РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар судового засідання Ференц А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Херсоні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа: Херсонська міська рада, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , звернулися до суду з заявою в якій просять встановити факт належності заявникам правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 21.08.1993, виданого Фондом комунального майна м. Херсона про належність на праві приватної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що заявникам на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 21.08.1993, виданого Фондом комунального майна м. Херсона. На праві приватної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 (розпорядження міського голови Херсону Володимира Миколаєнка від 19 лютого 2016 року) у м. Херсоні. У свідоцтві №2470 про право власності на житло від 21.08.1993 року, виданого Фондом комунального майна м.Херсона, була допущена помилка в прізвищі заявників, а саме: записано як « ОСОБА_4 », а у паспорті « ОСОБА_5 ». З метою здійснити державну реєстрацію квартири заявники звернулась до державного реєстратора Херсонської міської ради Херсонської області, але їм було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 27.05.2021 року №58377981, через розбіжність у написанні прізвищ у правовстановлюючому документі, в зв`язку з чим заявники змушені звернутись до суду, оскільки позбавлені права здійснити державну реєстрацію квартири відповідно до чинних норм законодавства та вільно розпоряджатися своїм майном.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішина Ю.М., від 23.06.2021 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено справу до судового розгляду.

Заявники в судове засідання не з`явилися. Надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник Херсонської міської ради в судове засідання не прибув. Надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти задоволення заявлених вимог не надходило.

Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно ч.1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що відповідно паспорта серії НОМЕР_2 заявник має повне прізвище ім`я та по батькові « ОСОБА_1 ».

Відповідно паспорта серії НОМЕР_3 заявник має повне прізвище ім`я та по батькові « ОСОБА_2 ».

Відповідно паспорта серії НОМЕР_4 заявник має повне прізвище ім`я та по батькові « ОСОБА_3 ».

Фондом комунального майна м.Херсона 21.08.1993 року видано Свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 , відповідно до якого квартира АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 та членам його сім`ї ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 .

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно №58377981 від 27.05.2021 року, відмовлено заявникам у державній реєстрації прав власності на квартиру, що розташована в АДРЕСА_2 , в зв`язку з виявленням розбіжностей в прізвищі, оскільки в поданій заяві на паспорті заявників зазначено « ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 », в поданих документах та в реєстрі прав власності на нерухоме майно « ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . ОСОБА_1 ».

Згідно до вимог ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що Свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 21.08.1993 року, належить - заявникам, так як всі дані, які ідентифікують осіб, зокрема їх, ім`я, по-батькові збігаються.

Тому суд приходить до висновку, що правовстановлюючі документи, а саме: Свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 21.08.1993 року, належать заявникам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

При цьому, суд вважає, що заявники позбавлені можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу.

Дані розбіжності не можуть бути усунуті іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджають заявникам в реалізації їх права на володіння та користування майном.

Отже, факт про встановлення якого просять заявники, має юридичне значення, при цьому спір про право відсутній.

Таким чином, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.4,13,247,258-259,263-265,293-294,315,319,354 ЦПК України, приймаючи до уваги Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа: Херсонська міська рада, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 правовстановлюючого документу: Свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 21.08.1993 року, виданого Фондом комунального майна м.Херсона згідно з наказом від 21.08.1993 року №2470ж.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю.М.Єпішин