справа № 369/3025/21
головуючий у суді І інстанції Дубас Т.В.
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2021 року

у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20 вересня 2019 року між банком та ОСОБА_1 укладений кредитний договір шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

За умовами указаного договору позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms складає кредитний договір.

АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконало у повному обсязі та надало відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі відповідно до умов договору.

Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 03 січня 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 19 991 грн 22 коп., з яких: заборгованість кредитом - 14 178 грн 30 грн., заборгованість за відсотками - 5 762 грн 92 коп. , штрафу - 50 грн.

Враховуючи викладене, АТ «Акцент-Банк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором станом на 03 січня 2021 року у розмірі 19 991 грн 22 коп. та судові витрати.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2021 року позов АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 178 грн 30 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» судовий збір у розмірі 1 490 грн 74 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Указане рішення мотивоване тим, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Акцент-Банку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/terms/, які містяться в матеріалах цієї справи та не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати указане рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ «Акцент-Банк» та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням норм матеріального права.

Судом першої інстанції не враховані надані позивачем докази, з яких вбачається, що відповідач підтвердила своїм підписом факт ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг та зобов`язалася у подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, які викладені на сайті банку. З розрахунку заборгованості вбачається, що боржник користувалася кредитом, що свідчить про її ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» і погодилася з ними, оскільки цей кредитний договір є договором оферти.

Посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 в частині відмови у стягненні відсотків не обґрунтоване, оскільки у цьому випадку у матеріалах справи наявний підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому зазначені усі умови кредитування, строки, процентна ставка та інші умови. Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові від 02 грудня 2020 року № 284/157/20-ц.

Відповідач, у визначений ухвалою суду строк, не скористалася процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направила.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2021 року не оскаржується у частині стягнення основної суми боргу (тіла кредиту) у сумі 14 178 грн 30 коп., тому предметом апеляційного перегляду є оскаржуване рішення лише у частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом та штрафу.

Відповідно до протоколів автоматизованої зміни складу колегії суддів від 11 листопада 2021 року визначено склад колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Мостової Г.І., суддів Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла таких висновків.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 20 вересня 2019 року між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № SAMABWFC шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а. с. 5 зі звороту).

В анкеті-заяві зазначено, що позичальник (відповідач у справі) погоджується з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, які розміщені у рекламному буклеті, складають між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг.

Позичальник підтвердила, що ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення та погоджується з його умовами, екземпляр договору про надання банківських послуг погодилася отримати шляхом самостійного роздрукування із офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Позичальник зобов`язалася виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися із їх змінами на сайті А-Банку (а. с. 5 зі звороту).

На підтвердження обставин приєднання позичальника ОСОБА_1 до умов та правил надання банківських послуг, що викладені на банківському сайті www.a-bank.com.ua, позивачем до матеріалів позовної заяви долучено Витяг та Тарифи користування кредитною картою «Зелена» (а. с. 7 - 14).

Позивачем надано паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», із зазначенням, що такий підписаний простим електронним підписом ОСОБА_1 , та в якому міститься інформація, що зберігає чинність та є актуальною до 01 січня 2020 року, про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту за типами кредитного продукту «Універсальна», «Універсальна GOLD» та «Картка «Зелена» (а. с. 6).

Дослідивши наявний у матеріалах справи паспорт споживчого кредиту, колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що наданий позивачем паспорт споживчого кредиту не вказує про досягнення сторонами згоди щодо умов кредитного договору в частині сплати позичальником процентів за користування кредитними коштам, оскільки в ньому міститься інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття споживачем обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, що підтверджується інформацією наведеною у паспорті споживчого кредиту.

Зі змісту споживчого паспорту слідує, що паспорт споживчого кредиту одночасно містить умови щодо кредитування двома кредитними продуктами у вигляді кредитних карт «Універсальна», «Універсальна GOLD» та «Картка «Зелена».

А також, містить застереження, зокрема, про те, що наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Використання інших способів надання кредиту та/або зміна іншим вищезазначених умов кредитування можуть мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача. Умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 01 січня 2020 року.

Отже, зазначений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню основного кредитного договору з позичальником і сам по собі не може вважатися умовами кредитного договору чи його частиною до укладення основного договору про споживчий кредит.

Разом з тим, доказів ознайомлення позичальника ОСОБА_1 з тарифами користування кредитною карткою «Зелена» та Умовами і правилами надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», з якими вона погодилася при підписанні анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг банку, позивачем не надано.

При цьому, з матеріалів справи не вбачається, яку саме кредитну картку з кредитних карт: «Універсальна», «Універсальна GOLD» чи «Картка «Зелена» відповідачу було надано позивачем.

Відповідно до статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та штрафу, надані позивачем витяг з тарифів та витяг з умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили в письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами та штрафу.

Вищезазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Правовий аналіз наведених норм законодавства та встановлених судом фактичних обставини у своїй сукупності дозволяють колегії суддів апеляційного суду зробити висновок про те, що у справі, яка переглядається, заявлена вимога позивача в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 5 762 грн 92 коп. та штрафу у розмірі 50 грн є безпідставною.

Посилання позивача у доводах апеляційної скарги на постанову Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20 є необґрунтованим з огляду на те, що встановлені судом фактичні обставини є різними, у зазначеній справі суди виходили з конкретних обставин справи та фактично - доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія апеляційного суду вважає, що рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2021 року в частині, що оскаржується, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 367, 369, 375, 381-384 ЦПК України та пункту 3 розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2021 року в частині відмови Акціонерному товариству «Акцент-Банк» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами та штрафу, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська