Провадження № 2/686/4835/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

17 листопада 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

при секретарі Антосєві В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

29 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , зазначивши третьою особою Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК»), про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 березня 2021 року о 09 год. 30 хв. відповідач ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Vivaro», держ.номер НОМЕР_1 , в м. Хмельницькому, по вул. Чорновола 140/1, не дотрималась безпечної швидкості та дистанції, в результаті скоїла наїзд на транспортний засіб марки «Volkswagen Amarok», держ.номер НОМЕР_2 , який належить позивачу на праві власності, під керуванням дружини позивача ОСОБА_4 , який зупинився попереду, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Своїми діями відповідачка ОСОБА_2 скоїла адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, що підтверджується постановою Хмельницького міськрайонного суду від 08 квітня 2021 року по справі № 686/8549/21.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Volkswagen Amarok», держ.номер НОМЕР_2 , який належить позивачу на праві власності, були завдані технічні пошкодження, що підтверджується Схемою місця події, яка була складена працівниками поліції із зазначенням пошкоджень. Відповідно до оцінки страхової компанії ПрАТ «УПСК», вартість ремонту вказаного автомобіля становить 22 650 грн. 00 коп.

18 червня 2021 року третя особа ПрАТ «УПСК» перерахувала позивачу на картку вказаний розмір завданих збитків, але за вирахуванням франшизи, передбаченої п. 5 Страхового полісу (2 600 грн. 00 коп.).

Відповідач ОСОБА_2 відмовилась у добровільному порядку відшкодувати позивачу розмір франшизи, тому ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з неї 2 600 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 02 липня 2021 року по справі відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

14 липня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначив, що внаслідок ДТП ОСОБА_1 було завдано моральну шкоду, яка полягає у пережитому у ДТП переляку його дружини, ОСОБА_4 , нервовому стресі, моральних стражданнях та переживаннях за стан здоров`я постраждалої внаслідок ДТП, а також, через пошкодження власного майна, погіршення його технічного і естетичного стану, у неможливості користуватися ним та побутових незручностях, що виникли внаслідок цього. Зокрема, необхідно було кілька разів звертатися у страхову компанію, викликати і чекати страхового комісара, надавати для огляду автомобіль, чекати розгляду справи про адміністративне правопорушення, після цього звертатись в суд за отриманням постанови по справі про адміністративне правопорушення, завіряти постанову суду та додавати до звернення про страхове відшкодування, звертатись в автосервіс для проведення діагностики датчиків парктроніка, розміщених на пошкодженому задньому бамперів, записуватися в чергу для проведення ремонту в автосервіс, замовляти новий бампер, фарбу для ремонту та контролювати процес відновлення автомобіля. Всі ці дії порушили звичний спосіб життя позивача, який існував до ДТП та примусили його вживати додаткових заходів для його відновлення. Розмір відшкодування такої шкоди, з врахуванням розумності, він оцінив у 5 000 грн. 00 коп., яку просить стягнути з відповідача.

22 жовтня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій заявив про відмову від позову в частині вимог до відповідача ОСОБА_3 .

У зв`язку з цим, ухвалою суду від 17 листопада 2021 року провадження у справі в частині вимог до ОСОБА_3 було закрито.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, його представник ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав, просив їх задоволити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач ОСОБА_2 , повідомлена про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, у відповідності до вимог ст. 280 ч.1, 2 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, доказів поважності причин неявки в судове засідання не подала, як і не подала відзиву на позов.

Представник третьої особи ПрАТ «УПСК» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, жодних заяв, клопотань чи пояснень з приводу позову до суду не надав.

Тому суд, відповідно до ст. 223 ч. 4 ЦПК України, за згодою представника позивача, вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін виник спір. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього і в її заподіянні.

Судом об`єктивно встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Volkswagen Amarok», держ.номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

23 березня 2021 року о 09 год. 30 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Vivaro», держ.номер НОМЕР_1 , в м. Хмельницькому, по вул. Чорновола, 140/1, не дотрималась безпечної швидкості та дистанції, в результаті скоїла наїзд на транспортний засіб марки «Wolkswagen Amarok», держ.номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 (дружини позивача), який зупинився попереду, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.п. 12.1,13.1 Правил дорожнього руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 скоїла адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 08 квітня 2021 року (справа № 686/8549/21) встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та притягнуто її до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 850 грн. 00 коп.

Згідно ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановленні рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до абз. 4 п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно вимог ст. ст. 1166, 1187, 1192 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтями 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Транспортний засіб «Opel Vivaro», держ.номер НОМЕР_1 (попередній держ.номер НОМЕР_5 ), номер кузова НОМЕР_6 , яким керувала ОСОБА_2 , був забезпечений Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АР № 4156395, при цьому страховиком виступило Приватне акціонерне товариство «УПСК», страхувальником ОСОБА_3 . Відповідно до вище вказаного поліса ліміт страхової відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 130 000 грн. 00 коп. (франшиза 2 600 грн. 00 коп.).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб позивача ОСОБА_1 зазнав механічних ушкоджень.

Відповідно до заяви про страхове відшкодування від 25 березня 2021 року, поданої ОСОБА_1 до ПрАТ «УПСК», розмір відшкодування шкоди, завданої його майну, становить 22 650 грн. 00 коп.

Вказана у заяві сума збитку не перевищує ліміт (130 000 грн.), встановлений Полісом серії АР № 4156395, а тому була повністю відшкодована ПрАТ «УПСК», за вирахуванням франшизи в сумі 2 600 грн. 00 коп., оскільки статтею 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

При таких обставинах, суд, приймаючи до уваги вказані норми матеріального права, належним чином оцінивши докази, подані сторонами, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2600 грн. 00 коп. в якості відшкодування шкоди, завданої майну, що не підлягає відшкодуванню на підставі страхового Полісу серії АР № 4156395 (франшиза).

Частинами першою - третьою статті 23 Цивільного Кодексу України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди.

Отже, суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 , суд урахував ступінь вини ОСОБА_2 , глибину та тривалість моральних страждань позивача, яких він зазнав внаслідок ДТП, також врахував, що дії відповідача носили неумисний характер, та із застосуванням принципів розумності і справедливості дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача 2 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Судові витрати по справі становлять: 908 грн. 00 коп. - судовий збір, та за наслідками розгляду справи пропорційно до задоволених позовних вимог стягуються з відповідачки в дохід держави в сумі 549 грн. 58 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 1166, 1187, 1192 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 4, 12, 13, 81, 82, 141, 263-265, 268, 273, 280ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_7 , проживає: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_8 , проживає: АДРЕСА_2 ) 2 600 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 2 000 грн. 00 коп. - моральної шкоди, а всього 4 600 грн. 00 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_7 , проживає: АДРЕСА_1 ) в дохід держави 549 грн. 58 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення, позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 17 листопада 2021 року.

Суддя О.М. Палінчак