Провадження № 2-з/359/193/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

розглянувши в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Лук`янової Наталії Миколаївни про забезпечення позову,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається судом.

11.11.2021 року позивач звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , , треті особи: Орган опіки та піклування Бориспільської міської ради Київської області, ОСОБА_7 , приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Віценко В.О., Бориспільського відділу міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Київ), про визнання недійсним договорів дарування з підстав фраудаторності.

Разом з позовною заявою позивачем подано і заяву про забезпечення позову шляхом: - накладення арешту та заборони відчуження вказаного майна у будь-який спосіб, у тому числі шляхом його продажу, дарування, продажу з прилюдних торгів, передачу у заставу, передачу в іпотеку або використання будь-яким іншим способом з метою забезпечення виконання зобов`язань перед третіми особами, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 (власниця 1/2 частини садиби) та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 (власниця Ѕ частини садиби); - накладення арешту та заборони відчуження вказаного майна у будь-який спосіб, в тому числі шляхом його продажу, дарування, продажу з прилюдних торгів, передачу у заставу, передачу в іпотеку або використання будь-яким іншим способом з метою забезпечення виконання зобов`язань перед третіми особами, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 (власник 1/2 частини садиби) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_4 (власниця 1/2 частини садиби).

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 10.07.2018 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Черних Н.В., та зареєстровано в реєстрі за № 463, пунктом 8 якого, позикодавець (тобто позивач) має право звернути стягнення на будь-яке майно позичальника, на яке згідно законодавства України, може бути звернене стягнення. На підтвердження наявності такого майна, ОСОБА_2 як позичальник підтвердив своє право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 , та на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , право власності на який зареєстровано на відповідачку 2 - ОСОБА_3 , але в дійсності є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і його частка в даному майні становить Ѕ частину. У зв`язку з ухиленням від виконання зобов`язань за договором позики, ОСОБА_1 була вимушена звернутися до суду, де рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.03.2019 р. з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 688 077, 48 гри., пеню за порушення виконання зобов`язання в сумі 688 077, 48 грн. та судові витрати в сумі 6 272,70 грн. Вказане рішення набрало законної сили 24.05.2019 року. Зазначає, що 20.05.2019 р.(за 4 дні до набрання рішенням суду законної сили) - відповідач ОСОБА_2 подарував ОСОБА_6 свій житловий будинок в АДРЕСА_1 ; а 22.05.2019 р. (за 2 дні до набрання рішенням суду законної сили) - відповідач ОСОБА_3 за згодою свого чоловіка ОСОБА_2 за договором дарування відчужила на користь їх дітей житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Вказує, що лише 10-11.10.2019 року державними виконавцями Бориспільського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області було відкрито виконавчі провадження за виконавчими листами про примусове стягнення з відповідача ОСОБА_2 боргу в сумі 688 077,48 грн (ВП № 60282889), пені в сумі 688077,48 грн. (ВП № 60282180), та судового збору в сумі 6 272,70 грн. (ВП № 60281986). З наведеного слідує, що ОСОБА_2 не мав на меті повертати кошти. На даний час ОСОБА_2 переховується від правоохоронних органів та відносно нього відкрито кримінальне провадження № 000778 за ч. 1 ст. 382 КК України. В свою чергу, ОСОБА_3 сприяла ОСОБА_2 у його протиправних діях, уникаючи можливості виділу частки у спільному майні подружжя.

Вважає, що після відкриття провадження у ініційованій судовій справі про визнання недійсним договорів дарування родичі боржника можуть знову відчужити нерухомість на користь третіх осіб, а тому для забезпечення виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області по даній справі, необхідним є вжиття судом заходів забезпечення позову, що гарантуватиме виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Накладення арешту на нерухоме майно є реальним способом забезпечення виконання судового рішення і захисту прав та інтересів позивача у даній справі. Зазначають, що позов є немайнового характеру; будь-яких пропозицій щодо зустрічного забезпечення немає. При цьому, накладення арешту не порушує прав відповідачів на користування цим майном, що виключає можливість заподіяння можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

У судове засідання на підставі ч. 3 ст. 153 ЦПК України було викликано особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

