Провадження № 2-с/496/2/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 09 листопада 2020 року Біляївським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу, виданого 09 листопада 2020 року Біляївським районним судом Одеської області про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 951.27 грн та судового збору у розмірі 210.20 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що зазначений судовий наказ є необґрунтованим, так як вона протягом останніх восьми років не є власницею житлового будинку про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги просить ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ». Також зазначає, що станом на 07 серпня 2020 року заборгованість погашена.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що заява підлягає поверненню заявниці, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до нього документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

З матеріалів справи вбачається, що 09 листопада 2020 року Біляївським районним судом Одеської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 951.27 грн та судового збору у розмірі 210.20 грн (а.с.20).

25 листопада 2020 року Біляївським районним судом Одеської області на адресу ОСОБА_1 було надіслано судовий наказ (а.с.21).

З поштового повідомлення про вручення судового наказу вбачається, що ОСОБА_1 отримала судовий наказ особисто 08 грудня 2020 року, про що свідчить її підпис (а.с.31).

Отже, ОСОБА_1 пропустила процесуальний строк подачі заяви про скасування судового наказу від 09 листопада 2020 року, оскільки отримала судовий наказ 08 грудня 2020 року, про що свідчить її підпис на поштовому повідомленні про вручення судового наказу, а заяву про скасування судового наказу подала до суду 16 січня 2021 року.

Клопотання про поновлення цього строку заявниця до суду не подала та не обґрунтовувала пропуск строку у своїй заяві про скасування судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 171 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

За таких обставин, приходжу до висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу підлягає поверненню заявниці у зв`язку із пропущенням процесуального строку подачі такої заяви до суду.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 260-261 ЦПК України суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 09 листопада 2020 року Біляївським районним судом Одеської області про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - повернути заявниці з усіма доданими до неї документами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра