Справа № 930/2120/21
Провадження №2/930/773/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16.11.2021 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Царапори О.П.

за участю секретаря судових засідань Дуба В.Г.

розглянувши у судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу мотивуючи її тим, що 26.12.2020 року позивачка ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 кошти в розмірі 3200 доларів США, які остання зобов`язувалася повернути в строк до 10.02.2021 року, про що власноручно написала розписку.

Згідно розписки від 26.12.2020 року відповідачка мала повернути борг до 10.02.2021 року, у випадку прострочення зобов`язувалась повернути вказану суму з відсотками 11 % річних за весь період прострочення, що становить : за 12 місяців 9387.84 грн., за 1 місяць 782.32 грн. , за період з 10.02.2021 року по 10.10.2021 року - 6258.56 грн.

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 13.09.2021 року офіційний курс НБУ для UAH складає 26,6782 грн. , 26,6782 * 3200 (сума боргу) = 85344 грн. (еквівалент в гривні).

З метою досудового врегулювання позивачка неодноразово зверталася до відповідачки з проханням повернути кошти, однак вона відмовляється їх повертати .

У зв`язку з такими обставинами , позивачка змушена звернутися до суду із даним позовом.

Виклад позиції відповідача.

Відповідачка ОСОБА_2 відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подала, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 21.09.2021 року.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

Разом із позовною заявою до суду надійшло клопотання від представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову , а саме забезпечити позовні вимоги у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу , шляхом накладення арешту на квартиру , що знаходиться по АДРЕСА_1 , яке було задоволено судом.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 20.09.2021 року забезпечено позовну заяву шляхом накладення арешту на квартиру, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 21.09.2021 року прийнято до розгляду вище вказану позовну заяву та призначено підготовче засідання по справі.

Ухвалою від 28.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засіданні не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовільнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила хоча про час день та місце розгляду справи була повідомлена завчасно і належним чином.

Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, у зв`язку з чим 16.11.2021 року винесено ухвалу суду про заочний розгляд справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено особу позивачки ОСОБА_1 (а.с.12-14), розписку від 26.12.2020 року , якою ОСОБА_2 отримала у борг від ОСОБА_1 та зобов`язалась повернути 3200 (три тисячі двісті) доларів США до 10.02.2021 року (а.с.11) , копію довідки АТ КБ «Приватбанк» від 13.09.2021 року курс валют станом на 13.09.2021 року (а.с.7), Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.8-10)

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Згідно статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до частини першої та третьої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно частини першої статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частина 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 2 ст.1047ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 08 жовтня 2020 року у справі № 194/1126/18 вказав, що тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Верховний Суд України у Постанові від 18 січня 2017 року по цивільній справі №6-2789цс16 та у Постанові від 18 вересня 2013 року по цивільній справі №6-63цс13 висловив правову позицію, у якій зазначив, що, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. В контексті даної правової норми обов`язковими реквізитами боргового документу є власноручний підпис позичальника, його уповноваженого представника, а факультативними - дата, місце видачі, вказівка про свідків тощо.

Згідно положень ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Висновки суду

Надані Позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з Відповідача грошових коштів за договором позики.

Досліджуючи боргову розписку від 26.12.2020 року, яка міститься в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що дана розписка є підтвердженням існування між сторонами договірних зобов`язань та є доказом факту передачі грошових сум позичальнику.

В матеріалах справи відсутні докази того, що договір позики, який укладений між сторонами є не чинним, його не дійсність не спростована, а тому зобов`язання за даними правочином підлягають до виконання.

Ураховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, з огляду на наведені положення закону, виходячи із меж заявлених позовних вимог та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що є правові підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Представником позивача було надано квитанцію на суму 10 000 (десять тисяч) грн. та договір про надання правової допомоги, а тому витрати на правову допомогу підлягають до задоволення в повному обсязі.

Крім того з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 611, 617, 625, 1046, 1048 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 352 Цивільного процесуального кодексу України, Суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання : АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 ) про стягнення боргу задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання : АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) кошти в сумі 85344 грн. в рахунок стягнення боргу та відсотки за період прострочення платежу з розрахунку 782.32 грн. щомісячно по день фактичного розрахунку та інфляційні збитки за весь період прострочення платежу по день фактичного розрахунку .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Немирівського районного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Вінницького апеляційного суду через Немирівський Районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Головуючий: О.П.Царапора