримав відповідь, що 04 листопада 2011 року винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві, а відтак завершене виконавче провадження не може бути знову розпочате, тому для скасування арешту йому слід звернутися до суду.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29 вересня 2021 року скаргу призначено до розгляду у судовому засіданні.

03 листопада 2021 року на адресу суду від головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ткаченко А. надійшли заперечення на скаргу, в яких просила відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що заборгованість за виконавчим провадженням ВП №31510867 не погашена, тому відсутні правові підстави для зняття арешту з коштів або майна боржника. Зазначає, що 12 червня 2013 року державним виконавцем відділу було винесено постанову про повернення виконавчого листа на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Законом передбачений виключний перелік підстав, за наявності яких державний виконавець зобов`язаний зняти арешт, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Зазначила, що відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки, тому надати для огляду в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження №31510867 неможливо. Вважає, що оскільки боржник зловживав своїми процесуальними правами та не виконав судове рішення, тому відсутні підстави для задоволення скарги.

Заявник у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій скаргу підтримав та просив провести судовий розгляд без його участі.

Представник заінтересованої особи Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника Відділу.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд встановив, що у провадженні Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження №31510867 з примусового виконання виконавчого листа №2-2111/10, виданого 01 липня 2010 року Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «ХТМ» заборгованості у розмірі 6138,95 грн., відкрито 04 листопада 2011 року.

21 вересня 2012 року в рамках виконавчого провадження №31510867 державним виконавцем Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Волинко І.І. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Вказаною постановою було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 6138,96 грн. Встановлена заборона відчуження будь-якого майна, що належить боржникові.

Зі змісту поданих головним державним виконавцем Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ткаченко А. заперечень на скаргу слідує, що 11 червня 2013 року в рамках вказаного виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП №31510867.

12 червня 2013 року в рамках виконавчого провадження №31510867 державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Як слідує зі змісту відповіді Департаменту економіки та комунального майна Управління комунального майна та приватизації Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 20 травня 2021 року на звернення ОСОБА_1 стосовно видачі дублікату свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в матеріалах справи міститься постанова про арешт майна ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження, при цьому інформація щодо скасування вказаного арешту у матеріалах справи відсутня, у зв`язку з існуванням арешту на майно ОСОБА_1 видача дубліката свідоцтва неможлива.

Зі змісту відповіді державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Антосік О. від 18 липня 2021 року слідує, що ОСОБА_1 державним виконавцем було відмовлено у скасуванні арешту з майна у виконавчому провадженні №31510867 з примусового виконання виконавчого листа №2-2111/10, виданого 01 липня 2010 року Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «ХТМ» заборгованість у розмірі 6138,95 грн. з посиланням на те, що 12 червня 2013 року постановою державного виконавця було повернуто виконавчий документ стягувачеві на підставі п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», тому, враховуючи положення ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час настання відповідних обставин), якою передбачені наслідки завершення виконавчого провадження, у Відділу відсутні правові підстави для зняття арешту у виконавчому провадження №31510867 з примусового виконання виконавчого листа №2-2111/10, у зв`язку з чим рекомендовано звернутися до судових органів.

З Витягу ВП-спецрозділ слідує, що станом на 03 листопада 2021 року ВП №31510867, відкрите на підставі виконавчого листа №2-2111/10, виданого 01 липня 2010 року Червонозаводським районним судом м. Харкова завершено.

З повідомлення Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» від 28 вересня 2018 року вбачається, що у споживача ОСОБА_1 є заборгованість у розмірі 56, 92 гривні.

Згідно з платіжним дорученням №78956 від 21 грудня 2018 року ОСОБА_1 сплачено на рахунок КП «ХТМ» борг у розмірі 57,00 гривень.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті провадження за позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м.Харкові про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанови про арешт майна боржника від 21 вересня 2012 року.

Положеннями ст. 447 ЦПК України передбачено право сторони виконавчого провадження на звернення до суду із скаргою, якщо вона вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з вимогами ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

З матеріалів скарги вбачається, що відповідь про неможливість зняття арешту з майна державним виконавцем Анісімову П.В. надано 18 липня 2021 року, після чого він помилково звернувся з позовом про зняття арешту до Харківського окружного адміністративного суду, ухвалою якого від 13 вересня 2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті провадження, після чого 28 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою у порядку ст.447 ЦПК України, тому суд вважає, що заявник не пропустив строк звернення до суду.

Як встановлено у судовому засіданні правовідносини виникли між учасниками виконавчого провадження, яке було відкрито у 2011 році та завершено у 2013 року, тому підлягає застосуванню положення Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (далі -Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 6 Закону встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з положеннями ст. 11 Закону державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями статті 57 Закону передбачено, що державний виконавець виносить постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення, якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження, та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Відповідно до положень ст. 60 Закону з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

За змістом положень ч.1 ст.50 Закону до підстав зняття арешту також належать закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною другою ст. 50 Закону передбачено, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно із п. 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин), у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Як вбачається з матеріалів скарги, 12 червня 2013 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Строк повторного пред`явлення даного виконавчого листа встановлено до 12 червня 2014 року.

Відповідності до п.2 ч.1 ст.47 Закону виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Разом з тим, згідно із ч.5 ст.47 Закону повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Статтею 22 Закону передбачено, що виконавчі документи по судовим рішенням можуть бути пред`явлені до виконання протягом року.

Тобто, якщо виконавчий документ не було пред`явлено до виконання протягом року з дати повернення стягувачу, за загальним правилом провадження по такому документу вже не може бути відновлено.

З аналізу викладеного слідує, що у разі пропуску строку на повторне пред`явлення документу до виконання з боку стягувача настають наслідки закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 49 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Отже, закон не робить винятків з цього питання для виконавчих документів, за якими стягнення відбувається у цей момент, та виконавчих документів, що були повернуті стягувачу. Відповідно, провадження і за такими виконавчими документами згідно зі ст. 49 Закону мають бути закінченими.

З огляду на наведені правові норми суд дійшов висновку, що після спливу строку повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання, у даному випадку після 12 червня 2014 року, державний виконавець повинен був вирішити питання про закінчення виконавчого провадження та зняти усі арешти, накладені в рамках виконавчого провадження, тобто ще в 2014 році.

Разом з тим, суд зазначає, що у випадку наявності арешту на майно боржника, яке не було знято під час закінчення виконавчого провадження у виконавчої служби відсутнє право на скасування відповідної постанови, а у випадку якщо не встановлено порушення порядку накладення арешту у керівника відповідного відділу виконавчої служби також відсутнє відповідне право. При цьому, єдиною можливістю, визначеною законодавцем, щодо зняття арешту є відповідне рішення суду, на підставі якого арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність процесуальних порушень у діях Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) щодо нескасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21 вересня 2012 року, винесеної Червонозаводським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в рамках виконавчого провадження №31510867, тому не вважає вказану бездіяльність державного виконавця протиправною.

Щодо вимоги про зобов`язання Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 21 вересня 2012 року, винесену Червонозаводським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в рамках виконавчого провадження №31510867 суд зазначає таке.

Положеннями ст.41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості; власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Під час дослідження доказів, суд встановив, що станом на день розгляду скарги виконавче провадження №31510867 завершено, борг перед стягувачем КП «ХТМ» Анісімовим П.В. повністю погашений, крім того, державним виконавцем не надано суду доказів наявності відкритих виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору і витрат виконавчого провадження.

Враховуючи, що виконавче провадження №31510867 станом на день розгляду скарги завершено, постанова про закінчення виконавчого провадження та відповідно про скасування постанови про накладення арешту у рамках вказаного виконавчого провадження не приймалася, а також беручи до уваги той факт, що заборгованість боржника перед стягувачемм повністю погашена, що підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про наявність підстав саме для скасування арешту з майна боржника, а не постанови про накладення арешту, оскільки вона була винесена правомірно, тому вважає за необхідне зобов`язати Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти арешт з усього майна боржника ОСОБА_1 , накладеного на підставі постанови державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Волинко І.І. від 21 вересня 2012 року у виконавчому провадженні № 31510867

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 258, 259, 260, 450, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти арешт з усього майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , накладений на підставі постанови державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Волинко І.І. від 21 вересня 2012 року у виконавчому провадженні № 31510867.

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений та підписаний 23 листопада 2021 року.

Суддя С.В. Демченко