У судове засідання представник позивача адвокат Лук`янова Н.М., не з`явилася. Проте, на адресу суду направила заяву, в якій просила провести розгляд справи без участі заявника. Одночасно просила заяву про забезпечення позову задовільнити частково, а саме: накласти арешт та заборонити відчуження вказаного майна у будь-який спосіб, в тому числі шляхом його продажу, дарування, продажу з прилюдних торгів, передачу у заставу, передачу в іпотеку або використання будь-яким іншим способом з метою забезпечення виконання зобов`язань перед третіми особами, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (власниця 1/2 частини садиби) та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 (власниця 1/2 частини садиби). Додатково зазначила, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 284676518 від 15.11.2021 p., на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 (власник 1/2 частини садиби) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_4 (власниця 1/2 частини садиби), вже накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника від 24.04.2021 року Бориспільським МРВДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ). Тобто дана обставина виключає необхідність у накладенні арешту на зазначену садибу в межах забезпечення позову відповідно до поданої заяви. Вважає, що заходи забезпечення позову слід вжити лише відносно нерухомого майна - житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , що був відчужений на ім`я ОСОБА_6 за договором дарування 20.05.2019 року, оскільки невжиття такого запобіжного заходу як арешт майна може спричинити негативні наслідки для позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

11 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Лук`янової Н.М. звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , , треті особи: Орган опіки та піклування Бориспільської міської ради Київської області, ОСОБА_7 , приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Віценко В.О., Бориспільського відділу міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Київ), про визнання недійсним договорів дарування з підстав фраудаторності.

Станом на дату постановлення ухвали провадження у справі не відкрито, оскільки до суду не надійшла інформація з уповноваженого органу про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів, згідно вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України.

Спірні процесуальні правовідносини регулюються главою 10 «Забезпечення позову» розділу І «Загальні положення» ЦПК України.

3. Норми процесуального права, якими керується суд при розгляді заяви.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.3 ст.150 цього Кодексу заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений у своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»). Необґрунтована затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

4. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви, та висновки суду.

Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 284681409 від 15.11.2021 вбачається, що на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (власниця 1/2 частини садиби) та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 (власниця 1/2 частини садиби). Крім того, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутній запис про обтяження вказаного об`єкта нерухомого майна. Тому відповідачі можуть у будь-який час відчужити земельну ділянку у власність інших осіб. Ця обставина унеможливить не тільки виконання рішення суду, а також задоволення позову в цілому. Ця обставина свідчить також про те, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить ефективний захист прав позивача.

Враховуючи, що існує ризик відчуження майна, яке є предметом спору, суд вважає доцільним та правильним заяву про забезпечення позову задовольнити.

Такий вид та спосіб забезпечення, на думку суду, є співмірним та достатнім для забезпечення позову.

Суд вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Безумовно, накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,призведе до втручання держави у право ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на мирне володіння майном. Водночас, таке втручання є не тільки виправданим, але й вкрай необхідним, оскільки воно спрямовано виключно на забезпечення цивільного судочинства та запобігання виникнення нових спорів з іншими особами, які можуть придбати спірне майно. Вказані цілі становлять суспільний інтерес, який превалює над індивідуальними свободами відповідача. Крім того, арешт об`єкту нерухомості полягає у позбавленні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можливості лише розпоряджатись цими об`єктами нерухомого майна. Це свідчить про те, що накладення арешту на домоволодіння не призведе до жодних негативних наслідків. Вжиття цього процесуального заходу не порушить вимоги ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а навпаки сприятиме захисту права позивача на справедливий суд, гарантованого ч.1 ст.6 цієї ж Конвенції.

З огляду на це, суд вважає допустимим накласти арешт на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У той же час, накладення арешту на домоволодіння повністю виключає можливість вчиняти будь-які дії щодо цього майна. Ця обставина свідчить про відсутність потреби у додатковій забороні відчуження вказаного майна у будь-який спосіб, в тому числі шляхом його продажу, дарування, продажу з прилюдних торгів, передачу у заставу, передачу в іпотеку або використання будь-яким іншим способом з метою забезпечення виконання зобов`язань перед третіми особами.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ст.260 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Лук`янової Наталії Миколаївни про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (власниця 1/2 частини садиби) та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 (власниця 1/2 частини садиби).

У задоволенні заяви в частині вимоги про заборону відчуження майна у будь-який спосіб, в тому числі шляхом його продажу, дарування, продажу з прилюдних торгів, передачу у заставу, передачу в іпотеку або використання будь-яким іншим способом з метою забезпечення виконання зобов`язань перед третіми особами - відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Боржник: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Боржник: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з 16.11.2021, як дня складення повного судового рішення.

Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Суддя О.Ю. Семенюта