Справа № 283/3016/21
Провадження №2-з/283/41/2021
У Х В А Л А

30 листопада 2021 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі судді Хомич В.М., секретар судового засідання Ільніцька С.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Малин заяву про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Дмитрієв Артур Ігорович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

29.11.2021 до Малинського районного суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Дмитрієв Артур Ігорович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2021 головуючим суддею визначено Хомич В.М.

Разом з позовом надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що 04.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком А.М. було відкрито виконавче провадження №67015317 на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем . Просить вжити заходів шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем.

Оцінивши доводи заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Згідно з п.2 Постанови Верховного суду від 13.08.2021 (справа №902/1264/20) колегія суддів вважає за необхідне відзначити, що захід забезпечення позову про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса не є тотожним з позовною вимогою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки в даному випадку до вирішення спору по суті про відповідність/невідповідність оспорюваного виконавчого напису вимогам закону лише зупиняється процедура виконання такого виконавчого напису з метою надання можливості позивачу захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження, без нових звернень до суду.

Крім того, Верховний Суд неодноразово висловлював позицію про те, що у випадку оскарження в судовому порядку виконавчого напису нотаріуса шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Враховуючи, що між сторонами існує спір щодо правомірності вчинення виконавчого напису нотаріуса, без вжиття заходів забезпечення позову в подальшому ефективний захист права позивача може бути ускладнений, позивачу для захисту доведеться повторно звертатись до суду, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову.

Враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із вимогою позову, суд приходить до висновку про доцільність вжиття заходу забезпечення позову, передбачений пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України, як достатнього на даній стадії судового розгляду для забезпечення позову.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 34, 35 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє здійснення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа до розгляду питання по суті.

Керуючись ст.ст. 149,150,153 Цивільно-процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача адвоката Дмитрієва Артура Ігоровича про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення за виконавчим провадженням №67015317 від 04.10.2021, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком А.М.на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості - до вирішення справи по суті.

Виконання ухвали доручити приватному виконавцю виконавчого округу Житомирської області Клименюку Андрію Миколайовичу (10014, місто Житомир, бульвар Новий, 5 офіс 2.8).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання) може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду.

Суддя В. М. Хомич