Номер провадження: 22-ц/813/3565/21
Номер справи місцевого суду: 522/6260/17
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Князюка О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум, на рішенняПриморського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Свяченої Ю.Б. 29 вересня 2020 року у м. Одеса, -

встановила:

У квітні 2017 року Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум.

В процесі розгляду справи правонаступником позивача - ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області було уточнено позовну заяву, згідно якої позивач суд стягнути з відповідача на користь позивача надміру виплачені суми пенсії у розмірі 74 541, 12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Одеській області з 24 червня 2004 року та отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

Пенсію відповідачу призначено з 24 червня 2004 року згідно особистої заяви відповідача від 10 серпня 2004 року в розмірі 733,50 грн. Розмір пенсії обчислено відповідно до довідки АКБ «Імексбанк» від 19 квітня 2004 року № 1594 про заробітну плату за період з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1999 року.

Позивачем було проведено зустрічну перевірку довідки про заробіток для обчислення пенсії від 19 квітня 2004 року № 1594, в результаті якої встановлені розбіжності в нарахованих сумах заробітної плати відповідача за період з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1999 року та встановлено, що відповідач отримала надміру виплачену суму пенсії у розмірі 123 512, 77 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2020 року у задоволенні позову ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області було відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у даному випадку і страхувальником (ПАТ «Імексбанк») було надано недостовірні дані у довідці про заробітну плату від 19 квітня 2004 року №1594, і з боку пенсіонера ОСОБА_1 наявні зловживання при наданні довідки для призначення пенсії, дані якої не відповідали дійсності, і відповідач не могла не усвідомлювати це.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській областіпідлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Одеській області з 24 червня 2004 року, та отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

Пенсію відповідачу призначено з 24 червня 2004 року згідно особистої заяви відповідача від 10 серпня 2004 року в розмірі 733,50 грн. Розмір пенсії обчислено відповідно до довідки АКБ «Імексбанк» від 19 квітня 2004 року № 1594 про заробітну плату за період з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1999 року.

У зв`язку із виникненням сумніву щодо достовірності видачі довідок про заробітну плату відповідача, згідно службової записки від 25 червня 2015 року № 364/03 заступника начальника управління, відділом КПР було проведено зустрічну перевірку довідки про заробіток для обчислення пенсії від 19 квітня 2004 року № 1594, в результаті котрої встановлені розбіжності в нарахованих сумах заробітної плати відповідача за період з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1999 року.

Розпорядженням позивача від 12 квітня 2016 року пенсійну справу ОСОБА_1 приведено у відповідності до законодавства шляхом проведення перерахунку пенсії з 24 червня 2004 року з урахуванням при обчисленні пенсії сум заробітної плати, вказаних в довідці від 06 квітня 2016 року. Розмір пенсії з 24 червня 2004 року склав 472,79 грн.

В результаті проведення перерахунку утворилась переплата пенсії, у розмірі 123 512.77 грн.

Згідно з пунктом 9 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (надалі ЦПК України).

Основними завданнями Пенсійного фонду України є участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для пенсійного страхування, а також ефективне використання коштів Пенсійного фонду України, здійснення в межах своєї компетенції контрольних функцій.

Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управліннях районах, містах і районах у містах.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виступає органом, уповноваженим державою виконувати відповідні функції у даних правовідносинах.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21 березня 2003 року.

Згідно з пунктом 3 цього Порядку, повернення коштів проводиться відповідно до ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім`ї тощо.

Згідно з ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Правовою позицією ВСУ у справі №6-91цс14 (постанова від 02 липня 2014 року) визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Зі змісту зазначених норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, а саме зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Отже, законом визначено дві умови, за наявності яких вбачається відрахування надміру сплаченої суми пенсії: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене уст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п. 1 ч.1 названої статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що саме недобросовісні дії відповідача призвели до переплати суми пенсії, а тому суду були відсутні правові підстави для стягнення з відповідача виплаченої надміру пенсії.

Як вірно зазначено у оскаржуваному рішенні суду, з боку позивача не було надано належних та допустимих доказів та фактів підроблення документів або подання відповідачем до органу Пенсійного фонду завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії, а також зловживання з боку пенсіонера, або недобросовісності відповідача. Отже, позивачем не доведено факт зловживань з боку відповідача, її винуватості чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення суми надміру виплаченої пенсії є необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання у апеляційній скарзі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській областіпро те, що, на думку позивача, у даному випадку і страхувальником (ПАТ «Імексбанк») було надано недостовірні дані у довідці про заробітну плату від 19 квітня 2004 року №1594, і з боку пенсіонера ОСОБА_1 наявні зловживання при наданні довідки для призначення пенсії, дані якої не відповідали дійсності, і відповідач не могла не усвідомлювати це.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Колегія суддів зауважує, що жодного належного та допустимого доказу недобросовісних дій ОСОБА_1 при поданні довідки про заробітну плату від 19 квітня 2004 року №1594 апелянтом не надано, а виявлення позивачем розбіжностей у даних вищевказаної довідки та довідки №587 від 06 квітня 2016 року, наданої ПАТ «Імексбанк», само по собі не може не може свідчити про недобросовісні дії ОСОБА_1 .

Крім того, колегія суддів враховує, що позивач, на підставі Рішення про утримання надміру виплачених сум пенсії від 22 квітня 2016 року №687, стягує з відповідача 20% пенсії щомісячно, починаючи з 01 травня 2016 року до повного погашення надміру виплачених сум пенсії у розмірі 123 512, 77 грн.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2020 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 12 листопада 2021 року.

Судді Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова

О.В. Князюк

О.М. Таварткіладзе