Провадження № 2/243/3095/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Агеєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Чуйко Д.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спора: Приватного нотаріуса Івано - Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича, Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійника Олега Івановича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спора: Приватного нотаріуса Івано - Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича, Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійника Олега Івановича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 06 квітня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 7133, про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі 10693,00 грн.

Зазначає, що він не укладав кредитних договорів з ТОВ «Вердикт Капітал» та не посвідчував їх нотаріально. також вважає, що у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, зазначеної у виконавчому написі є безспірною. Таким чином, вчинюючи оспорюваний виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив приписи ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню Виконавчий напис № 7133 від 06 квітня 2021 року, вчинений Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В., про стягнення з нього, ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за Кредитним договором на загальну суму 10693,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до суду надав Відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні вимог позивача з тих підстав, що нотаріусу для вчиненні виконавчого напису були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оскаржуваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач в своєму позові не зазначив жодної обставин, які б свідчили про протилежне. Зазначає, що законодавством не визначено виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Також відповідачем надано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, які складають 5000,00 грн., оскільки вважає, що дані витрати значно завищені та не підтверджені матеріалами справи, оскільки адвокатом не надано доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, а також наданий розрахунок адвокатом здійснений поза встановленої середньої заробітної плати, що привело до необґрунтованої суми таких витрат.

Треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник О.І. та приватний нотаріус Івано - Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. повідомлялися про розгляд справи у спрощеному провадженні, однак не надали суду поснення стосовно вимог позивача.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 квітня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис № 7133, відповідно до якого стягувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржником ОСОБА_1 . Стягнення заборгованості проводиться за період з 30 вересня 2019 року до 05 квітня 2021 року. Сума заборгованості складає 10693,00 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису - 1500,00 грн.

Виконавчий напис № 7133 виданий на підставі заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про вчинення виконавчого напису та додатків до неї, а саме: кредитного договору, розрахунку суми заборгованості, копії реєстру поштових відправлень рекомендованих листів, копія довіреності представника з копією паспорту.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. № 67007463 від 04 жовтня 2021 року відкрито виконавче провадження за оскаржуваним виконавчим написом нотаріуса.

Спірним в цій справі є те, чи мав правові підстави приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. вчиняти виконавчий напис № 7133 від 06 квітня 2021 року на підставі документів, поданих ТОВ «Вердикт Капітал».

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ст. 39 Закону «Про нотаріат»).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий перелік документів затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (надалі Перелік).

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 Перелік доповнено розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 набрала чинності 10.12.2014 року.

Таким чином, з 10.12.2014 року нотаріуси мали право вчиняти виконавчі написи на документах, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, зокрема, за кредитними договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».)

Колегія суддів апеляційного суду в цій справі прийшла до висновку про те, що позивачами доведено факт застосування до них оскаржуваного нормативно-правового акту, оскільки запропоновані оскаржуваною постановою КМУ зміни у процедуру вчинення виконавчих написів нотаріусів на кредитних і іпотечних договорах створюють можливість при наявності злого умислу, недбалості чи з інших причин кредитору та/чи його посадовим особам або пов`язаним із ними третім особам, незаконно заволодіти коштами або майном, як позивачів так і інших громадян України, шляхом введення в оману нотаріуса, який керуючись спірним актом буде вимушений вчинити виконавчий напис на підставі документів, що не є належними доказами безспірності заборгованості, та згодом стягнення майна чи коштів виконавчою службою на підставі такого виконавчого напису

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р. у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р. у справі № 826/20084/14.

В розумінні ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції станом на 22.02.2017 року), постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 набрала законної сили в день проголошення, тобто 22.02.2017 року.

