Номер провадження: 22-ц/813/3630/21
Номер справи місцевого суду: 947/5352/20
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Князюка О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Голови Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» у справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» до ОСОБА_1 (третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59-Д») про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, на заочне рішенняКиївськогорайонного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Куриленко О.М. 12 листопада 2020 року у м. Одеса, -

встановила:

У березні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого було уточнено, та, з урахуванням клопотання про заміну первісного відповідача належним, просив ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» заборгованість у сумі 7 436 грн. 62 коп., з якої заборгованість: за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 29 вересня 2017 р. по 30 березня 2018 р. у розмірі 1 560 грн. 28 коп., за послуги з опалення з 31 жовтня 2017 р. по 30 березня 2018 р. у розмірі 4 599 грн. 54 коп., інфляційні втрати у розмірі 887 грн. 72 коп., 3% річних, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 880 грн. 32 коп. та суму пені, нарахованої на заборгованість у розмірі 396, 48 гривень, а також відшкодувати позивачу витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Позовні вимоги Обслуговуючий кооператив «МЖСТ ДОМ» мотивував тим, що в період з 29 вересня 2017 року по 06 березня 2018 року багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 , знаходився на балансі позивача та обслуговувався ним. Відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг, отримавши відповідні послуги у повному обсязі, свої зобов`язання по їх оплаті не здійснювала, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, на яку, у зв`язку із її несвоєчасною сплатою, нараховані інфляційні втрати та 3% річних.

Вищевказане стало підставою для звернення Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» із відповідним позовом до суду.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2020 року у задоволенні позову ОК «МЖСТ ДОМ» було відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі Голова Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що перехід права користування (управління) багатоквартирним будинком 59-Д у м. Одесі до ОСББ «Вільямса 59-Д» фіксує акт вилучення та передачі майна стягувачові від 06 березня 2018 року та підтверджує мотив примусового виконання рішення Господарського суду від 03 квітня 2017 року по справі №916/3484/16. Таким чином, саме із зазначеного моменту у ОСББ «Вільямса 59-Д» з`явилась можливість укладення відповідних договорів із виконавцями послуг.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Голови Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ»підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОК «МЖСТ ДОМ», суд першої інстанції виходив з того, що після переходу 28 серпня 2016 року будинку на самоуправління, кооператив, на думку суду, втратив право стягнення з юридичних або фізичних осіб вартості послуг та оплати житлово-комунальних витрат, а відповідач здійснює таку оплату на користь ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59Д».

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору дарування від 15 жовтня 2008 року серії ВМА № 430518, ОСОБА_1 є власником двокімнатної квартири під номером АДРЕСА_2 , що підтверджується відомостями з Реєстру права власності на нерухоме майно.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03 квітня 2017 року зобов`язано ОК «МЖСТ ДОМ» передати в управління (на баланс) ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59Д» багатоквартирний житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , разом з документацію: 1) Щодо технічного стану об`єкта, у тому числі: план земельної ділянки з усіма будинками та спорудами, що на ній розташовані, виготовлений відповідно до вимог Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98), затвердженої наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при Кабінеті Міністрів України від 09.04.1998 N 56, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 23.06.1998 за N 393/2833 та рішенням про відведення земельної ділянки під забудову; технічні паспорти на житловий будинок та паспорт земельної ділянки; проектно-кошторисну документацію та виконавчі креслення на кожний будинок та споруду об`єкта, щодо підключення об`єкту до мереж централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення тощо; акт технічного стану об`єкта на момент приймання-передачі; схеми внутрішньобудинкових мереж централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення тощо; виконавчі креслення контурів заземлення (для споруд, які мають заземлення); проектно-кошторисну документацію на котельню, технічні паспорти котельні та котельного господарства, котлові книги та книги обліку розходу газу, води, електроенергії, акти виконання робіт з обслуговування та ремонту обладнання котельні, виконавчі креслення підключення котельні до мереж централізованого постачання холодної та водовідведення, газо- та електропостачання, тощо; паспорти ліфтового господарства; кошториси, описи робіт з поточного та капітального ремонту; акти технічного огляду; журнали заявок мешканців об`єкта; протоколи виміру опору ізоляції електромереж;- протоколи огляду системи вентиляції; 2) Щодо бухгалтерського обліку та передбаченої законодавством звітності за об`єктом; - обліку мешканців об`єкта, а також власників, співвласників окремих приміщень об`єкта, які у ньому не мешкають; правовідносин попереднього балансоутримувача чи особи, що здійснювала управління будинком, з юридичними або фізичними особами у сфері надання та оплати житлово-комунальних послуг, найму, оренди та користування приміщеннями об`єкта; планових заходів за попередній та на поточний роки, необхідних для утримання об`єкта відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та для збереження належного технічного стану будівельних елементів, конструкцій та мереж об`єкта.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27 червня 2017 року рішення Господарського суду Одеської області від 03 квітня 2017 року залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 26 жовтня 2017 року вказану постанову Одеського апеляційного господарського суду було залишено без змін.

Згідно акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини в управління від 30 березня 2018 року, багатоквартирний житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , передано з балансу ОК «МЖСТ ДОМ» на баланс ОСББ «Вільямса 59-Д».

На підставі викладеного, колегія суддів доходить до висновку, що у період до передачі з балансу ОК «МЖСТ ДОМ» на баланс ОСББ «Вільямса 59-Д» багатоквартирного будинку, тобто до 30 березня 2018 року, вказаний житловий комплекс перебував на балансі ОК «МЖСТ ДОМ», а тому оплата житлово-комунальних послуг повинна була проводитись саме ОК «МЖСТ ДОМ».

Докази на підтвердження того, що надання послуг до березня 2018 року включно здійснювалось іншим суб`єктом, відповідачем до суду не надавались.

Згідно ч.1 ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Зі змісту норм ст. ст. 20, 21 зазначеного Закону, споживач повинен укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

В постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі N 6-59цс13, зазначено, що п.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2001 р. передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 13 листопада 2019 року у справі N686/14833/15, відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг.

Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора згідно цивільно-правового договору є грошовим зобов`язанням. Виходячи з цього, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якій кореспондується право вимоги кредитора про оплату наданих послуг. Враховуючи той факт, що до подібних правовідносин застосовані цивільно-правові норми щодо застосування цивільної відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, до таких правовідносин застосовується і норма ст.625 ЦК України, що встановлює обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних.

Згідно п.10 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідальність боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Відповідно до розрахунку заборгованості, який міститься в матеріалах справи ОСОБА_1 не сплачувала вартість спожитих житлово-комунальних послуг, які надавав на той час ОК «МЖСТ ДОМ», в результаті чого виникла заборгованість в загальному розмірі 7 436 грн. 62 коп., з якої заборгованість: за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 29 вересня 2017 р. по 30 березня 2018 р. у розмірі 1 560 грн. 28 коп., за послуги з опалення з 31 жовтня 2017 р. по 30 березня 2018 р. у розмірі 4 599 грн. 54 коп., інфляційні втрати у розмірі 887 грн. 72 коп., 3% річних, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 880 грн. 32 коп. та суму пені, нарахованої на заборгованість у розмірі 396, 48 гривень.

Отже, враховуючи, що після набрання законної сили рішення господарського суду Одеської області, а саме з 26 жовтня 2017 року та до складення 30 березня 2018 року актів прийому-передачі житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_3 , вказаний житловий комплекс перебував на балансі ОК «МЖСТ ДОМ», оплата наданих комунальних послуг за період з 29 вересня 2017 року по 30 березня 2018 року та наданих послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 31 жовтня2017 року по 30 березня 2018 року, повинна здійснюватися на рахунок відповідача.

Доказів того, що відповідачем була сплачена заборгованість за надані ОК «МЖСТ ДОМ» послуги, що надавалися з утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 29 вересня 2017 по 30 березня 2018 року та послуги з опалення за період з 31 жовтня 2017 року по 30 березня 2018 року, матеріали справи не містять.

Згідно ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не і визначився з характером спірних правовідносин, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку із чим заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2020 року підлягає скасуванню із постановленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог ОК «МЖСТ ДОМ».

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.13 вказаної статті, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, то колегія суддів вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір за подачу позову у розмірі 2 102 грн. та апеляційної скарги у розмірі 3 153 грн., а всього у розмірі 5 255 грн.

Керуючись ст.ст. ч.1 ст. 369, 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Голови Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» - задовольнити.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2020 року - скасувати, постановити нове судове рішення.

Позовні вимоги Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» до ОСОБА_1 (третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59-Д») про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» (розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в AT «Райффайзен Банк Аваль», код банку 380805,) заборгованість у сумі 7 436 грн. 62 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» (розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в AT «Райффайзен Банк Аваль», код банку 380805,) судові витрати у розмірі 5 255 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2021 року.

Судді Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова

О.В. Князюк

О.М. Таварткіладзе