Справа № 495/4180/21
№ провадження 2/495/2087/2021
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

19 листопада 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

справа № 495/4180/21,

за участю відповідача особисто ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

за участю представника позивача адвоката Стрезєва А.І.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 04.06.2021 року звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, уточнивши свої позовні вимоги 08.07.2021 остаточно просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 15000 грн., судовий збір у розмірі 908 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 15000 грн.

Стислий виклад позиції позивача

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у вересні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 за послугою, а саме виготовлення ліжка та закупівлю матеріалів для виготовлення вказаного ліжка за рахунок замовника ОСОБА_2 .

Вартість матеріалів та робіт в загальному розмірі склала 15 000 грн, які були передані відповідачу в день оформлення замовлення.

Вказує, що в усній домовленості сторони визначили місячний строк для виготовлення ліжка, однак, місячний строк, що був обумовлений ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та встановлений для виготовлення ліжка сплинув, а відповідач свого зобов`язання не виконав.

Відповідач повідомив, що робота ним не виконана, а матеріали не закуплені у зв`язку з чим позивач ОСОБА_2 відмовився від замовлення.

Тож, у урахуванням вказаного, він звернувся до ОСОБА_1 із вимогою повернути грошові кошти, які були надані для виконання вказаної послуги.

Таким чином, 22.03.2021 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 розписку, у якій відповідач зазначив, що робота не виконана та він зобов`язується повернути грошові кошти в сумі 15 000 грн.

Оригінал розписки перебуває у нього.

Зі спливом строку повернення суми боргу, відповідач умови, вказані у розписці не виконав, гроші станом на теперішній час не повернуті.

На підставі усього вищевикладеного, він вважає, що існують усі правові підстави для задоволення його позовних вимог, з якими він і звернувся до суду.

Рух справи у суді

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.06.2021 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по справі. Призначено підготовче судове засідання на 08.07.2021 рік о 11-30 год.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.07.2021 року підготовчий розгляд було відкладено.

04.08.2021 року Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 21.09.2021 року.

У судовому засіданні від 21.09.2021 року були заслухані сторони, та розгляд справи було відкладено до 27.10.2021 року.

Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.10.2021 року, розгляд справи був відкладений до 19.11.2021 року о 09-30 год.

Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, з підстав наведених у позові.

Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував, вказавши як вирішить суд так і буде, він намагався частинами сплачувати позивачу суму боргу, однак він відмовився їх частково отримувати, бажає тільки повну суму, яку він наразі не в змозі виплатити, оскільки не працює.

Фактичні обставини, встановлені судом

Вислухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що дійсно 22 березня 2021 року ОСОБА_1 було складено розписку, згідно якої він 15.09.2019 року взяв у ОСОБА_2 на виготовлення ліжка та закупівлю матеріалів грошові кошти на суму 15 000 грн.

Між тим, як вказано у розписці відповідача, робота ним виконана не була.

Вказане також було підтверджено ОСОБА_1 у судовому засіданні 21.09.2021 року, в ході якого останній повідомив, що дійсно взяв кошти у ОСОБА_2 для виготовлення йому, як замовнику, ліжка.

Гроші витратив та частину віддав доньці.

Стверджує, що він має намір віддати борг, адже розуміє, що робота ним не виконана. Разом з тим, зауважує, що сам безробітний, а коли влітку з`явився сезонний заробіток, ОСОБА_2 відмовився отримати від нього 3000 грн, аргументуючи відмову не бажанням отримувати борг частинами. Наразі, відповідач без роботи.

За умовами, викладеними в розписці від 22.03.2021 року, боржник ОСОБА_1 , який не виконав роботу у строк, зобов`язався повернути суму отриманих ним від ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 15 000 грн до 01.06.2021 року в повному обсязі.

Станом на момент ухвалення рішення борг повернуто не було.

Нормативне обґрунтування

За статтею 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч.1 ст.837 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст.839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 846 ЦК України, визначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Згідно ч.ч.1-4 ст.849 ЦК України, замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Відповідно до ч.3 ст.651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч.1 ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Згідно ст.570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінка аргументів сторін, висновки суду

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження виконання умов договору підряду, не здобуто таких доказів і судом.

Напроти, ним як у самій розписці, так і в ході розгляду справи підтверджено не виконання обумовлених сторонами обов`язків з виконання договору підряду з виготовлення ліжка.

За усною домовленістю, що вказується позивачем та не спростовується відповідачем, після отримання коштів у розмірі 15 000 грн сторонами було обумовлено виконання замовлення в місячний строк.

Додаткових угод до договору не надано.

За таких обставин, виходячи з того, що позивач дійсно заплатив грошові кошти відповідачу за виконання робіт на умовах договору підряду, де ОСОБА_1 зобов`язався виконати для ОСОБА_2 ліжко та закупити для цього необхідні матеріали, натомість роботу в обумовлений сторонами строк не виконав, наразі погоджується з необхідністю відшкодування збитків замовнику, тобто за фактом визнає позовні вимоги, суд приходить до висновку, що в такому випадку, на підставі вимог чинного законодавства України, зокрема ст. 849 ЦК України, позивач має право на відшкодування сплачених ним коштів за роботу, яка не була виконана.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що за подання відповідного позову позивачем сплачено 908 грн, згідно квитанції № МР_АВ160492DES_19606025 від 04.06.2021 року, обґрунтованістю його позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн.

Стосовно вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказане кореспондується з позицією ВСУ, викладеною у постанові від 23.11.2020 року у справі № 638/7748/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

У даній конкретній цивільній справі, що розглядається, позивачем у підтвердження обґрунтованості позову у частині стягнення витрат на правничу допомогу приєднано Договір про надання правової допомоги № 100 від 17.04.2021 року, Додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги, у якому викладено орієнтовний перелік та вартість послуг, що зобов`язується надати адвокат, Акт виконаних робіт /наданих послуг/, а також Ордер серії ОД № 646019.

Крім того, рахунок-фактура свідчить про понесення судових витрат на професійну правничу допомогу на суму оговорену сторонами у договорі № 100 від 17.04.2021 року у розмірі 15000 грн, а тому вказані витрати підлягають також стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 526, 612, 839, 846 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛ И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти на суму 15 000 грн, в рахунок відшкодування порушення умов договору підряду від 15.09.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , ІПН: НОМЕР_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 24 листопада 2021 року

Суддя: