Справа № 369/5508/21
Провадження № 2/369/3920/21
21.09.2021 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Ковальчук Л.М.,
за участю: секретаря судового засідання Ільченко В.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.03.2019 Києво-Святошинським районним судом Київської області було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та призначено до стягнення з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 43 761 грн. 64 коп. та 704 грн. 80 коп. судового збору. Відповідач на день подачі позовної заяви фактично не виконав рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.03.2019. Позивач зазначає, що загальний розмір інфляційних втрат складає 5 984 грн. 55 коп., а сума 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 28.12.2018 по 21.04.2021 складає 3 039 грн. 00 коп. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути із відповідача на його користь 3 % річних у розмірі 3 039 грн. 00 коп. та інфляційні втрати у розмірі 5 984 грн. 55 коп. та витрати по сплаті судового збору, витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн.
Позивач просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відзиву до суду не направив.
За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 11.03.2019 Києво-Святошинським районним судом Київської області було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та призначено до стягнення з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 43 761 грн. 64 коп. та 704 грн. 80 коп. судового збору.
Відповідач на день подачі позовної заяви фактично не виконав рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.03.2019.
Загальний розмір інфляційних втрат за січень 2019 року - квітень 2021 року складає 5 984 грн. 55 коп. Загальна сума 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 28.12.2018 по 21.04.2021 складає 3 039 грн. 00 коп.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.
Проценти річні за ч. 2 ст. 625 ЦК України є формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов`язання, оскільки за своїм характером відповідають всім ознакам цивільно-правової відповідальності.
Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.
Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати за січень 2019 року - квітень 2021 року в розмірі 5 984 грн 55 коп., 3% річних за період з 28.12.2018 по 21.04.2021 у сумі 3 039 грн 00 коп.
Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. 4, 5, 12, 76-82, 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати за січень 2019 року - квітень 2021 року в розмірі 5 984 грн 55 коп., 3% річних за період з 28.12.2018 по 21.04.2021 у сумі 3 039 грн 00 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 грн.
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання/реєстрації: АДРЕСА_1 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , адреса місця проживання/реєстрації: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.М. Ковальчук