Справа № 201/6366/21
Провадження № 2/201/2745/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого - судді Ткаченко Н.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування, пені та 3 % річних, а також про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 29.06.2021р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування, пені та 3 % річних, а також про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 02.07.2021р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін (а.с.№74).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача адвокат Негробов О.В. (діє за ордером від 23.06.2021р. - а.с. № 72) зазначав, що 09.03.2021р. на перехресті вул. Крутогірний узвіз та пл. Успенській у м. Дніпрі, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: Hyundai i30 р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , що належить йому на праві власності та Subaru Forester р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , забезпечений полісом ОСЦПВ 200828771, який було видано ПрАТ СК «Альфа Страхування». В результаті даної ДТП автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2021р. у справі № 201/2735/21, водія ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова суду набрала чинності та не була оскаржена у встановленому законом порядку.

З метою отримання компенсації спричинених в результаті настання ДТП збитків, позивач ОСОБА_1 , в порядку визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до відповідача ПрАТ «СК «Альфа Страхування», надавши 11.03.2021р. письмове повідомлення про настання ДТП та заяву на виплату страхового відшкодування. З метою визначення розміру спричинених збитків, позивач звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. Відповідно до висновку експерта № 0304/21/21 від 02.04.2021р., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Hyundai i30 р.н. НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та вирахуванням ПДВ, складає 49 701грн.32коп. 05.04.2021р. ПрАТ «СК «Альфа Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 26 514грн.92коп., а 19.05.2021р. страховиком була здійснена доплата страхового відшкодування у розмірі 7 155 грн.01коп.

ОСОБА_1 не погодився із загальним розміром сплаченого ПрАТ «СК «Альфа Страхування» страхового відшкодування, тому з метою захисту своїх порушених прав звернувся із відповідними вимогами до суду.

Окрім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 спричинену йому моральну шкоду. Обгрунтовуючи дану вимогу тим, що саме з вини ОСОБА_2 було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб Hyundai i30 р.н. НОМЕР_1 , що призвело до моральних переживань у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу.

Посилаючись на ст.ст. 22, 610, 625, 1166 ЦК України та ст. 6, 29, 34, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просив задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь позивача недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 16 031грн. 39 коп., пеню за період з 10.06.2021р. до 22.06.2021р. у розмірі 85грн. 65коп., 3 % річних в порядку ст. 625 ЦК України за період з 10.06.2021р. до 22.06.2021р. у розмірі 17грн. 13коп., а також з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди - 500грн.

Відповідач позовні вимоги не визнав. 25.08.2021р. представником відповідача Сіміч М.О. (діє на підставі довіреності від 14.12.2020р. а.с. № 99) у відповідності до положень ст. 178 ЦПК України подано відзив на позов (а.с. № 82-84), в якому представник відповідача зазначав, що ПрАТ «СК «Альфа Страхування» не визнає пред`явлених позовних вимог, оскільки страхова компанія виконала свої зобов`язання до полісу ЕР-200828771 перед ОСОБА_1 , сплативши йому страхове відшкодування. Розрахунок суми сплаченого страхового відшкодування, було здійснена на підставі висновку експертного авто-товарознавчого дослідження № 11381, складеного ТОВ «СЗУ «Консалтінг Україна», в особі судового експерта Рябчука А.В.

Також, представник відповідача просив суд врахувати, що 16.03.2021р. представником ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було проведено детальний огляд пошкодженого транспортного засобу Hyundai i30 р.н. НОМЕР_1 , за результатами якого було складено акт огляду пошкодженого майна. Будь-яких претензій чи зауважень до проведеного огляду пошкодженого автомобіля позивачем не заявлялись, що підтверджує правильність та повноту проведеного огляду та належну фіксацію його результатів.

За вищезазначеного просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивачем та його представником 20.09.2021р. у відповідності до положень ст. 179 ЦПК України подана відповідь на відзив (а.с. № 103-107), де зверталася увага суду на те, що акт огляду пошкодженого транспортного засобу належного позивачу, не був складений співробітником страхової компанії ОСОБА_3 безпосередньо на місці огляду та його не надавали для ознайомлення ОСОБА_1 . Окрім цього, сторона позивача просила суд врахувати, що розрахунок суми сплаченого страхового відшкодування було здійснено ПрАТ «СК «Альфа Страхування» з порушенням вимог ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а висновок експертного дослідження № 11381 від 14.05.2021р. , складено експертом Рябчуком А.В. із грубими порушеннями вимог спеціальних методик, що дає підстави вважати його висновки необ`єктивними та необґрунтованими.

Правом подачі заперечень на відповідь на відзив (ст. 180 ЦПК України) представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» не скористався.

Відповідач ОСОБА_2 , отримавши поштою копію позовної заяви з додатками (а.с № 75, 80) правом подачі відзиву на позов (ст. 178 ЦПК України) не скористався

Суд, вивчивши матеріали справи, зміст заперечень стосовно позовних вимог, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення стосовно них, об`єктивно оцінивши докази за принципами ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

09.03.2021р. на перехресті нерівнозначних доріг пл. Успенській та вул. Крутогірний узвіз у м. Дніпрі, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: Hyundai i30 р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , що належить йому на праві власності (а.с. № 8) та Subaru Forester р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .. В результаті даної ДТП автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2021р. у справі № 201/2735/21, водія ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. № 11). Постанова суду набрала чинності 27.04.2021р. та не була оскаржена у встановленому законом порядку.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент вчинення ДТП була застрахована в ПрАТ СК «Альфа Страхування» згідно полісу ОСЦПВ 200828771, згідно якого ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становив 130 000 грн., франшиза - нуль грн.

11.03.2021р. ОСОБА_1 , звернувся до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» надавши письмове повідомлення про настання ДТП та заяву на виплату страхового відшкодування (а.с. №12).

05.04.2021р. ПрАТ «СК «Альфа Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 26 514грн.92коп., а 19.05.2021р. страховиком була здійснена доплата страхового відшкодування у розмірі 7 155грн. 01коп. (а.с. № 38).

Розрахунок сплачених страхових відшкодувань було здійснено ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на підставі калькуляції № 0395.609 від 17.03.2021р. та висновку експертного дослідження № 11381 від 14.05.2021р., складеного експертом Рябчуком А.В. (а.с. № 56-58).

В свою чергу, для визначення розміру заподіяних збитків, позивач звернувся до експерта авто-товарознавця ОСОБА_4 , яким 02.04.2021р. було складено висновок експерта № 0304/21/21, згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Hyundai i30 р.н. НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та вирахуванням ПДВ, складає 49 701грн. 32коп. (а.с. № 15-26).

07.05.2021р. представник позивача звернувся до страховика із письмовою заявою про перегляд розміру страхового відшкодування, в якій просив прийняти до уваги висновок експерта № 0304/21/21 від 02.04.2021р. та здійснити доплату суми страхового відшкодування (а.с. № 43-44). Проте дана вимога не була задоволена в повному обсязі.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами ЦК України, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", 2.1. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон України N 1961-IV) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України N 1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України Закону України N 1961-IV встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

При цьому, п. 12.1 ст. 12 зазначеного вище Закону встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно п. 34.2,34.4 ст. 34 Закону України N 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України N 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Статтею 36 Закону України N 1961-IV встановлено, що страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою (п. 36.1 ст. 36).

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або ст. 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення (п. 36.2 ст. 36).

Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (п. 36.6 ст. 36).

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та відповідачем ПрАТ «СК «Альфа Гарант» фактично виник спір щодо розміру страхового відшкодування.

Так, страховик вважає, що розмір страхового відшкодування було визначено та виплачено в повному обсязі, у відповідності до вимог Закону України N 1961-IV та згідно висновку експертного дослідження № 11381 від 14.05.2021р., складеного експертом Рябчуком А.В. (а.с. № 56-58) В свою чергу, позивач просив доплатити страхове відшкодування, виходячи із результатів висновку експерта № 0304/21/21 від 02.04.2021р., складеного експертом Дроздовим Ю.В. (а.с. №15-25).

