ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8616/21 Справа № 177/925/21 Суддя у 1-й інстанції - Строгова Г. Г. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2021 року про відмову у відкритті провадження

по справі за позовом ОСОБА_1 до Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, тертя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язати вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2021 року до Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, тертя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язати вчинити певні дії .

Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2021 року про відмовлено у відкритті провадження.

В апеляційній скарзі позивач. ставить питання про скасування вказаної ухвали, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивач звернулась до суду, із позовом про оскарження відмови відповідача в укладанні договору оренди землі, що стосується законного інтересу позивача, оскільки має переважне право на укладення договору оренди, тому правомірно очікувала на набуття права оренди такої земельної ділянки.

У своєму позові позивач просила: визнати протиправними дії Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0663 та виготовлення та затвердження технічної документації на земельну ділянку. Кадастровий номер :03:001:0929 га (цільове призначення -03.07-для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площа -0,0276 га) без участі та дозволу позивача; зобов`язати Лозуватську сільську раду Криворізького району Дніпропетровської області затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 для обслуговування магазину за адресою: АДРЕСА_1 із земель житлової та громадської забудови для розміщення нежитлової будівлі площею 0,0743 га в АДРЕСА_1 для подальшої передачі в оренду земельної ділянки - кадастровий номер :03:001:0663; зобов`язати Лозуватську сільську раду Криворізького району Дніпропетровської області укласти договір оренди земельної ділянки, із земель житлової та громадської забудови для розміщення нежитлової будівлі площею 0,0743 га в АДРЕСА_1 кадастровий номер :03:001:0663 зі ОСОБА_1 .

Відмовляючи у відкритті провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що спір виник між фізичною особою та суб`єктом владних повноважень з приводу визнання протиправними дій щодо виготовлення та затвердження технічної документації на земельну ділянку, а такий спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Проте, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Так, з позовних матеріалів вбачається, що 23.12.2013 року на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тищенко О.І. за реєстрованим номером 7605, було набуто у приватну власність нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з нежитлової будівлі літерою « А», № 1- огорожа, І, ІІ, III -замощення.

Відповідно до п. 2 вказаного договору, згідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ - 013, виданому 03.04.2013 державним кадастровим реєстратором Туренко І. О. управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області, відчужувана нерухомість розташована на земельній ділянці площею 0,0743 га, кадастровий номер якої :03:001:0663, вид використання для комерційного використання ( обслуговування магазину), форма власності - державна.

З метою оформлення права користування земельною ділянкою, позивач звернулась до Лозуватської сільської ради для отримання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки.

За результатами звернення позивача, Лозуватська сільська рада Криворізького району у встановленому законом порядку було прийняте рішення XX III сесії VII скликання від 19 липня 2018 року, відповідно до якого вирішено: надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлено ( відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) із земель житловї та громадської забудови для розміщення нежитлової будівлі площею 0, 0743 га в АДРЕСА_1 для подальшої передачі в оренду для комерційного використання, кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0663 та після виготовлення технічної документації із землеустрою, подати її на затвердження до Лозуватської сільської ради та заключите договір оренди на земельну ділянку.

Після реєстрації земельної ділянки, отримання погоджень щодо технічної документації позивач звернулась до Лозуватської сільської ради задля укладання договору оренди вказаної земельної ділянки та за результатами розгляду наданих документів, було прийнято протокол засідання постійної комісії сільської ради від 18.10.2019 року року, на порядок денний засідання постійної комісії було винесено питання про надання дозволу на укладання договору оренди на земельну ділянку площею 0, 0743 га ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі та було винесено пропозицію винести питання на сесію про те, щоб не затверджувати технічну документацію на дану земельну ділянку, а вилучити 0,03 га для потреб територіальної громади села.

Позивач звернулася до Лозуватської сільської ради з заявою від 20.01.2021 року про надання дозволу та укладання договору оренди земельної ділянки та отримала відповідь за номером № 117 від 25.01.2021 року, в якій їй було повідомлено про те, що земельна ділянка, площею 0, 0743 га було поділено, за результатами поділу було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :001:0929 га, площею 0, 0276 га та рекомендовано звернутися до сільської ради задля укладання договору саме цю площу, при цьому у листі вказано, що земельна ділянка :03:001:0663 га в публічній карті не значиться.

Тобто, позивач отримала відповідь відповідача, в якій їй також відмовлено в укладанні договору оренди та належного оформлення права користування земельною ділянкою.

За нормами статей 125 і 126 ЗК та ст. 377 ЦК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (статті 1, 2 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною третьою статті 792 Цивільного кодексу України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124). Проте саме Законом України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами у зв`язку з передачею її в користування та володіння, у тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.

Предметом спору у даній справі є захист, зокрема, речового права, порушеного на думку позивача, відповідачем, який своїми діями та рішенням не уклав договору оренди землі з позивачем. По своїй суті, доведення позивачем протиправності дій чи бездіяльності відповідача є спором про доведення права на користування земельною ділянкою. Тому, щоб вирішити спір про протиправність дій, має бути розв`язано конкуренцію підстав виникнення права оренди на спірну земельну ділянку.

Отже, звертаючись до суду із цим позовом позивач має намір усунути допущені, на його думку, органом виконавчої влади порушення свого переважного права на користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною 1 ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, предметом позову у цій справі є не оскарження рішення суб`єктом владних повноважень щодо поділу земельної ділянки, а забезпечення можливості набуття речового права на земельну ділянку, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

У постанові від 20.09.2018 року (справа №816/389/15-а) Велика Палата Верховного Суду вказала, що неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Суд зауважує, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясувати також характер спірних правовідносин за захистом яких прав звернулась особа.

Як вбачається з матеріалів справи, спір що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, відмовляючи в укладенні договору оренди земельної ділянки з позивачем, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Участь Лозуватської сільської ради в якості відповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення про відмову в укладенні договору оренди безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо цього ж нерухомого майна з іншою особою. Такий спір має приватно-правовий характер. З огляду на суб`єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

Враховуючи суть спірних правовідносин, приватно-правовий характер та суб`єктний склад сторін у справі, колегія суддів приходить висновку, що цей спір належить до юрисдикції цивільнихх судів, оскільки такий виник із цивільних відносин, його вирішення віднесено до компетенції суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства, відповідно до підсудності, визначеної Цивільним процесуальним кодексом України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена без додержанням вимог чинного законодавства.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року було відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії у зв`язку з тим, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням наведеного, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,379,381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2021 року про відмову у відкритті провадження скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко