Ухвала

26 травня 2021 року

місто Київ

справа № 320/3013/18

провадження № 61-7933ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І., вивчив касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 31 березня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про порушення прав військовослужбовця на отримання пенсії за вислугу років на умовах, в розмірі і порядку обчислення, що визначені чинними актами цивільного законодавства, поновлення порушених прав військовослужбовця на пенсійне забезпечення у старості відповідно до норм законів України, відшкодування майнових збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 у квітні 2018 року звернувся до суду із позовом, у якому просив:

- визнати, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - ГУ ПФУ в Запорізькій області) порушено його соціальне право військовослужбовця на пенсійне забезпечення на умовах, в розмірі і порядку обчислення, визначених статтями 12, 13, 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статтею 15 розділом 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- визнати за ним право військовослужбовця на визначення йому відповідачем з 01 березня 2018 року грошового забезпечення військовослужбовця, що враховується для перерахунку пенсії, у розмірі 28 324, 50 грн;

- визнати за ним право військовослужбовця на отримання з 01 березня 2018 року пенсії за вислугу років у сумі 32 464, 26 грн, розрахованих ним згідно з чинним законодавством України за документами, що знаходяться в його пенсійній справі № ТЗ-49430, яка зберігається у ГУ ПФУ в Запорізькій області;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області поновити його порушене право військовослужбовця на пенсійне забезпечення у старості, ojздійснене на умовах, у розмірі і порядку обчислення, визначених статтями 12, 13, 43, 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та частиною другою розділу 2 Закону України «Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»;

- стягнути з ГУ ПФУ в Запорізькій області, за рахунок держави Україна на його користь відшкодування завданої йому шкоду у сумі 2 545 939, 88 грн, в тому числі, майнової шкоди, завданої його майну у сумі 545 939, 88 грн, та моральної шкоди, завданої його здоров`ю у розмірі 2 000 000, 00 грн, внаслідок порушення відповідачем його соціального права військовослужбовця на пенсійне забезпечення у старості.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 грудня 2020 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 31 березня 2021 року, провадження у справі закрито.

Суд першої інстанції встановив, що предметом позову ОСОБА_1 є оскарження дій ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо здійснення пенсійного забезпечення позивача, призначення та перерахунку пенсії, зобов`язання відповідача здійснити нарахування пенсії відповідно до вимог чинного законодавства, стягнення відшкодування завданої протиправними діями суб`єкта владних повноважень шкоди у виді недорахованої і невиплаченої пенсії, а також відшкодування моральної шкоди. Отже, спір щодо порушення прав та інтересів позивача у зв`язку з виконанням суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій.

За наведених обставин суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, визнав, що спір, що виник між ОСОБА_1 та органом Пенсійного фонду України як органом виконавчої влади, який у спірних правовідносинах безпосередньо реалізує надані законодавством владні управлінські функції, є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 05 травня 2021 року звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 31 березня 2021 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції, зокрема щодо закриття провадження у справі, після її перегляду в апеляційному порядку.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявником як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначено, що:

- оскаржувані рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права;

- судами першої та апеляційної інстанцій не застосовано правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 826/3858/18 (провадження № К/9901/10882/19). Відповідно до зазначеного висновку юридична природа соціальних виплат, в тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту «законних очікувань» (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави (Rechtstaat) та верховенства права;

- судами першої та апеляційної інстанцій не враховано, що позовні вимоги відповідають нормам матеріального права України, позивачем не оскаржується протиправність рішень, дій чи бездіяльності відповідача під час перерахунку його пенсії, правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються актами цивільного законодавства України, тому такий позов підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства;

- судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено завідомо неправосудні рішення, тобто наявні ознаки злочину, передбаченого статтею 375 Кримінального кодексу України, тому відповідно до статті 420 ЦПК України наявні підстави для постановлення окремої ухвали із направленням матеріалів справи на розгляд Генерального прокурора з метою притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Таким чином, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявником зазначена та підстава, яка згадана у частині другій статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

IІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, зокрема рішення суду апеляційної інстанції від 31 березня 2021 року, повний текст якого складено 07 квітня 2021 року та отримано заявником засобами поштового зв`язку 30 квітня 2021 року.

Згідно з частинами першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Отже, враховуючи, що повний текст постанови Запорізького апеляційного суду від 31 березня 2021 року складено 07 квітня 2021 року, тридцятиденний строк, протягом якого може бути подана касаційна скарга, розпочався з 08 квітня 2021 року, відповідно, закінчився - 07 травня 2021 року.

Наведене свідчить, що ОСОБА_1 у межах тридцятиденного строку з дня складання повного судового рішення звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду, тому питання про поновлення цього строку не підлягає процесуальному вирішенню.

ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу № 320/3013/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області про порушення прав військовослужбовця на отримання пенсії за вислугу років на умовах, в розмірі і порядку обчислення, визначеного чинними актами цивільного законодавства, поновлення порушених прав військовослужбовця на пенсійне забезпечення у старості відповідно до норм законів України, відшкодування майнових збитків та моральної шкоди.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик