печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1704/17-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого : судді Соколова О.М.,

при секретарі: Проскурні А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за скаргою Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва про визнання дій/бездіяльності старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Левіцького Тимофія Костянтиновича неправомірними та такими, що порушують права боржника, та зобов`язання вчинити вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року начальник КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва Дорошенко Ю.В. , звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою, зі змісту вимог якої останній просить:

- визнати дії/бездіяльність старшогодержавного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Левіцького Тимофія Костянтиновича неправомірними та такими, що порушують права боржника ;

- Зобов`язати старшогодержавного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Левіцького Тимофія Костянтиновича усунути допущені порушення, шляхом скасування постанови про арешт коштів боржника від 04.04.2019 року, винесену в рамках ВП № 58755529.

В обґрунтування скарги начальник КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва Дорошенко Ю.В. зазначає, що в порушення вимог чинного законодавства державний виконавець Левіцький Т.К., не дочекавшись подання боржником декларації про майновий стан, не встановивши перелік та наявність майна боржника, не направивши власні постанови у передбачений Законом строк і спосіб, чим позбавив боржника можливості повідомити його про наявність ухвали Верховного суду від 29.03.2019 року по справі № 757/1704/17-ц, та виніс постанову про арешт коштів боржника від 04.04.2019 року.

Представник КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва Глущенко С.І., подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника скаржника, за наявними у справі матеріалами, вимоги викладені у скарзі підтримав.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України), неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд ухвалив розглядати скаргу у відсутність учасників справи.

Дослідивши матеріали скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Печерському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебував виконавчий лист № 757/1704/17-ц, виданий Печерським районним судом м. Києва 27.03.2019 року про стягнення з КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва на користь ОСОБА_2 суму у розмірі 342021,08 грн., за яким постановою старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Левіцького Т.К. від 01.04.2019 року було відкрито виконавче провадження № 58755529.

04.04.2019 року Старшим державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Левіцьким Т.К., винесена постанова про арешт коштів боржника, мотивована тим, що боржник рішення суду не виконує. Зі змісту вказаної постановки вбачається, що арешт накладено на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника та інших рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту а/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 376605,14 грн. Та роз`яснений порядок оскарження поставнови встановлений ЗУ «Про виконавче провадження».

11.04.2019 року Старшим державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Левіцьким Т.К., винесена постанова про зупинення вчинення виконавчих дій, у зв`язку з тим, що на адресу відділу за вх. № 8747 від 09.04.2019 року надійшла заява із копією ухвали Верховного суду України по справі № 757/1704/17-ц від 29.03.2019 року згідно якої зупинено виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 07.12.2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06.03.2019 року в частині задоволення позовних вимог до закінчення касаційного провадження, крім стягнення середнього заробітку за один місяць та поновлення на роботі, що підлягає негайному виконанню.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 07.12.2018 року, стягнуто з Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів і споруд на них Печерського району» м. Києва на користь ОСОБА_2 351 813 грн. 99 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу; стягнутоз Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів і споруд на них Печерського району» м. Києва на користь ОСОБА_2 2 000 грн. у відшкодування моральної шкоди; Стягнути з Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів і споруд на них Печерського району» м. Києва на користь ОСОБА_2 витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 3 000 грн.. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць у розмірі 14 792 грн. 91 коп. допустити до негайного виконання.

Постановою Апеляційного суду м.Києва від 06.03.2019 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 07 грудня 2018 року змінено в частині відмови у визнанні незаконним наказу №03-п від 10 січня 2017 року про звільнення.

На виконання рішення від 07.12.2018 року 27.03.2019 року Печерським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 757/1704/17-ц.

Поставною Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04.09.2019 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року залишити без змін. Поновлено виконання рішення Печерського районного суду.

Як визначено у ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 1 та п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Як визначено у ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерстві юстиції України N 512/5 від 02.04.2012 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за N 489/208028, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Як визначено у ст.. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: 1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; 3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження. Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

Згідно п. 2, п. 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерстві юстиції України N 512/5 від 02.04.2012 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за N 489/208028, у разі виконання рішень про стягнення коштів з юридичних осіб виконавець перевіряє також наявність майна боржника за даними балансу. Копію балансу виконавець може отримати безпосередньо у боржника або у відповідних державних органах. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Пунктом 17 розділу ІІІ Інструкції, визначено, що за наявності обставин, передбачених статтею 34 Закону, виконавець виносить постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, крім випадків, визначених Законом.

Пунктом 2 частини 1 статті 34 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Частиною 2 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Отже, з метою виконання рішення суду державний виконавець під час винесення постанови про арешт майна боржника діяв в межах наданих йому повноважень.

Як зазначає сам боржник у скарзі, вони не повідомили державного виконавця про наявність ухвали Верховного суду від 29.03.2019 року. Державний виконавець зупинив вчинення виконавчих дій шляхом ухвалення постанови від 11.04.2019 р., після того як на адресу відділу надійшла заява із копією ухвали Верховного суду України по справі № 757/1704/17-ц від 29.03.2019 року.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що постанова арешт майна боржника від 04.04.2019 року відповідає вимогам чинного законодавства та правові підстави для її скасування відсутні.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вказані положення закону та даючи юридичну оцінку зібраним у справі доказам, суд вважає, що оскаржувані рішення, дії та бездіяльність державних виконавців Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Левіцького Т.К. були прийняті та вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право боржника не було порушено.

Аналізуючи викладене, скарга Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів і споруд на них Печерського району» м. Києва на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1, 10, 18, 27, 28, 30, 34, 39, 42, 56 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-449, 451, 452 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва про визнання дій/бездіяльності старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Левіцького Тимофія Костянтиновича неправомірними та такими, що порушують права боржника, та зобов`язання вчинити вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 05.07.2021 року.

Суддя Соколов О.М.