ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1900/18
Провадження №2/477/24/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді - Глубоченка С.М.,

за участі секретаря судових засідань - Спіркіної М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Мішково-Погорілівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області

про визнання права на приватизацію земельної ділянки

без погодження меж із суміжними землекористувачами,

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просить визнати неправомірною відмову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у підписанні ситуаційного плану та акту прийому-передачі межових знаків на зберігання, визнати за нею право на приватизацію земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 , без підписання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ситуаційного плану та акту прийому-передачі межових знаків на зберігання.

Позов обґрунтований тим, що позивачу ОСОБА_1 як власнику 1/2 частини житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , надано дозвіл на приватизацію земельної ділянки на якій розташований указаний будинок. Однак, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , усупереч вимогам статті 198 ЗК України, статті 55 Закону України «Про землеустрій» відмовили у підписанні ситуаційного плану та акту прийому-передачі межових знаків на зберігання. Вказана обставина унеможливлює завершити приватизацію земельної ділянки та одержати право власності на неї.

Ухвалою судді від 05 жовтня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розпочато підготовче провадження.

Ухвалою суду від 23 листопада 2018 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення у цивільній справі №477/188/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради про скасування рішень та поділ домоволодіння.

06 жовтня 2020 року провадження у справі поновлено.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Сакара Ю.В. у судове засідання не з`явилися, від представника Сакара Ю.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися шляхом надсилання судових повісток, які повернуті до суду з довідкою поштового відділення про невручення через відсутність адресата за відповідною адресою.

Від третьої особи Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до частини шостої статті 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Складання повного рішення судом відкладено до 27 травня 2021 року.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд установив наступне.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район.

Згідно Постанови Верховної Ради України від 17 липня 2030 року №807-ХІ «Про утворення та ліквідацію районів» ліквідовано Вітовський район Миколаївської області та утворено в Миколаївській області Миколаївський район (з адміністративним центром у місті Миколаїв) у складі територій Березанської селищної, Веснянської сільської, Воскресенської селищної, Галицинівської сільської, Коблівської сільської, Костянтинівської сільської, Куцурубської сільської, Миколаївської міської, Мішково-Погорілівської сільської, Нечаянської сільської, Новоодеської міської, Ольшанської селищної, Очаківської міської, Первомайської селищної, Радсадівської сільської, Степівської сільської, Сухоєланецької сільської, Чорноморської сільської, Шевченківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до договору дарування від 21 листопада 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Добриновою Л.А., позивачу ОСОБА_1 подаровано 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.5).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 29 липня 2016 року №28, 1/2 частині житлового будинку, що розташований у АДРЕСА_1 та знаходиться у власності ОСОБА_1 присвоєно нове поштове літерне позначення - нову адресу: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06 жовтня 2017 року №99525237 ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 (а.с.6).

Рішенням XXXVI сесії 6 скликання Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 20 січня 2015 року №10, ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо виготовлення (відновлення) в натурі меж земельних ділянок для безоплатної передачі у власність для будівництва житлових будинків, господарських будівель та споруд щодо земельної ділянки, яка розташована в АДРЕСА_1 (а.с.8).

Зі змісту позову вбачається, що позивач з метою виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність уклала відповідний договір із сертифікованим інженером-землевпорядником Селіним В.Г. , яким виготовлений проект землеустрою.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, у разі формування нової земельної ділянки включають, у тому числі, акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності, викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки , кадастровий план земельної ділянки, матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість), матеріали погодження проекту землеустрою.

Згідно статті 49 Закону України «Про землеустрій» після затвердження проекту землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій при перенесенні меж земельних ділянок у натуру (на місцевість) до нього долучаються:

акт приймання-передачі межових знаків на зберігання;

акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності.

Відповідно до частини першої статті 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

Кадастрова зйомка включає погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами (пункт б) частини другої статті 198 ЗК України).

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 відмовилася «підписати існуючу межу на підставі того, що вона не згодна з розподілом житлового будинку, частину якого придбала громадянка ОСОБА_1 » (зворотна сторона а.с.9).

Позицію позивача про відмову відповідача ОСОБА_3 у підписанні ситуаційного плану та акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання суд розцінює як припущення, адже суду не надано жодного належного та допустимого доказу такої відмови.

Згідно частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2020 року в справі №545/1149/17 дійшла правового висновку, що стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною. При цьому стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами. Із цього не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акта погодження меж слід вважати, що погодження меж не відбулося. Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а з мотивів відмови. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки, яка знаходиться поза межами населеного пункту, із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідним територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (територіальним органом Держгеокадастру в районах (містах)) в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів.

Оскільки чинне законодавство не обмежує право на приватизацію земельної ділянки у зв`язку із відмовою суміжного землекористувача від підписання акта погодження меж земельних ділянок, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що така відмова не є перешкодою для завершення процедури приватизації земельної ділянки.

Отже, позивач ОСОБА_1 , у разі відмови суміжних землекористувачів у погодженні окремих елементів проекту щодо відведення земельної ділянки у власність, має право завершити процедуру приватизації земельної ділянки.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ураховуючи положення статті 141 ЦПК України та приписи Закону України «Про судовий збір», судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 258-259, 264-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 ;

відповідач - ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 ;

третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Мішково-Погорілівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України - 04375257.

Повне рішення складено 27 травня 2021 року.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО