Провадження № 2/344/4020/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в залі суду у м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитина, яка продовжує навчання, мотивуючи тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 12.04.2011 року по 26.11.2014 рік. Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду від 26.11.2014 року у справі №344/12214/14-ц. Зазначеним рішенням суду було вирішено також, що неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено проживати з Позивачкою. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 27.09.2016 року у справі №344/2362/16-ц було задоволено позов до Відповідача про стягнення аліментів. На підставі даного рішення з Відповідача стягувалися щомісячно аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти стягувались з 23.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Рогатинському аграрному фаховому коледжі. Донька навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. На даний момент позивачка не працює, відповідно коштів на утримання доньки та оплати навчання й пов`язаних з цим витрат немає. Відповідач зареєстрований фізичною особою-підприємцем у діяльності туристичних агенств від 03.01.2017 р., а також, є співробітником туристичної компанії Лідер-Тур, та директором туристичного агентства «TUI» (по франшизі) відповідно він одержує заробітну плату, та доходи, у зв`язку з чим має змогу утримувати свою дитину. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги доньці не надає, та надавати відмовляється, хоча має таку можливість. Враховуючи те, що відповідач є працездатною особою та має можливість надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки під час навчання, вважає, що аліменти можуть бути стягнуті в твердій грошовій сумі в розмірі 7000,00 грн. Окрім того просить суд стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу.

04.11.2021 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що позов про стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення, а саме в частині стягнення аліментів в користь позивачки на утримання дочки у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 коп. щомісячно, до закінчення дочкою ОСОБА_3 навчання в Рогатинському аграрному коледжі чи досягнення нею 23-річного віку, у зв`язку з тим, що він дійсно зареєстрований як фізична особа-підприємець та займається діяльністю в сфері туризму, проте не має жодного відношення до туристичної компанії «Лідер-Тур» та не є керівником туристичного агентства «TUI». Пояснення позивачки, про те, що в добровільному порядку матеріальної допомоги доньці він не надає, є неправдивими та не заслуговують на увагу суду, оскільки від початку навчального року дочки в Рогатинському аграрному коледжі, в межах своїх матеріальних спроможностей, він щомісячно перераховував грошові кошти дочці на її особистий банківський рахунок. На початку лютого 2021 року за грошові кошти, які він заощадив, ним було оплачено навчання дочки ОСОБА_3 водіння в автошоколі «Карпати» в сумі 4550,00 грн. Окрім того ОСОБА_3 навчається на бюджетній формі навчання та щомісячно отримує стипендію близько 1000,00 грн.

Щодо розміру аліментів, які позивач просить суд стягувати зазначає, що позивачкою жодними мотивами не обґрунтовано в позовній заяві розмір 7000,00 грн. та не надано суду підтверджуючих доказів щомісячного фактичного понесення позивачкою витрат на утримання дочки на суму яку позивачка просить суд стягувати з відповідача, а також доказів його спроможності сплачувати аліменти в користь позивачки на утримання доньки в розмірі 7000,00 грн. щомісячно.

Зазначає, що починаючи з 03.01.2017 року і по теперішній час він здійснює підприємницьку діяльністю у сфері туризму та перебуває на податковому обліку в ДПІ в м.Івано-Франківську на спрощеній системі оподаткування. Так, згідно відомостей податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця, загальна сума його доходу за 2020 рік склала 26 518, 00 грн. В 2021 році за 3 квартали (з січня 2021 року по вересень 2021 року) його загальний дохід від здійснення підприємницької діяльності становить - 194 597, 00 грн. Розмір чистого доходу від здійснення підприємницької діяльності, враховуючи всі передбачені законом відрахування, за III квартал 2021 року (січень-вересень 2021 року) складає 64 924,15 грн., що в середньому за місяць становить 7 213 грн. 79 коп. За таких обставин, він не в змозі сплачувати аліменти в розмірі 7 000 гривень щомісячно. Тому виходячи із принципу взаємного обов`язку батьків по утриманню дитини, враховуючи інтереси та потреби повнолітньої дочки ОСОБА_3 , а також фінансові можливості, вказує на те, що готовий сплачувати позивачу аліменти на утримання своєї дитини, яка продовжує навчання в розмірі 2 500 гривень 00 копійок, щомісячно до закінчення нею навчання чи до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , двадцятитрьохрічного віку.

Щодо стягнення з відповідача в користь позивачки витрат на правничу допомогу, вважає, що вказана вимога підлягає частковому задоволенню, пропорційно розміру задоволених позовних вимог згідно п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України.

10.11.2021 року позивачем подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, яку обґрунтовує тим, що у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що лише зареєстрований як фізична особа-підприємець та займається діяльністю у сфері туризму, проте вирішив не зазначати той факт, що даною діяльністю Відповідач займається на підставі договору франчайзингу «TUI». Крім того витрати Відповідача не відповідають його доходу, про який він зазначає у Відзиві на позовну заяву. Так як Відповідач є власником транспортного засобу марки BMW, модель 318. Крім того у власності Відповідача є нерухоме майно. Також Відповідач неодноразово на рік може собі дозволити відпочинок за кордоном. Вважає, що відповідач свідомо не надає достовірну інформацію щодо свого заробітку. Щодо того, що відповідач щомісячно перераховував грошові кошти дочці на її особистий банківський рахунок інформація є не цілком достовірною. Протягом трьох місяців на рахунок доньки було переведено кошти, проте відповідач почав перераховувати кошти після того, як донька написала, що подасть позовну заяву про стягнення аліментів до суду. Досягти згоди про суму аліментів з відповідачем не змогли, також не було гарантій чи не перестане відповідач перераховувати кожного місяця кошти доньці.

10.11.2021 року ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області залучено до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

24.11.2021 року відповідачем подано до суду письмові заперечення на відповідь на відзив, які обґрунтовує тим, що позивач вказує, що його витрати не відповідають його доходам, про які він зазначає у відзиві, проте жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх необгрунтованих припущень ОСОБА_1 суду не надає. Більше того, в своїй відповіді позивач зазначає, що він є власником транспортного засобу марки BMW моделі 318, 2004 року випуску, на підтвердження чого надає суду сумнівну інформацію про транспортний засіб з якихось невідомих та неофіційних джерел. Також, у відповіді на відзив ОСОБА_1 вказує, що у його власності є нерухоме майно на підтвердження чого надає інформаційну довідку №283728870 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка сформована за параметрами запиту за його прізвищем, ім`ям та по-батькові. Однак, вказана інформація не відповідає дійсності, адже у його власності немає жодного нерухомого майна, тим більше у м.Дубляни, Жовківського району, Львівської області. Очевидно, що нерухомість у вказаному населеному пункті, належить зовсім іншій невідомій особі, з таким же самим прізвищем, ім`ям по-батькові як його. В той час, як вбачається із інформаційної довідки №285524951 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка сформована за параметрами запиту по його реєстраційному номері облікової картки платника податків, за вказаними параметрами запиту у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні. Тому пояснення позивача, що у його власності є нерухоме майно не заслуговують на увагу суду.

Зазначає, що ОСОБА_1 , 11 березня 2016 року на підставі договору купівлі-продажу набула у власність нерухоме майно - чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою №281719411 від 28.10.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка сформована за параметрами запиту по РНОКПП (реєстраційному номері облікової картки платника податків) позивача ОСОБА_1 . Разом з тим, як вбачається із зазначеної інформаційною довідкою №281719411 від 28.10.2021 року, ОСОБА_1 є також власником трьохкімнатної квартири АДРЕСА_2 . Вищевказані обставини свідчать про матеріальну спроможність позивача ОСОБА_1 , як матері дитини брати солідарну участь у витратах дочки ОСОБА_3 та не покладати весь обов`язок по утриманню дитини на батька. Міркування позивача, що на її думку він свідомо не надає достовірної інформацію щодо свого заробітку, не заслуговують на увагу суду, адже про розмір отриманого ним доходу від здійснення підприємницької діяльності він щоквартально звітує контролюючим податковим органам, на підтвердження чого ним долучено до відзиву копії податкових декларацій та звітів про отриманий ним дохід, квитанцій про сплачений єдиний податок та єдиний соціальний внесок за себе, податок з доходів фізичних осіб, єдиний соціальний внесок та військовий збір за найманих працівників. Щодо тверджень позивачки, що він почав перераховувати грошові кошти дитині після того, як донька написала, що подасть позовну заяву до суду про стягнення аліментів, повідомляє, що такі твердження є надуманими, адже з дочкою ОСОБА_4 такої розмови і переписки взагалі не було. Більше того, дочка не мала жодного наміру звертатись до суду з позовом до нього про стягнення аліментів, оскільки розуміла, що він як батько, завжди намагається їй матеріально допомагати та піклуватись про неї. Позивачкою ні в позові про стягнення аліментів, ані у відповіді на відзив не наведено обгрунтованих підстав та мотивів стягнення з аліментів на утримання дочки саме в розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень, щомісячно, а не в іншому розмірі. Разом з тим, на обґрунтування позовної вимоги про стягнення аліментів в зазначеному розмірі, позивачкою не надано суду жодних доказів витрат, які щомісячно несе позивачка на утримання дочки та доказів витрат, які несе дочка у зв`язку з продовженням навчання. При цьому, як вбачається з відповіді Рогатинського аграрного фахового коледжу №01-10/05-311 від 17.11.2021 року на адвокатський запит, ОСОБА_3 з 01 вересня 2021 року дійсно навчається в Рогатинському аграрному фаховому коледжі за спеціальністю «Ветеринарна медицина» за рахунок видатків обласного бюджету (регіональне замовлення) Студентка отримує академічну щомісячну стипендію з 01 вересня 2021 року у розмірі 980 грн. Тому враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу взаємного обов`язку батьків по утриманню дитини, враховуючи інтереси та потреби повнолітньої дочки ОСОБА_3 , а також свою матеріальну спроможність, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, в розмірі 2 500 гривень 00 копійок, щомісячно до закінчення нею навчання чи до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , двадцятитрьохрічного віку.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві. Суду пояснила, що щомісячно на утримання дитини витрачає близько 10000 гривень, які складаються з придбання продуктів харчування, заняття з репетитором, придбання підручників та витрати на лікування.

Представник відповідача у судовому засідання позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на навчання доньки у розмірі 2 500 грн.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги позову підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві, просила суд позов задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Згідно копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 10.01.2002 року батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.11.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено на проживання з ОСОБА_1 .

Згідно довідки з Рогатинського аграрного фахового коледжу від вересня 2021 року ОСОБА_3 є студентом І курсу В-12 групи Рогатинського аграрного фахового коледжу, навчається з 01.09.2021 року по червень 2022 року на денній формі навчання.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, щодо фізичної особи-підприємця, ОСОБА_2 з 03.01.2017 року зареєстрований фізичною особою підприємцем та здійснює діяльність туристичних агентств.

Згідно з інформаційною довідкою №281719411 від 28.10.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка сформована за параметрами запиту по РНОКПП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі договору купівлі-продажу набула у власність нерухоме майно - чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

З відповіді Рогатинського аграрного фахового коледжу №01-10/05-311 від 17.11.2021 року на адвокатський запит, вбачається, що ОСОБА_3 з 01 вересня 2021 року дійсно навчається в Рогатинському аграрному фаховому коледжі за спеціальністю «Ветеринарна медицина» за рахунок видатків обласного бюджету (регіональне замовлення) Студентка отримує академічну щомісячну стипендію з 01 вересня 2021 року у розмірі 980 грн.

У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання.

Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліменти витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

Оскільки повнолітня дочка сторін ОСОБА_3 , здобуває освіту, знаходиться на утриманні матері, суд вважає, що вона потребує матеріальної допомоги також від свого батька.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

ОСОБА_3 на даний час виповнилось 18 років, вона продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач має таку допомогу надавати, оскільки є працездатним, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання повнолітньої дитини.

Виходячи із принципу взаємного обов`язку батьків по утриманню дитини, а також враховуючи потреби повнолітньої доньки та можливості батька по її утриманню, стан здоров`я і матеріальне становище позивача, яка не працює, матеріальне становище відповідача та дитини, як5а отримує стипенію, суд вважає необхідним задовольнити позов частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання, в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з 08 жовтня 2021 року та до закінчення її навчання у Рогатинському аграрному фаховому коледжі, але не більше як до досягнення дитиною 23 річного віку.

Суд звертає увагу на те, що відповідач має обов`язок щодо утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, має можливість надавати таку допомогу, оскільки здійснює підприємницьку діяльність та отримує дохід. Однак, враховуючи доходи відповідача, та той факт, що належних доказів щодо розміру витрат на утримання дитини позивач не надала, суд вважає, що розмір аліментів має бути визначений саме в розмірі 3500 гривень.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно дост. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та інші, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Із матеріалів справи вбачається, що 14.09.2021р. між Адвокатським об`єднанням «Перша колегія адвокатів України» та ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги №320/21, відповідно до п.п. 1.3.2, 2.1 якого адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надати правничу допомогу у спорі з приводу: «стягнення аліментів»; для вирішення справи залучити адвокатів - членів адвокатського обєднання, в т.ч. адвоката Палюгу Івана Васильовича, представництво оформлено на підставі ордеру АО, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором,

На підтвердження укладання та виконання вказаного договору позивачем надано копії: Витягу з Договору про надання правничої допомоги № 320/21від 14.09.2021р., Додатку №1 до договору про надання правничої допомоги № 320/21 від 14.09.2021р. (Розрахунок вартості послуг виконавця з детальним описом змісту послуг); Акт виконаних робіт/наданих послуг №320/1/21 від 24.09.2021 р.; квитанція № 0438969 від 20.09.2021 р. про сплату 1 500,00 грн. на підтвердження сплати авансу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що додані до клопотання докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, є належними однак, з урахуванням вимог п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, підлягають до часткового задоволення пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 750 гривень.

Окрім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн., оскільки відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору під час розгляду справ даної категорії в усіх судових інстанціях.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 185, 191, 199 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України , суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований: АДРЕСА_3 , і/н НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , і/н- НОМЕР_3 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3500 ( три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з 08 жовтня 2021 року та до закінчення її навчання у Рогатинському аграрному фаховому коледжі, але не більше як до досягнення дитиною 23 річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований: АДРЕСА_3 , і/н НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , і/н- НОМЕР_3 витрати на правову допомогу в розмірі 750 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований: АДРЕСА_3 , і/н НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , і/н- НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований: АДРЕСА_3 , і/н НОМЕР_2 .

Суддя: О.А. Татарінова

Повний текст рішення складено 25 листопада 2021 року