Суд оцінює критично заперечення представника відповідача ПрАТ «СК «Альфа Страхування» стосовно того, що розмір страхового відшкодування було визначено вірно та виплачено ОСОБА_1 в повному обсязі, у відповідності до вимог Закону України N 1961-IV, з огляду на те, що позивач відповідно до вимог ст. 35 Закону України N 1961-IV 11.03.2019р. звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, після чого, страховик у відповідності до приписів п. 22.1 ст. 22 Закону України N 1961-IV був зобов`язаній у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодувати у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, а відповідно до ст. 29 зазначеного Закону відшкодувати витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

При цьому суд враховує, що відповідно до приписів п. 36.2 ст. 36 Закону України N 1961-IV страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Таким чином, єдиним випадком, який дозволяє страховику здійснювати розрахунок страхового відшкодування без проведення експертизи (дослідження, оцінки), у т. ч. на підставі аварійного сертифікату, є досягнення згоди між потерпілим та страховиком про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування.

По-перше, відповідач ПрАТ «СК «Альфа Страхування» у листах № 0395.609.21.01 від 24.05.2021р. та № 0395.609.21.01-001932.06 від 21.06.2021р. зазначає, що на виконання вимог ст. 34 Закону України N 1961-IV, огляд пошкодженого транспортного засобу Hyundai i30 р.н. НОМЕР_1 , власником якого є позивач, було доручено фахівцю відділу врегулювання збитків УВЗ ДВЗ ОСОБА_5 , який 16.03.2021р. здійснив його огляд, та саме ОСОБА_3 було складено акт огляду пошкодженого ТЗ/Направлення на СТО по справі № 0395.809.21.01. В подальшому, на підставі даного акту огляду, ПрАТ «СК «Альфа Страхування» склало калькуляцію 0395.609 від 17.03.2021р., яка була покладена в основу під час складання розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № 0395.609.21.01, виконаного 17.03.2021р. ОСОБА_3

02.04.2021р. було затверджено страховий акт № 0395.609.21.01, на підставі якого ОСОБА_1 було сплачено страхове відшкодування у розмірі 26 514 грн.92коп.

Також суд враховує, що матеріали справи не містять відомостей та відповідачем ПрАТ «СК «Альфа Страхування» не доведено, що позивач був ознайомлений з документами, що стали підставою для розрахунку страхового відшкодування: актом огляду пошкодженого ТЗ/Направлення на СТО по справі № 0395.809.21.01 та калькуляцією 0395.609 від 17.03.2021р.

Тобто, ПрАТ «СК «Альфа Страхування», всупереч вимогам п. 36.2 ст. 36 Закону України N 1961-IV здійснило розрахунок суми страхового відшкодування у спосіб, який вимагає досягнення згоди, між страховиком і потерпілим, щодо розміру та способу здійснення розрахунку страхового відшкодування.

По-друге, суд враховує, що висновок експертного дослідження № 11381 від 14.05.2021р., складеного експертом Рябчуком А.В., на підставі якого відповідачем ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було здійснено 19.05.2021р. доплату частки страхового відшкодування (7 155грн.01коп.) було складено із порушеннями вимог чинного законодавства України про проведення судових експертиз та експертних досліджень.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997р. «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати:

- чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи;

- чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі;

- компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень;

- достатність поданих експертові об`єктів дослідження;

- повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним;

- узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи;

- обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Згідно п. п. 1.3, 1.4 "Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів", затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України N 14252092 від 24.11.2003р., остання застосовується, зокрема, для визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ та вимоги цією Методики є обов`язковими під час проведення авто-товарознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових авто-товарознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Згідно п. 4.1 Методики, оцінка КТЗ передбачає урахування технічних, технологічних характеристик та особливостей об`єкта оцінки, умов його експлуатації, обслуговування та зберігання, технічного стану на підставі відповідної технічної, довідкової, облікової документації та обстежень.

Виходячи з мети оцінки здійснюються всі процедури в межах методів оцінки, визначених цією Методикою (п. 4.2 Методики).

Відповідно до п. 5.1 Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив (ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Пунктом 5.5. Методики встановлено, що під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Суд враховує, що матеріали справи не містять та відповідачем ПрАТ «СК «Альфа Страхування» не доведено, що експертом ОСОБА_6 особисто оглядався транспортний засіб Hyundai i30 р.н. НОМЕР_1 та встановлювався характер і обсяг пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування, як це передбачено п. п. 5.1, 5.5 Методики. Також, зі змісту вступної та дослідницької частини висновку експертного дослідження № 11381 від 14.05.2021р. (а.с. № 56-58), вбачається, що відповідне клопотання, про надання для проведення особистого огляду пошкодженого транспортного засобу Hyundai i30 р.н. НОМЕР_1 , експертом Рябчуком А.В. не заявлялось.

Окрім цього, висновок експертного дослідження № 11381 від 14.05.2021р. не містить інформації щодо: переліку джерел, з яких була отримана інформація про усі дані, наведені у висновку експерта; характер та обсяги пошкоджень транспортного засобу Hyundai i30, р.н. НОМЕР_1 , які приймались експертом Рябчуком А.В. під час проведення дослідження та посилання на відповідне інформаційне джерело яке їх підтверджує/фіксує (протокол огляду, фототаблиця тощо); обґрунтування засобів і обсягу відновлювальних робіт з усунення пошкоджень; висновок № 11381 не містить додатків, які є його невід`ємною частиною, зокрема, фототаблиця та ремонтна калькуляція. Також, суд враховує, що під час проведення відповідного дослідження та складання висновок експертного дослідження № 11381 від 14.05.2021р., експертом Рябчуком А.В. не було застосовано Методику визначення обсягу ремонтних дій при встановлені розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, що зареєстрована в Реєстрі методик проведення судових експертиз 12.09.2014р., яка розроблена згідно із ЦК України, Законами України "Про судову експертизу", "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи, визначення матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ.

За вказаних обставин, висновок експертного дослідження № 11381 від 14.05.2021р., складений з порушенням відповідних вимог Методики, судом не може бути визнано належним та допустимим доказом дійсного розміру матеріальних збитків, завданих позивачу, як власнику пошкодженого транспортного засобу та, відповідно, доказом виплати страховиком страхового відшкодування в повному обсязі, в порядку, передбаченому Законом України N 1961-IV.

В свою чергу, висновок експерта Дроздова Ю.В. № 0304/21/21 від 02.04.2021р., було складено експертом за наслідками безпосереднього огляду транспортного засобу, зі складанням відповідного протоколу огляду та фотофіксацією, з посиланням на відповідні вихідні дані та із повним дотриманням відповідних методик.

Згідно ч. 1 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Частиною 3 ст. 102 ЦПК України передбачено, що висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника. Згідно ч. 7 ст. 102 ЦПК України, у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Частиною 2 ст. 106 ЦПК України передбачено, що порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

Судом встановлено, що висновок експерта Дроздова Ю.В. № 0304/21/21 від 02.04.2021р. було складено у цілковитій відповідності до чинного законодавства України щодо проведення судових експертиз, а експерт був обізнаний (попереджений) про відповідальність за надання свідомо неправдивого висновку. Також, даний висновок цілковито відповідає вимогам ст. 102 та 106 ЦПК України.

Разом з тим, у наданому відповідачем ПрАТ «СК «Альфа Гарант» висновок експертного дослідження № 11381 від 14.05.2021р., не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги позивача в частині стягнення недоплаченого страхового відшкодування слід задовольнити, стягнувши на його користь саме з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» недоплачене страхове відшкодування у розмірі 16 031грн.39коп. (49 701грн.32коп. 26 514грн.92коп. 7 155грн.01коп. = 16 031грн.39коп.).

Стосовно позовних вимог про стягнення на користь позивача з ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» пені за період з 10.06.2021р. до 22.06.2021р. у розмірі 85грн. 65коп., та 3 % річних в порядку ст. 625 ЦК України за період з 10.06.2021р. до 22.06.2021р. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки зобов`язання ПрАТ «СК «Альфа Страхування» у разі настання страхового випадку полягає у здійсненні страхової виплати, то таке зобов`язання є грошовим. У разі прострочення його виконання настає відповідальність, що передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, зокрема - сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні витрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов`язання, і на відміну від пені не є грошовою санкцією за порушення грошового зобов`язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляції і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, що підлягають сплаті кредитору. Тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України: «Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про надання послуг, оскільки він установлює ціну договору страхову суму. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування.

Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016р. у справі № 6-927цс16 та у постанові Верховного Суду від 19.06.2019р. у справі № 2-438/12.

Згідно висновків щодо застосування норм матеріального права, викладених у постанові Верховного Суду від 27.01.2021р. у справі №337/5617/19: «Страхова компанія, яка прострочила виплату страхового відшкодування (грошового зобов`язання), зобов`язана, окрім страхової виплати, сплатити штрафні санкції за весь час прострочення».

У ст. 979 ЦК України встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхувальникові грошову суму (страхову виплату).

Згідно ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Системний аналіз положень ЦК України, які регламентуюсь порядок виконання зобов`язання та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дає змогу дійти однозначного висновку, що саме на ПрАТ «СК «Альфа Страхування» покладається відповідальність за своєчасність та повноту виплати страхового відшкодування.

Судом встановлено, що ПрАТ «СК «Альфа Страхування», прострочивши виконання грошового зобов`язання за полісом ОСЦПВ 200828771 (здійснення виплати страхового відшкодування в повному обсязі з порушенням строку передбаченого Законом), повинно сплатити позивачу: пеню на суму заборгованості 16 031,39 грн. за період, починаючи з 10.06.2021р. по 22.06.2021р. (включно), у розмірі 85грн.65коп. (16 031,39грн. (сума боргу) x (2 x 7,50грн. (облікова ставка НБУ) : 365) x 13 днів (прострочення) : 100 = 85,65 грн.), а також 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України на суму заборгованості 16 031грн.39коп. за період, починаючи з 10.06.2021р. по 22.06.2021р. (включно), у розмірі 17грн.13коп. (16 031,39грн. (сума боргу) x 3 % x 13 днів (прострочення) : 365 : 100 = 17,13 грн.).

Підводячи підсумок вищевикладеному, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування, пені та 3 % річних в порядку ст. 625 ЦК України, обґрунтовані, отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з порушенням права власності. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог в залежності від характеру та обсягу заподіяних позивачу моральних та фізичних страждань.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб .

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд погоджується із тим, що внаслідок ДТП ОСОБА_1 завдано моральну шкоду, яка полягає у пережитому в результаті ДТП нервовому стресі, а також через пошкодження його власного майна, передчасного погіршення його технічного і естетичного стану та побутових незручностях, що виникли внаслідок цього. Розмір заявленої моральної шкоди у розмірі 500 грн. суд вважає цілком обґрунтованим та об`єктивним, а також таким, що відповідає критеріям розумності та справедливості.

Підводячи підсумок вищевикладеному, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди обґрунтовані, отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦК України та приймаючи до уваги, що позовні вимоги до кожного з відповідачів задоволено в повному обсязі, суд вважає, що з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 880грн.70коп. (пропорційно задоволеній частині позовних вимог до цього відповідача, виходячи з такого розрахунку: 16 134грн. 17коп. + 500 грн. = 16 634грн. 17коп. (загальний розмір заявлених позовних вимог), при тому що з цього відповідача стягнута з загальної суми - сума 16 134грн. 17коп., то на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 880грн. 70коп.) (16 134грн.17коп. х 908грн.: 16 634грн.17коп. = 880грн.70коп.).

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦК України та приймаючи до уваги, що позовні вимоги до кожного з відповідачів задоволено в повному обсязі, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 27 грн. 30коп. (пропорційно задоволеній частині позовних вимог до цього відповідача, виходячи з такого розрахунку: 16 134грн. 17коп. + 500 грн. = 16 634грн. 17коп. (загальний розмір заявлених позовних вимог), при тому що з цього відповідача стягнута з загальної суми - сума 500 грн., то на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 27 грн. 30коп.) (500 грн. х 908грн. : 16 634грн.17коп.= 27 грн.30коп.).

