Справа № 263/5288/21
Провадження № 8/263/7/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Томілін О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04.06.2021 року у справі №263/5288/21 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Судовим наказом Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04.06.2021 року у справі №263/5288/21 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_1 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 квітня 2021 року та до досягнення повноліття старшою дитиною.

04.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вказаного судового наказу. В обґрунтування заяви зазначає, що до відрахування з його заробітку частини грошей на сплату аліментів він не був обізнаний з обставинами, на які посилається заявниця. Вважає нововиявленими обставинами те, що діти з народження мешкають разом з ним та матір`ю заявницею по справі, він сплачує комунальні послуги та інші сімейні витрати. Також вказав, що строк на звернення до суду ним не пропущено, оскільки про видачу судового наказу він дізнався 21.10.2021 при отриманні авансу на роботі в меншому розмірі.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Вирішуючи питання про належний строк звернення до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст..423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

При зверненні до суду заявник посилається саме на цей пункт ЦПК України, та вважає, що не пропустив строк звернення до суду, оскільки фактично про існування судового наказу дізнався 21.10.2021 при отриманні авансу на роботі в меншому розмірі.

Проте, з матеріалів вбачається, що судовий наказ з додатками (копія заяви про видачу наказу та інше) ОСОБА_1 отримав 08.06.2021, про що свідчить власноруч написана розписка (а.с.19), тобто, саме з цього моменту йому були відомі обставини щодо ухвалення судового наказу та обставини, на які він посилається як на нововиявлені.

Наслідки пропущення процесуальних строків визначені ст.126 ЦПК України, якою передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Будь-яких причин, які б свідчили про об`єктивну неможливість, наявність непереборних обставин, які не залежать від волевиявлення відповідача та перешкоджали йому звернутись до суду в межах процесуального строку, визначеного ст. 424 ЦПК України, в заяві не наведено. Клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку не заявлено.

У відповідності до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

У зв`язку з пропуском процесуального строку для звернення до суду, суд, на виконання приписів ч. 2 ст. 126 ЦПК України, залишає заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04.06.2021 року у справі №263/5288/21 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст.ст. 126, 127, 423, 424 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04.06.2021 року у справі №263/5288/21 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя О.М.Томілін