Справа № 405/7893/20
Провадження № 6/405/184/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Нетесі С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому подання державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький

Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Байрамової І.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Байрамова І.М. звернулась до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього за виконавчим листом № 405/5682/15-к, виданого 09.08.2017 року.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначила, що на виконанні Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження 58402662 з виконання виконавчого листа № 405/5682/15-к, виданий 09.08.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кіровоградської обласної лікарні 28564 грн.14 коп. За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , при цьому19.02.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь - яких дій, спрямованих на його виконання боржником не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно відповідей Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби боржник не працевлаштований, пенсію не отримує.

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав на нерухоме майно та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відсутнє зареєстроване на праві власності майно боржника.

ОСОБА_1 внесений до Єдиного реєстру боржників.

Згідно відповіді Управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі відомості про право власності земельними ділянками за боржником відсутні.

Згідно витягу НАІС МВС України за ОСОБА_1 не має зареєстрованого автотранспорта.

02.04.2019 державним виконавцем направлено запити до діючих банківських установ щодо наявності рахунків, договорів боржника про зберігання цінностей для надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, а саме до ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК», ПАТ «Ощадбанк», АБ «Укргазбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Згідно відповідей банківських установ ПАТ Ощадбанк», АБ «Укргазбанк», AT «Райффайзен Банк Аваль» у ОСОБА_1 відсутні відкриті банківські рахунки та не знайдено договори оренди індивідуального (банківського) сейфа.

Згідно відповіді УДМС боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

03.04.2019 року державним виконавцем надано доручення Фортечному відділу ДВС м. Кропивницький провести перевірку майнового стану боржника, опис та арешт майна за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику на праві власності, про що скласти відповідну постанову та направити до Подільського ВДВС.

Згідно відповіді Управління державної реєстрації Кіровоградської області згідно відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян наявний актовий запис про державну реєстрацію шлюбу гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав на нерухоме майно та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 відсутнє зареєстроване нерухоме майно.

03.04.2019 року боржник з`явився до відділу та надав пояснення щодо несплати боргу. Пояснив, що непрацевлаштований, та має вади здоров`я, у зв`язку з чим не може працевлаштуватися.

10.05.2019 року до відділу надійшов акт державного виконавця Фортечного відділу ДВС м. Кропивницький, яким встановлено, що боржник за адресою: АДРЕСА_1 не проживає.

18.06.2019 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 та встановлено, що боржник не має майна, належного йому на праві власності на яке можливо звернути стягнення, перебуває на утриманні батьків (акт складено зі слів матері боржника ОСОБА_4 ).

25.11.2019 року державним виконавцем направлено виклик державного виконавця щодо надання пояснень про сплату боргу.

21.11.2019 року держаним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 , та встановлено, що двері ніхто не відчинив, у зв`язку з чим не вдалося перевірити майновий стан боржника.

На запит виконавця № 89535627 Державною прикордонною службою 03.11.2020 р. повідомлено про те, що ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , перетинав державний кордон України 01.09.2019 р.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 .

Рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Зваживши доводи, викладені в поданні,дослідивши надані до подання матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що в задоволенні подання державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Байрамової І.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон, покладених за рішенням суду, слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи (книга друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (глава 21 книги другої ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК України особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-XII, з наступними змінами.

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань, або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

При цьому, судом зауважується, що у поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України державний виконавець Байрамова І.М. посилається на положення ст. 377-1 ЦПК України в редакції, яка була чинною до 15.12.2017 року, тобто на норму, яка станом на час звернення до суду з даним поданням (09.12.2020 року) втратила чинність в зв`язку з викладенням Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції на підставі Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII, відповідно до якої питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України вирішується судом в порядку, передбаченому ст. 441 ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII).

Зміст і форма подання державного виконавця (начальника ВДВС) нормативно врегульовані в Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка набрала чинності 17.04.2012 року, затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5. Зокрема в розділі ХІІІ «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в`їзду в Україну», що подання має обов`язково містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

З матеріалів, доданих державним виконавцем до подання, судом встановлено, що на виконанні у Подільському відділі державної виконавчої служби міста Кропивницький знаходиться виконавче провадження № 58402662 з виконання виконавчого листа № 405/5682/15-к, виданого 09 серпня 2017 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кіровоградської обласної лікарні 28564,14 грн.

Постановою державного виконавця від 19 лютого 2019 року було відкрито виконавче провадження на підставі вказаного вище виконавчого документа.

Згідно відповідей Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби боржник не працевлаштований, пенсію не отримує. Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав на нерухоме майно та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відсутнє зареєстроване на праві власності майно боржника. ОСОБА_1 внесений до Єдиного реєстру боржників. Згідно відповіді Управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі відомості про право власності земельними ділянками за боржником відсутні. Згідно витягу НАІС МВС України за ОСОБА_1 не має зареєстрованого автотранспорта.

