Ухвала

15 листопада 2021 року

місто Київ

справа № 459/3686/18

провадження № 61-17727ск21

Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. вивчив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Червоноградської міської ради Львівської області, третя особа - Інспекція архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, про визнання права власності на об`єкт нерухомості після проведеної реконструкції,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27 жовтня 2021 року звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

І. За правилами частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

За змістом рішення суду апеляційної інстанції його ухвалено 07 вересня 2021 року, повний текст складено 17 вересня 2021 року, касаційна скарга подана 27 жовтня 2021 року, відповідно із пропуском строку, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, оскільки суд апеляційної інстанції не надсилав засобами поштового зв`язку оскаржуване рішення, яке отримано заявником лише за його заявою у суді першої інстанції 25 жовтня 2021 року.

Оскільки до відкриття касаційного провадження Верховний Суд позбавлений можливості здійснити перевірку доводів щодо ненаправлення судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку оскаржуваного рішення, відповідні докази мають бути надані заявником до суду касаційної інстанції, зокрема, у виді довідки суду першої або апеляційної інстанцій про відсутність в матеріалах справи доказів направлення Львівським апеляційним судом оскаржуваного рішення засобами поштового зв`язку та доказів вручення цього рішення ОСОБА_1

ІІ. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених

пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставами касаційного оскарження зазначених судового рішення заявник визначив те, що:

- (1) оскаржуване судове рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права;

- (2) суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив протокольною ухвалою у задоволенні клопотання про закриття апеляційного провадження з підстав підписання та подання апеляційної скарги неуповноваженою особою, про що свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- (3) суд апеляційної інстанції не врахував правові висновки, викладені в ухвалах Верховного Суду від 03 лютого 2020 року у справі № 160/6823/19, від 01 квітня 2021 року у справі № 380/1292/20, від 05 жовтня 2021 року у справі № 05 жовтня 2021 року щодо повноважень юридичної особи, яка звертається зі скаргою;

- (4) суд апеляційної інстанції не врахував правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, від 17 лютого 2021 року у справі № 379/1186/18, від 08 вересня 2021 року у справі № 136/2125/19 та, як наслідок, безпідставно стягнув судовий збір з особи з інвалідністю ІІ групи.

Аналіз змісту поданої касаційної скарги дає Верховному Суду підстави для висновку, що наведена заявником третя підстава касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції є неналежною, оскільки відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені лише у постановах Верховного Суду. Подібний порядок визначено пунктом першим частини другої статті 389 ЦПК України. Тобто норми процесуального закону не визначають можливість застосування висновків, викладених в ухвалах суду касаційної інстанції, відповідно Верховний Суд не враховує такі висновки.

За наведених обставин заявник повинен подати виправлену касаційну скаргу, в якій уточнити підстави подання касаційної скарги, відповідно до пункту першого частини другої статті 389 ЦПК України щодо доводів про підтвердження повноважень юридичної особи на момент звернення зі скаргою.

ІІІ. Здійснюючи перевірку підстав звільнення заявника від сплати судового збору за подання касаційної скарги відповідно до закону, Верховний Суд встановив, що додані до касаційної скарги копії доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 пільг зі справляння судового збору є неналежної якості, що унеможливлює з`ясування змісту такого документа, відповідно зазначене виклює можливість дійти висновку про наявність у заявника таких пільг.

Тож заявнику потрібно подати належної якості докази на підтвердження звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених

статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Суд роз`яснює, що якщо позивач (тут - заявник) не усуне недоліки позовної заяви (касаційної скарги) у строк, встановлений судом, заява (скарга) вважається неподаною і повертається позивачеві (заявникові) (частина третя статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Червоноградської міської ради Львівської області, третя особа - Інспекція архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, про визнання права власності на об`єкт нерухомості після проведеної реконструкції, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять дніввід моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний