РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

за участю секретаря - Нетяги М.І.

позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - адвоката Білоконевої А.В.

представника відповідача - Дитяткової А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем,

ВСТАНОВИВ:

28.07.2021р. позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 15.11.1995р. вона зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира є квартирою спільного заселення. 29/50 частин вказаної квартири належать на праві власності їй, її матері ОСОБА_3 та брат у ОСОБА_4 . Вони родиною займали більшу кімнату. Меншу кімнату займала ОСОБА_5 , якій належало на праві власності 21/50 частин квартири. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 21/50 частини зазначеної квартири. Вона в установлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено через відсутність документів, які б підтверджували факт її спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, і належність її до спадкоємців за законом четвертої черги. У зв`язку з чим вона звернулась до суду з цим позовом. Отже, встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем необхідно для оформлення права на спадщину після смерті ОСОБА_5 .

Так, померла з дитинства сприймала її як свою онуку, дарувала їй подарунки на свята, вона її сприймала як свою рідну бабусю. В 2013р. мати та брат переїхали мешкати до іншого житла, з цього часу вона залишилась проживати в квартирі з ОСОБА_5 , мали спільний побут, спільний бюджет, мали взаємні права та обов`язки, піклувалися один про одного, разом проводили вихідні та свята. За спільні кошти вони змінили сантехніку в квартирі, вікна, вхідні двері, зробили косметичний ремонт, здійснювали оплату за житлово-комунальні послуги, тощо. У ОСОБА_5 була хронічна хвороба серця, тому вона постійно дбала про неї, купувала ліки, прибирала, прала її речі, готувала їжу, підтримувала морально. Коли ОСОБА_5 померла, вона здійснила її поховання. Жодних родичів у ОСОБА_5 не було. За тривалий час спільного проживання у них склались гарні родинні стосунки. Тому вважає, що вона набула право на спадкування після її смерті як спадкоємець четвертої черги.

Просить встановити факт її спільного проживання однією сім`єю з померлою ОСОБА_5 більше п`яти років до відкриття спадщини, а саме з листопада 2013р. по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 22.07.2021р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання.

05.08.2021р. від представника відповідача Запорізької міської ради Дитяткової А.Г. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона позов не визнала повністю, та зазначила, що відповідно до ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язанні спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст.1264 ЦК України необхідно встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем та 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018р. вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. На підставі викладеного, вважає, що позивачка ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів на підтвердження факту спільного проживання з померлою ОСОБА_5 однією сім`єю не менше п`яти років до смерті останньої, наявності спільних витрат, ведення спільного бюджету, спільного харчування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, взаємних прав та обов`язків. Додані нею до позовної заяви докази цього факту не підтверджують. Просить в позові відмовити.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Білоконева А.В. позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві.

Позивачка ОСОБА_1 додатково суду пояснила, що в 2-комнатній квартирі АДРЕСА_2 вона мешкала в більшій кімнаті разом з своєю матір`ю та братом зі свого народження, в іншій кімнаті мешкала ОСОБА_5 , у якої не було своєї сім`ї. З дитинства вона вважала ОСОБА_5 своєю бабусею, вона доглядала за нею, коли її мати була на роботі, вони разом проводили свята, дарували один одному подарунки. Коли їй виповнилось вісімнадцять років, її мати та брат переїхали до іншого житла і вона залишилась проживати з ОСОБА_5 в квартирі вдвох. Вони вели спільний побут та у них був спільний бюджет, з пенсії ОСОБА_5 вони сплачували за комунальні послуги, з її заробітної плати купували продукти харчування, ліки, частину коштів відкладали на спільні потреби. З часом за рахунок спільних коштів вони замінили вікно на кухні, зробили невеликий косметичний ремонт в квартирі, замінили сантехніку. Через свій похилий вік та стан здоров`я ОСОБА_5 не могла вже ходити до магазину та аптеки, тому побутом більше займалася вона, ходила за продуктами, ліками, готувала їжу, прибирала у квартирі. ОСОБА_5 їй допомагала в міру своїх сил. Останні два роки перед смертю у ОСОБА_5 почалися проблеми з серцем, вона часто викликала швидку допомогу. ОСОБА_5 пропонувала їй зробити на неї заповіт, але на той час у них не було грошей, тому вони почали збирати кошти на нотаріуса. ОСОБА_5 так і не встигла скласти заповіт, оскільки померла від серцевого приступу. Після її смерті вона разом зі своєю матір`ю займалися організацією поховання, вона замовляла поминальний обід. Поховання вона здійснювали за кошти, які вони разом з ОСОБА_5 заощаджували, також позичала гроші у матері, які потім віддала із свого доходу. Вважає, що вона має право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , оскільки вони мешкали разом, вели спільний побут, вона здійснювала за померлою догляд, допомагала їй. Просить її позов задовольнити.

Представник відповідача Дитяткова А.Г. в судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у відзиві на позову заяву, просить в його задоволенні відмовити повністю.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно.

Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2,4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Запоріжжі померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на момент смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 (арк.18).

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 21/50 частини квартири АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого Хортицькою районною адміністрацією ЗМР 28.11.2005р. Право власності зареєстровано в установленому законом порядку (арк.14-17).

29/50 частин зазначеної квартири належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 , виданого Хортицькою районною адміністрацією ЗМР 18.02.2005р. (арк.10-13).

Згідно з паспортом громадянина України позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 01.12.2011р. по теперішній час (арк.8).

23.12.2020р. приватним нотаріусом ЗМНО Філіповою Л.П. за заявою ОСОБА_1 заведена спадкова справа №84/2020р., в Спадковому реєстрі №66999456, після смерті ОСОБА_5 (арк. 49-68).

Постановою нотаріуса від 28.09.2021р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що нею не надані документи на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини (арк.21).

Згідно з Актом обстеження квартири АДРЕСА_2 , складеним 11.12.2020р. мешканцями квартири АДРЕСА_3 цього будинку ОСОБА_6 та квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_7 , квартира АДРЕСА_5 має дві кімнати, у більшій за розміром кімнаті мешкає ОСОБА_1 , у меншій кімнаті мешкала ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 чи інших механізмів для закриття ключем на міжкімнатних дверях не має, є запірний механізм для закриття міжкімнатних дверей з середини. Квартира знаходиться в доброму стані. ОСОБА_1 постійно мешкає у вказаній квартирі та тривалий час піклувалась за померлою ОСОБА_5 , купувала продукти харчування та ліки, здійснювала виклик лікарів. Після смерті ОСОБА_5 разом зі своєю матір`ю організувала та оплати похорон ОСОБА_5 (арк.22).

Згідно з Актом про фактичне проживання осіб, складеним 07.06.2021р. мешканцями квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_6 відповідно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,підписи яких засвідчено головою правління ОСББ «Лахтінська 7А» ОСОБА_9 , в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , фактично проживає одна особа - ОСОБА_1 (арк.23).

Згідно з товарним чеком б/н і дати, виданим ОСОБА_10 , здійснена оплата за вікно, підвіконник, відлив, м/с в загальній сумі 4272,19грн. (арк..24).

Згідно з товарним чеком №531789 від 14.07.2019р. здійснена оплата 750,00грн. за товар (найменування товару нечитабельне) (арк..24).

Згідно з Договором на організацію та проведення ритуальних послуг від 09.11.2020р., Актом прийому-здачі наданих послуг за цим договором ОСОБА_3 у ФОП ОСОБА_11 замовила організацію та поховання ОСОБА_5 з кремацією (арк. 25-26).

Згідно з Довідкою КП «Спеціалізоване підприємство КПО «Одеський крематорій» №5005 на замовлення ОСОБА_3 було здійснено кремацію ОСОБА_5 (арк..27).

Згідно з товарним чеком №35 від 12.11.2020р. ОСОБА_1 оплатила ПП ОСОБА_12 помінальний обід на загальну суму 2433,00грн. (арк..28).