Згідно відповідей банківських установ ПАТ Ощадбанк», АБ «Укргазбанк», AT «Райффайзен Банк Аваль» на запит державного виконавця Непотенка О.А. відсутні відкриті банківські рахунки та не знайдено договори оренди індивідуального (банківського) сейфа.

Згідно відомостей УДМС України в Кіровоградській області боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 11.11.2015 року.

03.04.2019 року державним виконавцем надано доручення Фортечному відділу ДВС м. Кропивницький провести перевірку майнового стану боржника, опис та арешт майна за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику на праві власності, про що скласти відповідну постанову та направити до Подільського ВДВС.

Відповідно до акту державного виконавця Фортечного відділу ДВС м. Кропивницький від 12.04.2019 року за виходом за адресою встановлено, що боржник ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , - не проживає.

Згідно відповіді Управління державної реєстрації ГТУЮ у Кіровоградської області згідно відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян наявний актовий запис про державну реєстрацію шлюбу гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 310 від 06.06.2014 року.

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав на нерухоме майно та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 відсутнє зареєстроване на праві власності нерухоме майно.

03.04.2019 року боржник з`явився до відділу та надав пояснення щодо несплати боргу. Пояснив, що непрацевлаштований та має вади здоров`я у зв`язку з чим не може працевлаштуватися.

18.06.2019 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою зареєстрованого місця проживання боржника ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 та встановлено, що боржник не має майна належного йому на праві власності на яке можливо звернути стягнення, перебуває на утриманні батьків (акт складено зі слів матері боржника ОСОБА_4 ).

Крім того, на запит виконавця № 89535627 від 03.11.2020 року Державною прикордонною службою 03.11.2020 р. повідомлено про те, що ОСОБА_5 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетинав державний кордон України 01.09.2019 року, напрям перетину: виїзд, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 .

В обґрунтування необхідності встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України державний виконавець у поданні посилається на те, що рішення до теперішнього часу не виконано, та останній ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Поряд з цим, з такою позицією державного виконавця суд не погоджується, виходячи з того, що самостійне невиконання боржником зобов`язань не може свідчити про умисне ухилення від виконання покладених на боржника обов`язків, а заявником - державним виконавцем не доведено наявності факту свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на нього зобов`язань, як і не доведено, що боржник має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Судом відзначається, що при вирішенні питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження, при виконанні судових рішень, обов`язковому встановленню підлягає факт умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Таким чином, боржник, який має невиконані зобов`язання, не може вважатися винним в ухиленні, поки не буде доведено протилежне в порядку ч. 3 ст. 12 ЦПК України суб`єктом подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Отже, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, а обов`язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на заявника, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України, а саме: в даному випадку, на державного виконавця, а не на сторін виконавчого провадження, зокрема, стягувача.

Ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, незадовільного фінансового стану тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків, - тобто, коли боржник має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Поряд з цим, судом відзначається, що державним виконавцем не надано жодних належних доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 будь-яких доходів чи майна, за рахунок яких він мав би можливість виконати зобов`язання, покладені на нього судовим рішенням. Відсутність майна, незадовільний фінансовий стан тощо, що не спростовано під час судового розгляду подання державним виконавцем, є об`єктивними причинами невиконання боржником самостійно зобов`язань та не свідчить про ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на нього судовим рішенням обов`язків.

Крім того, для застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України необхідною умовою є доведення доцільності такого обмеження в світлі сприяння виконанню боржником зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, воно має бути виправданим та пропорційним. Така позиція суду в повній мірі узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у рішенні у справі «Хлюстов проти Росії» від 11.07.2013 (скарга № 28975/05).

Однак, державним виконавцем не надано жодного належного обґрунтування того, яким саме чином встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України сприятиме виконанню покладених на боржника судовим рішенням зобов`язань.

Крім того, згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

При цьому, судом також відзначається, що можливість застосування до боржника обмеження у праві виїзду за кордон або відсутність підстав для цього не повинні прямо пов`язуватися із обсягом здійснених державним виконавцем інших заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що державним виконавцем в поданні не мотивовано та належними доказами не підтверджено, більш того, не обґрунтовано умисного ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього - судовим рішенням, при цьому судом під час розгляду подання не встановлено, що ОСОБА_1 дійсно свідомо не виконував належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково, маючи всі реальні можливості для їх виконання, більш того, державним виконавцем не доведено, яким чином застосовування до ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, може позначитися на виконанні боржником зобов`язань за судовим рішенням і зазначений захід є дійсно необхідним та є достатні підстави вважати, що застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 забезпечить в подальшому належне виконання боржником ОСОБА_1 зобов`язань за судовим рішенням, на підставі чого суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання, у зв`язку з його недоведеністю та безпідставністю.

Відповідно до ст.33 Конституції України, ч.3 ст.269, ст.313 ЦК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», керуючись ст.441 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Байрамової І.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до виконання зобов`язань за виконавчим листом № 405/5682/15-к, виданим 09.08.2017 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кіровоградської обласної лікарні в розмірі 28 564, 14 грн., - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена через Ленінський районний суд м. Кіровограда до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова