У Х В А Л А

16 листопада 2021 року м. Київ

Справа № 357/11887/20

Провадження: № 2-ві/824/89/2021

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Невідомої Т.О.

розглянувши заяву адвоката Левківського Богдана Казимировича в інтересах ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Левенця Б.Б., Борисової О.В., Ратнікової В.М.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон,

в с т а н о в и в :

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває вказана цивільна справа за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та адвоката Хоменко І.М. в інтересах ОСОБА_2 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 вересня 2021 року справу призначено до розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Левенець Б.Б., судді: Борисова О.В., Ратнікова В.М.

08 листопада 2021 до суду надійшла заява адвоката Левківського Б.К. в інтересах ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Левенця Б.Б., Борисової О.В., Ратнікової В.М.

Заява обґрунтована тим, що колегія суддів у визначеному складі порушує засади рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, діє упереджено, надаючи перевагу одному учаснику справи перед іншим, а саме, ОСОБА_2 . Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_2 , як учасник бойових дій, звільняється від сплати судового збору виключно у справах, пов`язаних з порушенням її прав, як особи, яка має пільги. Разом з тим, у даній справі виник спір між сторонами, як батьками дитини, щодо можливості виїзду дитини за межі України без дозволу одного з батьків та не є спором, в якому оспорюються або не визнаються пільги ОСОБА_2 , як учасника бойових дій. З огляду на зазначене, судом апеляційної інстанції у складі головуючого судді Левенця Б.Б., суддів: Борисової О.В., Ратнікової В.М. безпідставно відкрито апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_2 без сплати останньою судового збору. Окрім того, у справі № 623/1761/20 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та встановлення графіку, часу та місця спілкування, адвокат Хоменко І.М., з метою затягування розгляду справи, звернувся з апеляційною скаргою на протокольну ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду від 06.04.2021 року. Колегія Київського апеляційного суду у вказаному складі, на думку заявника, незаконно відкрила провадження за поданою апеляційною скаргою та розглянула її по суті, не зважаючи на те, що процесуальний закон прямо забороняє апеляційний розгляд такого роду скарги. Не зважаючи на те, що суддя Борисова О.В. після відкриття апеляційного провадження була замінена на суддю Верланова С.М., рішення про відкриття апеляційного провадження було постановлено за її участю, що стало підставою для звернення заявника до Вищої ради правосуддя зі скаргою на дії суддів. Вважав, що вищевказані обставини є підставою для відводу всього складу колегії суддів (т. 2 а.с. 149-166).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року відвід представника ОСОБА_1 - адвоката Левківського Б.К. про відвід колегії суддів у складіЛевенця Б.Б., Борисової О.В., Ратнікової В.М.передано для автоматизованого розподілу відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України з метою визначення складу суду для її розгляду.

Після проведення автоматизованого розподілу справи та відповідно до ч. 8 ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується суддею судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідомою Т.О. без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені у заяві про відвід колегії суддів у складі Левенця Б.Б., Борисової О.В., Ратнікової В.М., приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення такої заяви з огляду на наступне.

Статтею 36 ЦПК України визначено перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи

Стосовно об`єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.

Тобто, особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє до тих пір поки не доведено інше.

Як убачається із матеріалів справи, ухвалами Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2021 року, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні(т. 2 а.с. 112-113).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2021 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали (т. 2 а.с. 115-116).

Ухвалами Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2021 року, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні (т. 2 а.с. 135-138).

За правилом ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку про те, що наведені в заяві про відвід колегії суддів твердження щодо безпідставного відкриття провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та у справі № 623/1761/20 зводяться виключно до незгоди заявника із процесуальними рішеннями колегії суддів та не свідчать про упередженість колегії суддів у визначеному складі.

Наразі, оцінка процесуальних дій суду при ухваленні рішень у справі № 623/1761/20 відноситься до компетенції вищестоящих судів, і не може бути здійснена суддею, визначеним у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України для розгляду заяви про відвід.

Ураховуючи вищевикладене, в задоволенні заяви адвоката Левківського Б.К. в інтересах ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складіЛевенця Б.Б., Борисової О.В., Ратнікової В.М. слід відмовити.

Керуючись ст. 36-37, 39-40, 44 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Левківського Богдана Казимировича в інтересах ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Левенця Б.Б., Борисової О.В., Ратнікової В.М. залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: Т.О. Невідома