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 та померлої ОСОБА_5 , мешкає в квартирі знизу. Познайомились вони 15 років тому, коли вони її затопили. Спочатку в квартирі жили мати ОСОБА_1 та її брат в одній кімнаті, в іншій кімнаті жила тітка ОСОБА_5 , потім мати з братом переїхали і в квартирі залишились поживати ОСОБА_1 с тіткою ОСОБА_5. Вони жили дружньо, відносини у них були родинні, теплі, тітка ОСОБА_5 називала ОСОБА_1 онукою. ОСОБА_1 з тіткою ОСОБА_5 вели спільний побут, у них на кухні був один холодильник, ОСОБА_1 купувала продукти, готувала їжу. Також вони спільно зробили невеликий ремонт, замінили вікно на кухні, сантехніку у ванній. Коли тітці ОСОБА_5 ставало погано, ОСОБА_1 викликала швидку допомогу, здійснювала за нею догляд, купувала ліки. Після смерті тітки ОСОБА_5 її похованням займалася ОСОБА_1 із своєю матір`ю, хто саме оплачував ці послуги, їй невідомо.

Свідок ОСОБА_21 пояснила, що з сім`єю ОСОБА_22 вона знайома з 1993р. працювала разом з ОСОБА_23 . Також вона знала ОСОБА_5 , яка жила в одній квартирі з ОСОБА_22 . Більш тісно з ОСОБА_1 вона почала спілкуватися з 2013р., коли почала ходити до неї на манікюр. В квартирі вона була майже кожен місяць, кожного разу бачила тітку ОСОБА_5 , спілкувалась з нею, вона називала ОСОБА_1 онукою, казала, що у неї більш нікого, крім ОСОБА_1 , ближче немає, вона тепло відзивалась про неї. У них були родинні стосунки. Їй відомо, що вони спільно харчувались, ОСОБА_1 ходила до магазину, купувала продукти на ліки, готувала їжу, прибирала у квартирі. Вони разом поміняли вікно на кухні, зробили невеликий ремонт, замінили сантехніку, за спільні кошти оплачували комунальні послуги. У них був один холодильник, одна пральна машина. Вони разом проводили святкові дні, дарували один одному подарунки. Також тітка ОСОБА_5 казала, що без ОСОБА_1 вона сама би не прожила на свою маленьку пенсію, інших родичів у неї не було і вона хотіла скласти на ім`я ОСОБА_1 заповіт.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що є сусідом ОСОБА_1 та померлої ОСОБА_5 . Знає ОСОБА_1 з народження. Спочатку вона мешкала в квартирі з матір`ю та братом. Останні 7-8 років ОСОБА_1 одна мешкала в квартирі з ОСОБА_5 . ОСОБА_1 неодноразово зверталась до нього з побутових питань і він бував в їх квартирі. У ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були дуже добрі, теплі стосунки. Побутові умови у них були нормальні, був один холодильних, одна пральна машинка. Вони разом поміняли вікно на кухні, зробили косметичний ремонт. ОСОБА_1 ходила купувала спільні продукти, готувала їжу для двох, здійснювала догляд за бабусею ОСОБА_5. Коли бабусі ОСОБА_5 було погано, у неї було порушення координація руху і вона часто падала, то ОСОБА_1 зверталась до нього за допомогою, щоб він допоміг її підняти. Бабуся завжди називала ОСОБА_1 онучкою, тепло ставилась до неї, покладалась тільки на ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_1 . В квартиру АДРЕСА_2 , яка є квартирою спільного заселення, вона в`їхала х сином у 1989р. Займала більшу за площею кімнату. Ватліцева Лідія в`їхала приблизно в 1992р. в меншу кімнату. Після її переїзду вони дуже потоваришували, тітка ОСОБА_5 її підтримувала, з часом їхні стосунки стали як родинні. У ОСОБА_5 родичів не було. У 1995р. народилась ОСОБА_1 , тітка ОСОБА_5 допомагала їй з дітьми, ОСОБА_1 та її брат часто залишались з тіткою ОСОБА_5, коли вона була на роботі. ОСОБА_1 була для тітки ОСОБА_5 як онука, у них були близькі, теплі стосунки. У 2013р. вона переїхала до своєї матері, її син також переїхав і ОСОБА_1 залишилась мешкати в квартирі разом тіткою ОСОБА_5 . Після цього їх стосунки стали ще тепліші. ОСОБА_5 приглядала за ОСОБА_1 . У них був спільний бюджет та побут, вони зробили невеликий ремонт на кухні, поміняли вікно, замінили сантехніку. ОСОБА_1 ходила до магазину, купувала продукти, ліки, готувала їжу, прибирала у всій квартирі, також прала речі тітки ОСОБА_5 , здійснювала за нею догляд, коли у неї було погано з серцем, викликала швидку допомогу. Тітка ОСОБА_5 хотіла скласти на ОСОБА_1 заповіт, але не встигла. Після смерті тітки ОСОБА_5, вони разом з ОСОБА_1 займалися її похованням, так як у тітки ОСОБА_5 не було інших родичів. ОСОБА_1 була дуже засмучена смертю бабусі ОСОБА_5 , тому договір на поховання було підписано не ОСОБА_1 , а нею, хоча кошти на поховання давала ОСОБА_1 . Це були їх спільне з ОСОБА_5 збереження. Також ОСОБА_1 позичала гроші у неї, потім віддала їх.

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про незаконність та необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

В даному випадку суд виходить з того, що за змістом ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

При цьому, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), обов`язковою умовою для визнання членами однієї сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Оцінивши обставини даної справи, суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 в порушення вимог ст.12,13,81 ЦПК України не довела суду факту її проживання однією сім`ї з померлою ОСОБА_5 не менше п`яти років до дня смерті останньої та відповідно підстав її віднесення до спадкоємців за законом четвертої черги.

Жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження цього факту позивачка та її представник суду не надали.

Так, доданий до позовної заяви Акт про фактичне місце проживання від 07.06.2021р. лише підтверджує факт проживання позивачки ОСОБА_1 в спірній квартирі на момент його складання.

Акт обстеження №66 будинку АДРЕСА_7 від 11.12.2020р. не можна вважати належним доказом, оскільки він складений у довільній формі сусідами позивачки, не завірений жодною посадовою особою.

Надані позивачкою копії двох товарних чеків не містять відомостей про здійснення певних витрат позивачкою ОСОБА_1 чи ОСОБА_5 , в одному з них не вказана дата, з іншого неможливо встановити найменування оплаченого товару та його продавця. У зв`язку з цим є неналежними доказами.

Жодних доказів на підтвердження джерел формування спільного бюджету та здійснення спільних витрат, зокрема, на утримання квартири, оплату житлово-комунальних витрат позивачкою суду не надано.

Доводи позивачки та її представника про те, що фактично ОСОБА_5 перебувала на утриманні ОСОБА_1 , оскільки мала невелику за розміром пенсію, а три місяці перед смертю взагалі не отримувала пенсію через закінчення строку дії банківської картки, жодними доказами також не підтверджені.

Показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_7 не підтверджують реальність сімейних відносин позивачки та померлої ОСОБА_5 , не є доказами спільності їх бюджету та ведення господарства.

Ті обставини, що протягом тривалого часу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали за однією адресою в квартирі спільного заселення, підтримували добрі стосунки, позивачка допомагала ОСОБА_5 по господарству, купувала для неї продукти харчування та ліки, в квартирі був один холодильник та одна пральна машинка, разом зі своєю матір`ю здійснила поховання ОСОБА_5 , самі по собі не свідчать про спільність їх бюджету та побуту, наявність між ними усталених зв`язків, взаємних прав та обов`язків, притаманних членам однієї сім`ї, які б надавали позивачці ОСОБА_1 право на спадкування після смерті ОСОБА_5 .

Таким чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 недоведеними, у зв`язку з чим в їх задоволені слід відмовити повністю.

Керуючись ст.15,16,1216,1223,1258,1264 ЦК України, ст.3 СК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,258,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.11.2021р.

Суддя Н.А.Мурашова

17.11.2021