Справа № 534/2039/21
Провадження №2/534/936/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 листопада 2021 рокум. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Солоха О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати договір позики укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «ГОУФІНГОУ».

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю, що позов підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Пунктами 1,2 статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Так, відповідно до змісту позовної заяви позивачка просить визнати договір позики укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «ГОУФІНГОУ» недійсним, однак не вказує, який це саме договір (дата та номер його укладення, коли та між ким саме він укладений, предмет договору, сума тощо).

Суддя вказує, що позивачка має прізвище ОСОБА_1 , однак просить визнати недійсним договір позики укладений між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_2 (документів про зміну ПІБ не надає).

Пунктом 5 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначає докази, що підтверджують вказані обставини.

Ознайомившись з поданою заявою, вважаю, що за змістом позовних вимог позивачка фактично перекладає на суд обов`язок самостійно визначити норму закону, яка підлягає застосуванню в конкретному випадку, що є порушенням принципу змагальності сторін.

Обставини викладення позовних вимог фактично не дають можливості відповідачеві сформувати свою лінію захисту, оскільки є взаємовиключаючими.

Зокрема у позовній заяві позивачка спочатку зазначає про те, що договір позики вона не підписувала, а потім вказує на несправедливі умови договору, введення позивальника в оману щодо умов договору, порушення вимог закону при його укладенні тощо. Такі доводи позивачки суперечать один одному, оскільки вона або ж договір не підписувала, або підписувала, але умови договору суперечать вимогам Закону.

Разом з тим, у позовній заяві позивачка зазначає, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі ч.1 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Суддя наголошує, що матеріалів позовної заяви долучено оспорюваний договір, а саме індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту від 26.04.2021 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту

Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон) регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п.22 ч.1 ст.1 цього Закону споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Із доданого до позовної заяви копії оскаржуваного договору вбачається, що предметом цього договору було надання грошових коштів у позику, зокрема на умовах фінансового кредиту, тобто позивачці було надано фінансовий, а не споживчий кредит і даний договір не є договором про надання споживчого кредиту.

Враховуючи наведене вище, приходжу до переконання, що спір, який виник між сторонами не стосується захисту прав споживача, що убачається із оспорюваного договору від 26.04.2021, долучений до матеріалів позовної заяви, а відтак норми Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюються на такі правовідносин.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір, ставка якого складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн).

Отже, до позовної заяви позивачці необхідно сплатити судовий збір в сумі 908 грн на користь держави за вимогу немайнового характеру та надати відповідний підтверджуючий документ про його сплату або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Інформацію про розрахунковий рахунок щодо зарахування судового збору позивач може отримати в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України https://kom.pl.court.gov.ua/sud1612/gromadyanam/tax/.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За змістом п.10 ч.3 ст 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

З позовної заяви вбачається, що в ній не зазначено підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Отже, позивачці слід зазначити в позовній заяві такі відомості.

Оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.177 ЦПК України, у відповідності до ст.185 ЦПК України вона підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» про захист прав споживача залишити без руху.

ОСОБА_1 необхідно виправити недоліки, зазначені в ухвалі шляхом: підтвердження, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; уточннення прохальної частини позовної заяви (або надати докази зміни ПІБ позивачки); надання відповідного підтверджуючого документу про сплату судового збору за вимогу немайнового характеру, або документу, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; належним чином викласти зміст позовних вимог та обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.177 ЦПК України уточнена заява та додані до неї документи, необхідно подати відповідно до кількості учасників справи.

Надати позивачу десятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який починає свій перебіг з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

Відповідно до п. 3 розділ ХII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

В разі невиконання вимог суду позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Солоха