Провадження № 2/522/5230/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання - Бойко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила визначити, що частка майна ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становила Ѕ частину.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . При житті померлий був співвласником квартири АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 . На випадок своєї смерті померлий ОСОБА_3 склав заповіт, за яким все своє майно він заповідав ОСОБА_1 .

У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак 17.11.2020 року за вих. № 83/02-14 приватним нотаріусом ОМНО Левченко Н.А. було видано лист про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину, в якому зазначено, що у договорі купівлі-продажу квартири не визначена частка померлого у праві спільної власності на квартиру. З цього приводу нотаріусом було рекомендовано позивачеві звернутися до суду.

Ухвалою суду від 01.12.2020 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 10.02.2021 року.

10.02.2021 року з метою витребування копії спадкової справи, у підготовчому засіданні оголошено перерву до 21.04.2021 року.

21.04.2021 року у зв`язку з перебуванням судді у відпустці, підготовче засідання відкладено на 24.05.2021 року.

24.05.2021 року з метою повторного витребування копії спадкової справи, підготовче засідання відкладено на 24.06.2021 року.

24.06.2021 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 27.07.2021 року.

27.07.2021 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 01.09.2021 року.

30.07.2021 року на адресу суду надійшла витребувана копія спадкової справи відносно майна ОСОБА_3

01.09.2021 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 16.11.2021 року.

02.09.2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій позивач просить визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач обгрунтовує нову позовну заяву зміною предмету позову.

У судове засідання 16.11.2021 року учасники справи не з`явилися, про час, дату і місце судового засідання повідомлені належним чином. Раніше позивача та відповідач заявляли про проведення судового засідання за їх відсутності. Позивач позов підтримала, просила задовольнити, а відповідач позов визнала.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис за № 4292.

При житті померлий був співвласником квартири АДРЕСА_1 разом з відповідачкою. Вказану квартиру вони придбали 28 грудня 1998 року у ОСОБА_4 , що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна №98-145П, укладеним на Одеській універсальній біржі «Вітязь», право власності зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 28.12.1998 року під № 1679-стор. 129-кн. 44 доп.

На підставі заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 21.09.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левченко Н.А. відкрита спадкова справа № 12/2020 відносно майна ОСОБА_3 .

На випадок своєї смерті померлий ОСОБА_3 склав заповіт від 05.02.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Левченко Н.А., реєстр. № 242, за яким все своє майно він заповідав ОСОБА_1 .

17.11.2020 року за вих. № 83/02-14 приватним нотаріусом ОМНО Левченко Н.А. було видано лист про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину, в якому зазначено, що у договорі купівлі-продажу квартири не визначена частка померлого у праві спільної власності на квартиру.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч. 2 ст. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Спільна сумісна власність це вид спільної власності, при якому частки співвласників не визначені (статті 355, 368 ЦК). Суб`єктами такого права згідно з ч. 2 ст. 368 ЦК можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Законодавством не встановлений вичерпний перелік підстав набуття спільної сумісної власності. Отже, така власність може виникати з підстав, не заборонених законом (ч. 3 ст. 368 ЦК).

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Отже, суд вважає доведеним те, що частки померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у спільному майні -квартирі АДРЕСА_2 є рівними та становлять по 1/2 частині у кожного.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.?

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути , зокрема, визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення.

За таких обставин, враховуючи , що померлий заповів позивачці своє майно, а отже заповів і належну йому при житті 1/2 частку зазначеної квартири, та враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 43, 64, 76, 81, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складеннядо Одеського апеляційного суду

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 23.11.2021 року.

Суддя В.Я.Бондар