Справа № 466/8581/21
У Х В А Л А

судового засідання

19 листопада 2021 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі головуючого - судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Семків Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

в провадженні Шевченківського районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою від 04.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

26.10.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву у якому заперечує щодо розірвання шлюбу, просить надати строк на примирення. Вважає, що сім`ю можливо зберегти.

Також 26.10.2021 ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 про встановлення режиму окремого проживання подружжя.

В судовому засіданні ОСОБА_2 просила відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви та не заперечувала щодо надання терміну на примирення, однак не більш як три місяці.

Відповідач ОСОБА_1 просив прийняти зустрічний позов, оскільки можливо зберегти шлюб. Також просив надати строк на примирення.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить такого.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно зі ст. 119 Сімейного кодексу України за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при застосуванні положень статей 119, 120 СК судам необхідно враховувати, що інститути окремого проживання та розірвання шлюбу мають самостійний характер.

Рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно.

Таким чином, дослідженню у справах про розірвання шлюбу та у справах про встановлення режиму окремого проживання підлягають різні обставини, в них різний предмет доказування, а тому суд не вбачає доцільності, а відповідно, і підстав для прийняття до розгляду зустрічного позову.

Крім того, відповідно до ч. ч. 4, 6 статті 19 ЦПК України справи про розірвання шлюбу відносяться до категорії малозначних справ, і для їх розгляду використовується інститут спрощеного позовного провадження.

В той же час, частиною 4 статті 193 ЦПК України у випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд повинен постановити ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, що, очевидно, матиме наслідком затягування розгляду справи.

Враховуючи викладене, матеріали зустрічного позову підлягають поверненню відповідачу без прийняття до розгляду спільно з первісним позовом.

В судовому засіданні відповідач просив надати строк для примирення, оскільки можливе збереження сім`ї.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

З урахуванням проголошеної Конституцією України охорони сім`ї державою, відсутності згоди одного з подружжя (відповідача) на розірвання шлюбу, обов`язку суду щодо вжиття заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 Сімейного кодексу України та наявність спільних малолітніх дітей: 2 і 6 років, суд дійшов висновку про надання строку для примирення сторонам три місяці, який є достатнім для можливості збереження сім`ї подружжя.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Враховуючи вищенаведене, провадження у справі необхідно зупинити.

Керуючись ст. 193, 251,259 260 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

відмовити у прийнятті до розгляду зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення режиму окремого проживання подружжя, а матеріали зустрічного позову повернути ОСОБА_2 .

Повернути позивачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00копійок ) гривень, яка сплачена згідно квитанції № від 26.10.2021 року, отримувач платежу ГУК Львiв/Шевченк?вський р-н/22030101, р/р UA0013955, МФО 899998, , банк отримувач Казначейство України/22030101.

Надати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 строк для примирення до 17 лютого 2021 року.

Провадження по справі до закінчення строку для примирення зупинити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: П. С. Невойт