З огляду на викладене, пункт 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку втратив чинність з 22 лютого 2017 року, а тому з цієї дати нотаріуси не мають права вчиняти виконавчі написи на документах, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, зокрема, на підставі кредитних договорів та виписок з рахунку боржника.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Згідно підпунктів 1.1.-1.3 п. 1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють безспірну заборгованість на підставі документів, затверджених Переліком, зазначений перелік документів є вичерпним, та у разі надання стягувачем документів не передбачених Переліком, нотаріус відмовляє у вчинені виконавчого напису, стягнення такої заборгованості повинно здійснюватися виключно на підставі рішення суду.

Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» зверталося до приватного нотаріуса на підставі п. 2 Переліку, що підтверджується копію заяви, також до заяви додавалась копія розрахунку заборгованості позивача.

Як вбачається з оскаржуваного виконавчого напису № 7133 від 06 квітня 2021 року, останній вчинений на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, тобто пункту, який втратив чинність з 22.02.2017 року.

З огляду на викладене, вказані обставини є підставою для визнання виконавчого напису приватного нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В, зареєстрованого в реєстрі за № 7133 від 06 квітня 2021 року, про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у розмірі 10693,00 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідачем не доведено, що оскаржуваний напис був вчинений у відповідності до вимог закону або на підставі інших документів передбачених Переліком.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частинами 1-3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Наведене також узгоджується з постановою Великої палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16.

Позивачем на підтвердження вимог про оплату правової допомоги надано завірену копію договору про надання юридичних послуг від 07 жовтня 2021 року, укладеного між позивачем та адвокатом Овчаренко О.О., Акт здійснення розрахунку за надані послуги від 08 жовтня 2021 року, Ордер на надання правової допомоги, серія ДН № 158317 від 07 жовтня 2021 року, та копію Свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю Овчаренко О.О.

Так, згідно з розрахунками вартості послуг за надану правову допомогу, які містяться в Акті здійснення розрахунку за надані юридичні послуги від 07 жовтня 2021 року між адвокатом Овчаренко О.О. та ОСОБА_1, становить 5000,00 гривень, які в повному обсязі оплачені позивачем, що підтверджується надписом в акті про те, що грошові кошти адвокат Овчаренко О.О. отримав готівкою 08 жовтня 20021 року.

Так, в акті, зазначений характер правової допомоги:

-ознайомлення з документами, попередня консультація - 1 година - 1000,00 грн.;

-складання позовної заяви - 4 години - 4000,00 грн.;

-участь в Слов`янському міськрайонному суді Донецької області - 2 години на суму 2000,00 грн.».

Разом з тим, Ухвалою суду провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.

За правилами ст. 279 ЦПК України, зокрема частина 5, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Таким чином, розгляд даної справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а тому такий вид надання послуг, як «Участь в Слов`янському міськрайонному суді Донецької області - 2 години на суму 2000,00 грн.» сам по собі виключається з наданих адвокатом послуг та не підлягає стягненню з відповідача.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що хоча дана сума і вказана в розрахунку, однак вона не була оплачена позивачем адвокату, тому позивач і не просить відшкодовувати йому участь адвоката в судовому засіданні у розмірі 2000,00 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені ним витрати на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.

При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача в клопотанні про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу з тих підстав, що позивачем та його адвокатом не надано доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, а також наданий розрахунок адвокатом здійснений поза встановленої середньої заробітної плати, що привело до необґрунтованої суми таких витрат., оскільки законодавством України не передбачено, що суд повинен перевіряти чи були такі доходи внесені до облікових книг, оскільки перевірка податкової звітності, сплата податків тощо, відноситься до компетенції податкових органів.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки вказане рішення ухвалюється на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору, на підставі п.13 ч.2 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, пропорційно частині задоволених вимог, судовий збір в розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 128, 131, 133, 141, 259, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спора: Приватного нотаріуса Івано - Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича, Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійника Олега Івановича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 06 квітня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за № 7133 про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у розмірі 10693,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, адреса: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , витрати на правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, адреса: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б), судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.) до державного бюджету коштів на UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне судове рішення складено 19 листопада 2021 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області О.В. Агеєва