ПОСТАНОВА

Іменем України

22 листопада 2021 року м. Кропивницький

справа № 386/893/20

провадження № 22-ц/4809/769/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий Дуковський О.Л.

судді Дьомич Л.М., Письменного О.А.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 .

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13 січня 2021 року, у складі головуючого судді Шкамерди К.С., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_1 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 27.02.2014.

Згідно вказаної заяви відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Вказував, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, який встановлений договором.

В заяві про укладення кредитного договору від 27.02.2014 відповідач підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг, «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ними договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач посилався на те, що відповідач ознайомлений із умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження.

Крім того, позивач вказував, що договором та правилами передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Зазначав, що відповідач належним чином не виконав зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 21.09.2020 утворилася заборгованість в сумі - 19221,30 грн., яка складається із 12694,66 грн.. заборгованості за тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованості за поточним тілом кредиту, 12694,66 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками, 5681,58 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 845,06 грн. заборгованість за відсотками на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, 0,00 коп. заборгованості за пенею, 0,00 грн. нараховано комісії.

Просив стягнути із відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 19221,30 грн., яка утворилася станом на 21.09.2020 та судові витрати зі сплати судового збору - 2102,00 грн.

Заочним рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13 січня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що Банком надано належні докази на підтвердження зазначених у позові обставин, які підтверджують наявність договірних відносин між сторонами та невиконання відповідачем взятих за договором зобов`язань.

Позивач, звертає увагу на те, що Правила та Умови є публічною офертою, а тому клієнт банку отримує доступ до всіх послуг банку і в будь який час.

Вказує, що відповідач активував видану йому картку та користувався картковим рахунком, вносив кошти на сплату боргу, але нерегулярно.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 лютого 2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, в якій відповідач не зазначив бажаний розмір отримання кредиту по платіжній картці кредитка (а.с. 13).

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», "Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua (а.с. 14-41).

Звернувшись із даним позовом позивачем надано на підтвердження факту отримання кредиту ОСОБА_1 виписки по карткових рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , а також довідку про зміну умов кредитування і обслуговування кредитної картки та довідку про надання відповідачу карток із зазначеними номерами рахунку (а.с. 11-12, 49-56).

З розрахунку заборгованості вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором і яка станом на 21.09.2020 становить 19221 грн. 30 коп., яка складається з 12694 грн. 66 коп. заборгованості за тілом кредиту, 12694 грн. 66 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5681,58 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 845 грн. 06 коп. заборгованість за відсотками на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, (а.с. 6-10).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на недоведеність позовних вимог, а саме на недоведеність факту отримання кредиту відповідачем і саме на тих умовах на які посилається позивач.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме з наданими позивачем до справи Умовами та правилами надання банківських послуг та Витягом з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold» відповідач був ознайомлений і погодився на їх умови, або ж, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили вказані умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та в зазначених в документах доданих банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем не доведено факту отримання кредиту відповідачем за кредитним договором, у тому числі на тих умовах на які посилається позивач у позовній заяві.

Як вбачається із заяви анкети, що вказаний кредитний договір не містить відомостей про бажаний кредитний ліміт та не зазначено процентної ставка.

Заява позичальника містяться лише персональні дані відповідача та його підпис, процентна ставка не зазначена, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, не вказаний строк повернення кредиту (користування ним), не встановлено кредитний ліміт, не вказана інформація про вид кредитної картки «Універсальна», яку виявив бажання отримати відповідач, та відсутні відомості про отримання такої картки.

В матеріалах справи відсутні підписані відповідачем Умови та Правила надання банківських послуг, Умови надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою Кредитка.

Досліджуючи, наданий позивачем, розрахунок заборгованості, встановлено, що заборгованість відповідача за поточним тілом кредиту становить 0 грн. 00 коп., тобто відсутня, а прострочена заборгованість за тілом кредиту, розмір якої складає - 12694,66 грн., не передбачена кредитним договором, а тому не підлягає стягненню.

Правильним є висновок суду, що вимоги позивача про стягнення простроченого тіла кредиту є необгрунтованими.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що сторонами є узгодженими умови, що у випадку несвоєчасного повернення тіла кредиту, банк буде нараховувати заборгованість у вигляді простроченого тіла кредиту.

Таким чином, позивачем не було доведено належними та допустимими доказами свої позовні вимоги.

Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки є недоведеним факт отримання кредитних коштів відповідачем.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Як передбачено частиною другою статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В анкеті-заяві позичальника процентна ставка не зазначена, не вказано і тип кредитної карти.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч.1, 2 ст. 12 ЦПК).

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді Л. М. Дьомич

О.А. Письменний