Справа № 368/779/21
Рішення

Іменем України

"17" листопада 2021 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м.Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), третя особа - Кагарлицька міська рада Кагарлицького району Київської області (м.Кагарлик, вул. Героїв Небесної Сотні-1) про виділ частки майна, що є у спільній частковій власності, -

встановив :

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу від 17.10.1990 року реєстраційний №2690 він є власником 2/5 частин будинку АДРЕСА_4 . Власниками іншої частини будинку є відповідача.

Однак, у ОСОБА_1 виникають труднощі щодо вільного користування своєю власністю, оскільки куди б він звертаюсь з приводу свого житла (реєстрація, субсидія, добудова) у нього вимагають згоду співвласників.

Оскільки ОСОБА_1 хоче володіти та розпоряджатися своїм майном вільно, не потребуючи нічиєї згоди, то просить суд виділити йому частку майна, що є у спільній частковій власності

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав та просив його задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 з позовом згідний, в послідуюче підготовче засідання 17.11.2021 р. не з`явився будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи. Надіслав заяву в якій просив слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явився будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи. Надіслав заяву в якій просив слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечує.

Представник третьої особи в підготовче засідання не з`явився будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи. Надіслав заяву в якій просив слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечує.

Відповідно до ч.4 ст.200 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні є підставою для ухвалення судового рішення у справі.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 17 жовтня 1990 року на підставі рішення виконавчого комітету Кагарлицької міської ради народних депутатів № 92 від 27.09.1990 року виробниче управління житлово - комунального господарства Кагарлицької міськради продало ОСОБА_1 2/5 частин житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 17.10.1990 року реєстраційний №2690, посвідченого того ж дня державним нотаріусом Кагарлицької державної нотаріальної контори Київської області Воловенко Р.П. та зареєстрованого 18.10.1990 року у Фастівському БТІ Київської області як 2/5 частин будинку АДРЕСА_4 , що підтверджується довідкою КП КОР «Південне БТІ» №1266 від 24.05.2021 року.

Інша частина будинку в 1993 року була надана у власність, як квартира №1 , ОСОБА_4 , в якій вона проживала до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті власниками її частини будинку стали її спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Кожен з них успадкував 1/2 частку квартири АДРЕСА_6 .

Оскільки, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, після нього спадщину прийняв його син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі та свідоцтвом про право на спадщину за законом.

На час придбання ОСОБА_1 зазначеного житла станом на 17.10.1990 року даний будинок №85 мав два входи, тобто фактично вже був поділений на дві квартири.

Крім того, 25.05.2020 року ОСОБА_1 став власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:475:0030 площею 0,0834га цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №210501222 від 28.05.2020 року та з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 від 23.06.2021 року.

Отже, житловий будинок АДРЕСА_4 та господарські будівлі і споруди поділені між позивачем та відповідачами на два окремі домоволодіння і ніяких майнових спорів у сторін не було і немає, кожен з них володіє своєю частиною і розпоряджається на свій розсуд, як це передбачено ст.361 ЦК України..

Однак, у ОСОБА_1 виникають труднощі щодо вільного користування своєю власністю, оскільки куди б він звертаюсь з приводу свого житла (реєстрація, субсидія, добудова) у нього вимагають згоду співвласників.

Тобто житло перебуває у спільній частковій власності, відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного із них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Отже, оскільки ОСОБА_1 хоче володіти та розпоряджатися своїм майном вільно, не потребуючи нічиєї згоди, то має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Враховуючи те, що фактичний поділ майна між співвласниками відбувся давно, з чим погоджуються і відповідачі, що припинення спільної часткової власності на 2/5 частин житлового будинку №85 з виділом ОСОБА_1 в натурі частки із спільного майна, а саме: приміщень житлового будинку згідно встановленого порядку користування, не порушить прав та законних інтересів всіх співвласників.

Відповідно до ч. 1ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може буде поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Друга частина цієї статті передбачає припинення право спільної часткової власності на спільне майно у разі його поділу співвласниками. А в третій частині зазначається, що договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Однак, скористатись цим правом ОСОБА_1 не може через те, що відповідачі відмовляються від укладення такого договору, а ОСОБА_3 ще не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_5 .

Відповідно до и. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування законодавства, що регулює прав власності громадян на житловий будинок», з доповненнями та змінами зазначено, що поділ права спільної власності на житловий будинок можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділена окрема частина будинку із самостійніш виходом.

Враховуючи судову практику поділу майна, що перебуває у спільній власності, допускається тільки в тому випадку, коли це можливо без нерозмірного збитку для призначення цього майна та без порушення прав інших співвласників.

Після обстеження будинку та вивчення документів, ОСОБА_1 отримав висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 27.05.2021 року, в якому зазначено, що будинок АДРЕСА_4 цегляний одноповерховий, 1954 року будівництва з прибудовою 1991 року, облаштований двома окремими входами під час його будівництва, має загальну площу 128,6 кв. м, з них житлова - 96,2 кв. м. 2/5 частин цього будинку, а згідно Технічного паспорта від 26.05.2021 року це 56,5 кв.м загальної та 35,7 кв. м житлової площ, належать ОСОБА_1 і цій частині будинку присвоєно поштову адресу АДРЕСА_1 . На іншу частину житлового будинку з поштовою адресою АДРЕСА_2 , зареєстровано право власності як на окремий об`єкт (квартира №1 ) на підставі свідоцтв про право на спадщину від 29.09.2017 року, посвідчене державним нотаріусом Кагарлицької районної державної нотаріальної жонтори р;№1-1145, р.№1-1147, виданих ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Вказаним висновком встановлено можливість його виділу в окремі об`єкти нерухомого майна без збитку для його подальшого використання.

В даному висновку також зазначено, що до складу новоутвореного об`єкту нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , згідно із технічним паспортом від 26.05.2021 року входить: житловий будинок А загальною площею 56,5 кв. м., з них житлова-35,7 кв.м., якийскладається із веранди 2-1, кухні 2-2, житлової кімнати 2-3, житлової кімнати 2-4, житлової кімнати 2-5, коридору 2-6, санвузла 2-7, а також господарські будівлі та споруди: ганок N. погреб Б, сараю В, сарай Д, убиральня ді, навіс Ж, ворота ИЗ, огорожа Ь4, огорожа Н5. Самочинне будівництво відсутнє.

Отже, виділ в натурі частки ОСОБА_1 із спільного майна можливий, оскільки з фактичним поділом відповідачі згодні, виділене житлове приміщення має окремий вхід і це не порушить прав інших співвласників, вказаними частина будинку вони користуються постійно, і будь-якого спору між ними не виникало..

Відповідно до ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Верховний Суд, розглянувши справу № 6-1443цс16 дійшов до такого висновку: виділ часток нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

У результаті виділу частки ОСОБА_1 житла в натурі у власності відповідачів залишається та частина житлового будинку (за документами квартира №1 загальною площею 72,1 кв.м, з них житлова - 60,5 кв. м), яку вони успадкували після померлої ОСОБА_4 , підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, технічним паспортом на квартиру від 27.01.2017 року та висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 27.05.2021 року. Частка відповідачів, зареєстрована як окремий нерухомий об`єкт, про що зазначено у правовстановлюючих документах.

Що стосується частки ОСОБА_1 , то з часу купівлі будинку в 1991 році та в 1995 році він побудував добудову до будинку та господарські споруди, що підтверджується технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 26.05.2021 року.

Відповідно до ч.4, 4.5 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав, така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.

Отже, частка житлового будинку, яку належить виділити в натурі також не змінилася. На даний час приміщення, які належать позивачу на праві спільної часткової власності та приміщення, які належать відповідачам, фактично поділені. Спору щодо такого поділу між сторонами немає і приміщень, якими вони користуються з відповідачами спільно також немає.

Земельна ділянка під будинком також поділена.

Відповідно до ст.319 ч.1, ч.3 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст.321 ч. 1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Підсумовуючи вищевикладене, склалася така ситуація:: я маю право власності на нерухоме майно, яке юридично перебуває в спільній частковій власності. Інша частина будинку зареєстрована як відокремлений об`єкт нерухомого майна №85/1, який перебуває також у спільній власності, але між Відповідачами, які виділяти свої частки в натурі не бажають. Отже, нотаріально оформити виділ у натурі частку з нерухомого майна неможливо.

Дане стверджується копіями договору купівлі-продажу частини житлового будинку, рішення виконкому Кагарлицької міської ради про дозвіл продажу будинку, рішення виконкому Кагарлицької міської ради про впорядкування поштової адреси, висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, довідки БТІ, технічного паспорта на житловий будинок, рішення Кагарлицької міської ради від 13.11.2009 року про передачу земельної ділянки, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, витягу з ДЗК та кадастрового плану на земельну ділянку, робочого проекту газопостачання житлового будинку, договору про надання послуг газопостачання, свідоцтв про право на спадщину, технічного паспорта, свідоцтва про смерть, висновку про вартість нерухомого майна..

А тому, суд вважає за необхідне виділити в натурі 2/5 частки нерухомого майна в окремий об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності та згідно технічного паспорта від 26.05.2021 року складається з житлового будинку А загальною площею 56,5 кв.м, з них житлова - 35,7 кв.м, в складі: веранди 2-1 площею 6,1 кв.м, кухні 2-2 площею 6,2 кв.м, житлової кімнати 2-3 площею 12,1 кв.м, житлової кімнати 2-4 площею 10,8 кв.м, житлової кімнати 2-5, площею 12,8 кв.м, коридору 2-6 площею 6,3 кв.м, санвузла 2-7 площею 2,2 кв.м, а також господарських будівель та споруд: ганок N, погреб Б, сараю В, сарай Д, убиральня д1, навіс Ж, ворота h3, огорожа h4, огорожа h5.

Керуючись ст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, 319, 321, 357, 358, 367, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити .

Виділити в натурі 2/5 частки нерухомого майна в окремий об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності та згідно технічного паспорта від 26.05.2021 року складається з житлового будинку А загальною площею 56,5 кв.м, з них житлова - 35,7 кв.м, в складі: веранди 2-1 площею 6,1 кв.м, кухні 2-2 площею 6,2 кв.м, житлової кімнати 2-3 площею 12,1 кв.м, житлової кімнати 2-4 площею 10,8 кв.м, житлової кімнати 2-5, площею 12,8 кв.м, коридору 2-6 площею 6,3 кв.м, санвузла 2-7 площею 2,2 кв.м, а також господарських будівель та споруд: ганок N, погреб Б, сараю В, сарай Д, убиральня д1, навіс Ж, ворота h3, огорожа h4, огорожа h5.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом 30 днів.

Повний текст рішення виготовлено 17.11.2021 року.

Суддя: Т.Є. Іванюта.

С