Справа № 717/1598/19
РІШЕННЯ
22.11.2021 року смт. Кельменці
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Телешмана О.В.,
за участі секретаря судового засідання Глібіщук М.Л.,
Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Кельменці Агро» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить:
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці під час підготовчого засідання цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кельменці Агро» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позов підтримує.
Відповідач ОСОБА_1 позов визнав повністю та просить розглядати справу в його відсутності, про що зазначив у відповідній заяві.
Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.
Позов заявлено з тих підстав, що відповідач самовільно захопив земельну ділянку, яка належить на праві оренди позивачу, внаслідок чого позивачу спричинено шкоду.
Відповідно до ч.1 ст.93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння та користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ч.5 ст. 126 земельного кодексу України (редакція на час укладення договору оренди) право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України виникнення права на земельну ділянку право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту
державної реєстрації цих прав. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на Земельну ділянку відповідно до закону.
Крім того, позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Кельменці Агро» понесло витрати по сплаті єдиного податку четвертої групи за вказану земельну ділянку в сумі 427.99 грн., що підтверджується податковою декларацією платника єдиного податку товариства з обмеженою відповідальністю «Кельменці Агро» за 2019 рік та відомістю про наявність земельних ділянок товариства з обмеженою відповідальністю «Кельменці Агро» за 2019 рік та сплатило 453,12 грн орендної плати.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Відповідно до п.12, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" У випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до статей 211, 212 ЗК, статей 22, 623, 1166, 1172, 1192 ЦК особами, що її заподіяли. При заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки її відшкодовує володілець цього джерела згідно зі статтею 1187 ЦК. Вирішуючи спори про відшкодування власникам землі й землекористувачам шкоди, заподіяної самовільним зайняттям або забрудненням земельних ділянок та іншими порушеннями земельного законодавства, суди мають виходити з того, що відповідно до статті 156 ЗК, статті 1166 ЦК така шкода відшкодовується у повному обсязі.
Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно пункту б) частини першої статті 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.
Згідно із частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Пунктом «ґ» ч.3 ст.152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, й шляхом відшкодування заподіяних збитків.
Відповідно до статті 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення Промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності визнаних представником відповідача обставин або добровільності їх визнання.
Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Кельменці Агро» слід задовольнити повністю.
Враховуючи наведені вище обставини та законодавство, яке регулює правовідносини з приводу користування землею, суд вважає, що позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Кельменці Агро» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки підлягає задоволенню частково і з відповідача слід стягнути на користь позивача 2814,99 грн.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Відповідач визнав позов повністю, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Відповідно до ч. 3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи викладене вище, на підставі 93,152,157,211 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 6, 13, 27 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.22, 1166 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.2-13,76-80,81,133,141,258, 259, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Кельменці агро» до ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кельменці агро» 960 (дев`ятсот шістдесят) гривень 50 (п`ятдесят ) копійок судових витрат у вигляді судового збору.
Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Кельменці агро» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, тобто 960 (дев`ятсот шістдесят) гривень 50 (п`ятдесят ) копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 22 листопада 2021 року.

Суддя