ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року м. Чернівці

Справа № 718/1161/16-ц

Провадження №22-ц/822/981/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І.М.

суддів: Владичана А.І., Височанської Н.К.

секретар - Герман Я.І.,

учасники справи:

стягувач - ОСОБА_1 ,

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дьолер Буковина»,

заінтересована особа - заступник начальника відділу Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івана-Франківськ) Федоряк Валентин Іванович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09 вересня 2021 року, головуючий у І-й інстанції - Мізюк В.М.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

В обґрунтування скарги посилалася на те, що згідно з рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 листопада 2019 року з ТОВ «Дьолер Буковина» на її користь стягнуто борг у розмірі 2 840 976,81 грн.

Зазначала, що постановою заступника начальника Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Федоряка В.І. від 20 листопада 2020 року про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №718/1161/16-ц від 13 листопада 2019 року, виданого Кіцманським районним судом Чернівецької області, відкрито виконавче провадження №63685343 з примусового виконання рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області про стягнення боргу з ТОВ «Дьолер Буковина» на користь ОСОБА_1 у розмірі 2 840 976,81 грн.

Однак 20 серпня 2021 року заступник начальника відділу Кіцманського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Федоряк В.І., керуючись п. 2 частини першої статті 34, статтею 35 Закону України "Про виконавче провадження", прийняв постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, якою зупинив до розгляду питання по суті вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №718/1661/16-ц від 13 листопада 2019 року Кіцманського районного суду, посилаючись на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18 серпня 2021 року, якою забороняється органам державної виконавчої служби, в тому числі Кіцманському районному відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), будь-яким державним або приватним виконавцям, вчиняти виконавчі дії з примусового виконання рішення суду щодо стягнення боргу з ТОВ «Дьолер Буковина» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Вважає, що дана постанова не відповідає вимогам пункту 2 частини першої статті 34 Закону «Про виконавче провадження», а тому просила визнати її неправомірною. Також просила визнати неправомірними дії заступника начальника відділу Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Федоряка В.І. щодо передачі ним оригіналів виконавчого провадження №63685343, в тому числі оригіналу виконавчого листа №718/1161/16-ц, виданого 13 листопада 2019 року Кіцманським районним судом Чернівецької області, старшому слідчому відділу розслідування особливо тяжких злочинів.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09 вересня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги.

Посилається на те, що ухвала суду є незаконною, винесена з порушенням норм діючого законодавства. Законодавством чітко визначені обставини, які можуть бути підставою для зупинення виконавчого провадження, та порядок вирішення питання про зупинення виконавчого провадження. Ухвала Святошинського районного суду 759/18599/21 від 18 серпня 2021 року, якою керувався Федоряк В.І. , не підпадає під значення «зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа».

На апеляційну скаргу відзив не надходив.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про зупинення вчинення виконавчих дій ВП № 63685343 від 20 серпня 2021 року винесена відповідно до закону, в межах повноважень заступника начальника відділу Кіцманського відділу ДВС у Чернівецькому району Чернівецької області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Федоряком В.І. і право заявника ОСОБА_1 не порушено.

Однак з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 серпня 2021 року постановлено накласти арешт на грошові кошти в розмірі 4 508 566,03 грн у видатковій частині, які знаходяться та можуть надійти на рахунки ТОВ «Дьолер Буковина», відкриті у банківських установах та на грошові кошти в розмірі 4 508 566,03 грн у видатковій частині, які знаходяться та можуть надійти на рахунки Кіцманського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Україна, 59300, Чернівецька обл., Кіцманський р-н, місто Кіцмань, вул. Українська, будинок 53, ідентифікаційний код 34998291), відкриті в Державній казначейській службі України, м. Київ, в тому числі на рахунку НОМЕР_1 , стягнуті за виконавчим провадженням ВП 63685343.