Стосовно судових витрат, які понесені позивачем по оплаті послуг експерта ОСОБА_4 у розмірі 3 000грн. (а.с. № 37), то ці судові витрати суд вважає за необхідне стягнути саме з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування», оскільки саме на ПрАТ «СК «Альфа Страхування» за законом покладена відповідальність за своєчасність та повноту виплати страхового відшкодування, і ці судові витрати позивачем понесені тільки завдяки тому, що відповідачем зазначені вимоги закону не виконані.

Що стосується судових витрат ОСОБА_1 , які ним понесені по оплаті послуг професійної правничої допомоги адвокатом Негробовим О.В. у розмірі 9 500грн., суд зазначає наступне.

Із положень ст.137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018р. у справі №751/3840/15-ц суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10.01.2020р., №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2010р., №37246/04).

До позовної заяви та заяви від 18.10.2021р. про понесені судові витрати (а.с. № 133-135) долучені наступні документи: копія ордеру адвоката Негробова О.В. від 23.06.2021р., копії договорів про надання правничої (правової) допомоги від 07.05.2021р. та від 16.09.2021р., копії додаткових угод до договорів від 07.05.2021р. та 16.09.2021р., акт прийому послуг адвоката від 02.07.2021р. та 15.10.2021р., а також квитанції від 07.05.2021р. та 02.07.2021р. про внесення ОСОБА_1 в рахунок оплати правової допомоги 1 500грн. та 8 000грн. (відповідно), отже на загальну суму 9 500грн. (а.с.№70,71,72,137-139,140,141,142,143,144).

Ці підтвердження понесення позивачем витрат по оплаті професійної правничої допомоги з боку адвоката Негробова О.В. судом приймаються, як належні докази понесення позивачем цього виду судових витрат, а також ці судові витрати суд вважає співмірними обсягу та характеру виконаних робіт, а також сума, на стягненні якої наполягає позивач, відповідає в повній мірі складності справи взагалі.

Цей від судових витрат, як і судових витрат по оплаті судового збору, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідачів пропорційно задоволеній частині позовних вимог до кожного.

Так, суд вважає, що з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати по оплаті витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 214грн. 44коп. (пропорційно задоволеній частині позовних вимог до цього відповідача, виходячи з такого розрахунку: 16 134грн. 17коп. + 500 грн. = 16 634грн. 17коп. (загальний розмір заявлених позовних вимог), при тому що з цього відповідача стягнута з загальної суми - сума 16 134грн. 17коп., то на користь позивача слід стягнути судові витрати по оплаті витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 214грн. 44коп. (16 134грн.17коп. х 9 500грн. : 16 634грн.17коп.= 9 214грн. 44коп.).

З відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати по оплаті витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 285грн. 56коп. (пропорційно задоволеній частині позовних вимог до цього відповідача, виходячи з такого розрахунку: 16 134грн. 17коп. + 500 грн. = 16 634грн. 17коп. (загальний розмір заявлених позовних вимог), при тому що з цього відповідача стягнута з загальної суми - сума 500 грн., то на користь позивача слід стягнути судові витрати по оплаті витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 285 грн. 56 коп. (500грн. х 9 500грн. : 16 634грн.17коп.= 285 грн. 56коп.).

Таким чином, з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати в загальному розмірі 13 095грн.14коп. (880грн.70коп. + 3 000грн. + 9 214грн.44коп. = 13 095грн.14коп.), а з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати в загальному розмірі 312грн.86коп. (27грн.30коп. + 285грн.56коп. = 312 грн.86коп.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 22, 526, 530, 610, 612, 625, 1166, 1187, 1194 ЦК України, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Законом України «Про страхування», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди , ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 274, 275 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування, пені та 3 % річних в порядку ст. 625 ЦК України, а також про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 16 031грн. 39 коп., пеню за період з 10.06.2021р. до 22.06.2021р. у розмірі 85грн. 65коп., 3 % річних в порядку ст. 625 ЦК України за період з 10.06.2021р. до 22.06.2021р. у розмірі 17грн. 13коп., а разом 16 134 грн.17коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 500грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі 13 095 грн.14коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі 312 грн.86коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.