УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Лях М.Ю., при секретарі Хомінської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Заруцького Р.М. про забезпечення доказів , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді На розгляду судді Лях М.Ю. перебуває цивільна справа № 953/14957/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої власності на житловий будинок.

Позивач ОСОБА_2 просить визнати за нею право особистої власності на житловий будинок літ «В-2» з ганком «в», балконом літ. «в1», загальною площею 231,6 кв.м., житловою площею 162,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.08.2021р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

08.09.2021 представником ОСОБА_1 - адвокатом Заруцьким Р.М. подана заява про забезпечення доказів, в якій він просить забезпечити докази, витребувавши у позивача ОСОБА_2 оригінали боргової розписки ОСОБА_3 від 13.08.2010 року та заяви про повний розрахунок від ОСОБА_4 від 30.09.2021р.

В обґрунтування заявленої вимоги зазначає, що в позовній заяві ОСОБА_2 зазначає, що грошові кошти на будівництво спірного будинку було отримано нею у позику від ОСОБА_4 , що підтверджується розпискою ОСОБА_3 від 13.08.2020р. та заявою про повний розрахунок від ОСОБА_4 від 30.09.2021, які були надані нею в копіях до суду. Враховуючі, що спірний будинок почав будуватись у 2003р., то про справжність та достовірність вищевказаних документів виникає сумні. Тому для дослідження оригіналів вказаних доказів для встановлення їх справжності, з огляду на ймовірність їх знищення, заявник подав заяву про забезпечення доказів шляхом витребування їх оригіналів.

Суд, перевіривши доводи, викладені в заяві про вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши надані копії документів в їх системному зв`язку між собою приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст.116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів.

У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

За змістом зазначених вимог, суд витребовує письмовий або речовий доказ в порядку забезпечення доказів з урахуванням вимог статей 116, 117 ЦПК України.

Забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Процесуальним порядком та механізмом забезпечення доказів передбачено, що суд (суддя) розглядаючи заяву про забезпечення доказів, має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкоджені, втратити свою доказову цінність тощо).

Аналіз норм права, що регулюють порядок вирішення вказаного питання, дає можливість зробити висновок про те, що задовольняючи заяву про забезпечення доказів, суд має пересвідчитися в тому, що у особи, яка бере участь у справі є складнощі в отриманні документів, тобто об`єктивної неможливості одержання та подання доказового матеріалу до суду особисто, через обставини, які перешкоджають такому поданню. Ці складнощі можуть мати юридичний та фактичний характер. Складнощі юридичного характеру полягають в тому, що на заваді одержанню та поданню доказу є норма закону забороняючого характеру, яка обмежує доступ особи до потрібної доказової інформації. Фактичні складнощі в одержанні доказів мають місце, коли, незважаючи на вжиті особою заходи, потрібний їй доказ одержати не вдалося.

Крім того, основною складовою обґрунтованості заяви про забезпечення доказів необхідна доведеність обставин, що існують достатні підстави вважати, що такі докази будуть втрачені в подальшому.

Така ж позиція Верховним Судом в ухвалі від 02 травня 2019 року під час розгляду справи № 3д/9901/2/19.

Так, звертаючись до суду заявник просить забезпечити докази шляхом витребування оригіналів документів, які перебувають у володінні ОСОБА_2 , разом з цим, заявником не доведено, той факт, що існує ймовірність їх знищення, псування або втрати, що унеможливить встановлення їх справжності.

Таким чином, суд критично оцінює такі посилання заявника, оскільки визначений ст. 116 ЦПК України механізм забезпечення доказів, направлений в першу чергу на збереження тих доказів, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Ухвалою суду від 27.08.2021р. розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження, підготовче провадження не закрито, тому суд вважає, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Заруцького Р.М. про забезпечення доказів подана суду передчасно, потребує судового розгляду та збирання доказів по справі, тому, суд вважає заяву про забезпечення доказів такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 84, 116-118, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Заруцького Р.М. про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали через суд першої інстанції.

Суддя