Справа № 204/4693/21
Провадження № 2/204/1716/21
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Мащук В.Ю.,

при секретарі Максименко Я.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

за участю представника відповідача адвоката Базарної І.О.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово шляхом покриття фактично понесених витрат у розмірі 89756 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона перебувала в цивільному шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 , 1977 року народження, на її корить аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 листопада 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

В добровільному порядку відповідач не бере участі у додаткових витратах на дитину. Загальні витрати на теперішній час загалом склали 89 756,00 грн., що підтверджуються товарними чеками та квитанціями, на оздоровлення - 3 000 грн.; одяг та взуття - 5 260 грн.; ліки (аптека) - 8 780 грн.; обстеження -2 175,09 грн.; лікування зубів - 1 500 грн.; дитячий садок - 6 000 грн.; іграшки- 2 390 грн.; засоби гігієни 391 грн.; страхування життя та здоров`я 240 грн.; годинник - 1 700 грн.; оренда житла - 50 000 грн.; комунальні витрати -8 320 грн.

Загалом вартість додаткових витрат на розвиток дитини, відпочинок, лікування на теперішній час склали 34 436 грн.

Зважаючи на те, що відповідач в добровільному порядку не має наміру компенсувати додаткові витрати на дитину, позивач звернулася до суду з позовом.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, які в ній зазначені.

Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні, кожен окремо, проти задоволення позовних вимог заперечували в повному обсязі, просили суд відмовити у його задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення позивача, пояснення відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.с.5).

Судовим наказом від 03 листопада 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 21 жовтня 2020 року, і до досягнення дитиною повноліття (арк.с.8).

Відповідно до Інформації про виконавче провадження Чечелівським відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, боржник: ОСОБА_2 , стягувач: ОСОБА_1 (арк.с.16-18).

Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру боржників, ОСОБА_2 є боржником у виконавчому провадженні, відкритому Чечелівським відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), категорія стягнення: стягнення аліментів (арк.с.15).

Відповідно до договору оренди від 01 жовтня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклали договір оренди житлового приміщення, відповідно до якого орендодавець ОСОБА_4 надала орендарю ОСОБА_1 у тимчасове користування квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 1 рік, з щомісячною орендною платою 5000 грн. Плату комунальних послуг здійснює орендатор (арк.с.12-14).

Відповідно до фіскальних чеків ОСОБА_1 було витрачено 599 гривень на їжу з ресторану швидкого харчування, а також 50 гривень на карусель (арк.с.19).

Відповідно до фіскальних чеків ОСОБА_1 було витрачено 5707 гривень на придбання одежі та взуття: сорочок, шортів, толстовки, брюки, куртку, кросівки, дощовик, шкарпетки, крокси, спортивні штани, світшоти, капелюх (арк.с.20,32,33,54,55,56,57).

Відповідно до фіскальних чеків ОСОБА_1 було витрачено на ліки 9217 грн. 17 коп. (арк.с.21, 22,23,24,27,28,29,30,34,35).

Відповідно до фіскального чеку Медичний центр «Чеклайф» ОСОБА_1 сплачено за загальний аналіз крові 230 грн. (арк.с.22).

Відповідно до чеків здійснена батьківська плата за харчування ОСОБА_3 на рахунок Департаменту гуманітарної політики ДМР, у загальній сумі 5263 грн. 78 коп. (арк.с.25,63,64,65,67,68).

Відповідно до фіскальних чеків ОСОБА_1 було витрачено на іграшки: конструктор, дитячий рюкзак, дерев`яну іграшку, рушницю іграшкову, набір тіста для ліплення, фломастери, набір кульок, чинку, ігровий будинок, плакат, м`яку іграшку, на суму у розмірі 1899 грн. 81 коп. (арк.с.31, 32,33,58,59).

Відповідно до фіскального чеку № 51973 від 22.08.2020 року придбано дитячий смарт годинник вартістю 1709 грн. (арк.с.36).

Відповідно до дублікатів квитанції ОСОБА_1 сплачено СК Універсальна за договором ( ОСОБА_3 ) 100 грн. (арк.с.37,38, 48,73,74).

Відповідно до дублікатів квитанцій ОСОБА_1 сплачено АРКС Лайф за договором страхування (страховий платіж) у сумі 405 грн. за період з 20.01.2020 року по 20.11.2020 року (арк.с.39-47).

Відповідно до чеків, квитанцій за проходження лабораторних досліджень ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сплачено 1695 грн. (арк.с.49,60).

Відповідно до фіскального чеку ОСОБА_3 пройдено панорамну рентгенограму, вартість якої склала 250 грн. (арк.с.61).

Відповідно до Акту ПП «Кошляк» Стоматологічний кабінет вартість стоматологічного лікування ОСОБА_3 склала 1500 грн. (арк.с.62).

Відповідно до листа замовлення з інтернет сайту на товари дитячої гігієни: мило, змінні щітки на зубну щітку витрачено 304 грн. (арк.с.50-52).

Відповідно до платіжного доручення від 23 липня 2020 року ОСОБА_1 сплачено за бронь ОСОБА_5 3000 грн. (арк.с.53).

Відповідно до дубліката квитанції ОСОБА_1 перераховано на рахунок ОСОБА_6 100 грн., як зазначено у дописці на квитанції - перераховано на день вихователя (арк.с.69).

Відповідно до дубліката квитанції ОСОБА_1 перераховано на рахунок ОСОБА_6 151 грн., відповідно до дописки до квитанції - плата здійснена на 8 березня на подарунки (арк.с.70).

Відповідно до дубліката квитанції ОСОБА_1 перераховано на рахунок ОСОБА_6 301 грн. 51 коп., як зазначено у дописці на квитанції - перераховано на випускний (арк.с.72).

Відповідно до дубліката квитанції ОСОБА_1 перераховано ОСОБА_7 145,73 грн., як зазначено у дописці - оплата за фотографа (арк.с.71).

Відповідно до дублікатів квитанцій ОСОБА_1 сплачено за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , суму 8513 грн. 11 коп. (арк.с.75-122).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що її дитина та дитина позивача ходять в один садок. Щомісяця батьки повинні оплачувати харчування, також сплачуються внески на подарунки, на привітання. Є сума, яка встановлена завідуючою дитячим садком, яку батьки повинні сплачувати кожен місяць. Крім того, дитячий садок взимку погано опалюється, тому батькам прийшлося робити опалення в дитячому садку власними силами, а саме за рахунок батьків мінялися труби опалення. Робили дитячий майданчик.

Суд звертає увагу, що позивачем на обґрунтування вимог подано копії фіскальних чеків відповідно до яких не можливо встановити, що було придбано та на яку суму, а також чеки, відповідно до яких придбано: рум`яна, аромадифузори, розрахунково- товарний чек № 2 від 16.04, відповідно до якого було придбано касовий апарат, палатка, батарейки , у зв`язку з чим суд не приймає вказані квитанції в якості доказів на підтвердження позивачем додаткових витрат на дитину (арк.с.26,28,29,30, 32).

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття; сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Суд, враховуючи матеріальне становище сторін, виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків, передбаченого нормами Сімейного Кодексу України, вважає, що відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина і при визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого, при цьому, суд звертає увагу, що наявність додаткових витрат підтверджена належними доказами і з відповідача підлягає стягненню 50% вказаних витрат.

Аналогічні положення містяться у правовому висновку Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі №6-1489цс 17.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положень ст.ст.180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі; участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах; обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу.

Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд повинен враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

З матеріалів справи вбачається, що дитина сторін ОСОБА_3 проходив медичні обстеження, лабораторні аналізи, проходив лікування у стоматолога, тому суд прийшов до висновку, що вимога в частині стягнення з відповідача, як додаткових, витрат понесених позивачем на медичні обстеження та лікування у стоматолога підлягають задоволенню, та складають 3425 грн. /2 = 1712 грн. 50 коп.

Щодо вимог позивача про стягнення додаткових витрат на ліки, які були придбані дитині сторін ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що в цій частині вимоги задоволенню не підлягають, так як позивачем не надано доказів, що ліки, відповідно до наданих чеків придбані для дитини, зумовлені певними її хворобами, не надано виписок з історії хвороби дитини з рекомендаціями на лікування придбаними медичними препаратами, не надано призначень лікарів на призначення ліків, отже придбання ліків для дитини на заявлену позивачем суму не підтверджена нею належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягає.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 50% додаткових витрат на дитину, які складаються з понесених витрат на: добровільні внески у дитячий садок, батьківської плати за харчування дитини у дитячому садку, витрати на розваги (купівля іграшок, катання на каруселі, витрати на ресторан швидкого харчування), витрати на придбання взуття та одягу, годинника, а також витрати на засоби гігієни, суд вважає, що такі вимоги задоволенню не підлягають, так як не відносяться до додаткових витрат на дітей, в розумінні ст. 185 СК України. При цьому, суд зауважує, що витрати на одяг, взуття, харчування входять до складу аліментних платежів.

Що стосується вимог позивача про відшкодування відповідачем додаткових витрат на добровільне страхування дитини, то вимоги в даній частині задоволенню не підлягають, так як дані витрати були здійснені на власний розсуд позивача, відсутні докази того, що страхування життя дитини було зумовлено особливими обставинами, та не відноситься до додаткових витрат на дитину.

Що стосується вимог позивача про відшкодування відповідачем додаткових витрат на оплату орендної плати за квартиру, витрати на комунальні послуги, суд вважає, що по перше позивачем не доведено необхідність оренди квартири та проживання у ній разом з дитиною, при тому, що позивач має зареєстроване місце проживання, а по друге такі витрати не є додатковими в розумінні ст. 185 СК України.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, суд вважає, що позивач, відповідно до вимог ст.12 ЦПК України, повністю не довела, за допомогою належних та достатніх доказів, з урахуванням положень ст.ст.77-80 ЦПК України, зазначені нею обставини стягнення зазначених витрат у якості сплати вартості додаткових витрат на дітей.

А отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача Ѕ частини додаткових витрат на дитину підлягають частковому задоволенню у сумі 1712 грн. 50 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст.7,180,183,185, 193,198,199 СК України, ст.ст.4,5,12,13,76-82, 137,141,258,259,263-265,273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ), додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1712 (одна тисяча сімсот дванадцять) грн. 50 (п`ятдесят) коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Ю. Мащук