З метою збереження речових доказів заборонено органам державної виконавчої служби, в тому числі Кіцманському районному відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, будь-яким державним або приватним виконавцям, вчиняти виконавчі дії з примусового виконання рішення суду щодо стягнення боргу з ТОВ «Дьолер Буковина» () на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Згідно з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 20 серпня 2021 року, складеного старшим слідчим СУГУНП у Київській області майором поліції Голубом О.В. слідчим вилучено оригінал виконавчого провадження №63685343 та оригінал виконавчого листа №718/1161/16-ц, виданого 13 листопада 2019 року Кіцманським районним судом Чернівецької області.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року у справі №759/18599/21 ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 серпня 2021 року, якою задоволено клопотання представника цивільного позивача ТОВ «Дьолер Буковина» Розмана В.В. про накладення арешту в рамках кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, та накладено арешт на грошові кошти в розмірі 4 508 566,03 грн у видатковій частині, які знаходяться та можуть надійти на рахунки ТОВ «Дьолер Буковина», відкриті у банківських установах, та на грошові кошти в розмірі 4 508 566,03 грн у видатковій частині, які знаходяться та можуть надійти на рахунки Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відкриті в Державній казначейській службі України, м. Київ, стягнуті за виконавчим провадженням ВП 63685343, скасовано та відмовлено у задоволенні клопотання представника цивільного позивача ТОВ «Дьолер Буковина» Розмана В.В. про накладення арешту в рамках кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України.

Статтею 16 КПК України визначено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно зі статтею 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Статтею 175 КПК визначено, що ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до частини третьої статті 535 КПК у разі, якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Отже, КПК України урегульовано питання накладення слідчим суддею арешту на майно, а також оскарження ухвали слідчого судді про накладення такого арешту.

Згідно зі статтею 533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

За приписами частини 1 статті 35 Закону виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадку, передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

Враховуючи наведене, зупиняючи вчинення виконавчих дій, заступник начальника Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Федоряк В.І. діяв всупереч вимогам Закону, оскільки стягнення на підставі виконавчого документа № 718/1161/16-ц, в розумінні вимог статей 34, 35 зазначеного Закону, судом не зупинялося.

Відповідно до положень пункту 9 статті 129 та статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання; обов`язковість рішень суду віднесено до основних засад судочинства.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі.

Відповідно до частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст.6 конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, аби остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося невиконаним («Шмалько проти України», № 60750/00, пункт 43/, рішення від 20 липня 2004 року; «Ромашов проти України», № 67534/01, пункт 42, рішення від 27 липня 2004 року; «ЮрійМиколайович Іванов проти України», № 40450/04, пункт 51, рішення від 15 жовтня 2009 року та інші).

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини (далі - Конвенція) та практику суду як джерело права. У преамбулі та статті 6 параграфа 1 Конвенції, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

З огляду на викладене, зупинення заступником начальника Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Федоряком В.І. виконання рішення суду від 13 листопада 2019 року здійснено всупереч встановленому Законом порядку вчинення виконавчих дій, не грунтується на вимогах Закону та порушує права заявника ОСОБА_1 ..

Оскільки зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа від 13 листопада 2019 року Кіцманського районного суду суперечить вищенаведеним нормам та порушує принцип верховенства права, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова про зупинення вчинення виконавчих дій ВП № 63685343 від 20 серпня 2021 року є неправомірною.

Враховуючи наведене, неправомірними також є дії виконавця щодо передачі оригіналів виконавчого провадження, в тому числі оригіналу виконавчого листа №718/1161/16-ц, виданого 13 листопада 2019 року Кіцманським районним судом Чернівецької області, старшому слідчому відділу розслідування особливо тяжких злочинів Голубу О.В., оскільки при вилученні оригіналів матеріалів виконавчого провадження порушено права та інтереси сторони виконавчого провадження, а саме, стягувача ОСОБА_1 ..

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частини перша статті 376 ЦПК України).

Оскільки суд першої інстанцій неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, його рішення не може вважатися законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

За таких обставин, є підстави для скасування ухвали Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09 вересня 2021 року та ухвалення нового рішення про задоволення скарги.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування судового рішення суду першої інстанції, з Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івана-Франківськ) на користь ОСОБА_1 слід стягнути сплачений нею судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 454 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця у виконавчому провадженні №63685343 задовольнити.

Визнати неправомірною постанову заступника начальника відділу Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Федоряка В.І. від 20 серпня 2021 року про зупинення вчинення виконавчих дій по ВП № 63685343 з примусового виконання виконавчого листа № 718/1161/16-ц, виданого 13 листопада 2019 року Кіцманським районним судом Чернівецької області.

Визнати неправомірними дії заступника начальника відділу Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Федоряка В.І. щодо передачі ним оригіналів виконавчого провадження №63685343, в тому числі оригіналу виконавчого листа №718/1161/16-ц, виданого 13 листопада 2019 року Кіцманським районним судом Чернівецької області старшому слідчому відділу розслідування особливо тяжких злочинів.

Стягнути з Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івана-Франківськ) на користь ОСОБА_1 454 гривні витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 23 листопада 2021 року.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: А.І. Владичан

Н.К. Височанська