Справа № 461/2613/19
Провадження № 2/463/510/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про відшкодування вартості недоврахованої електричної енергії-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» вартість недоврахованої електричної енергії в сумі 335 802,14 грн.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що відповідач є власником приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та ним було здійснено самовільне підключення до електроустановок позивача, що підтверджується Актом про порушення від 31.10.2018, чим порушено пункти 1.2.1., 2.3.3., 5.5.5, 7.6, 8.2.4., 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії. На підставі складеного Акту позивачем було прийнято рішення про визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем «Правил роздрібного ринку електричної енергії», оформлене Протоколом № 032605-ЛОЕ від 12.12.2018 та здійснено нарахування вартості неврахованої електричної енергії в сумі 335 802,14 грн., на підставі п. 2.6. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ від 04.05.2006 N 562. Відповідач в добровільному порядку кошти не сплатив, а тому просить стягнути вказану суму.

Відповідач проти заявленого позову заперечив, та зазначив, що не здійснював та не міг здійснювати будь-якого самовільного підключення до електроустановок позивача, оскільки приміщення ним були передані в оренду. Також повідомив, що під час складення представниками позивача Акту про порушення ні він ні його представник не були присутні. Про складення такого акту дізнався після отримання листа з повідомленням про засідання комісії з розгляду акту про порушення. Вважає, що нарахування Позивачем здійснено безпідставно та з порушенням Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ від 04.05.2006 N 562.

Третя особа згідно письмових пояснень підтвердив, що станом на 31.10.2018 приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та належать відповідачу перебувало у його користуванні та володінні на підставі договору оренди. Позивач мав можливість огляду приміщення лише у присутності представника ФОП ОСОБА_4 . Електропостачання приміщення здійснювалось згідно договору про користування електричною енергією за лічильником №12274454 від внутрішньо-будинкового щитка. Також у поясненнях зазначено, що 30.10.2018, за проханням третьої особи приміщення також було підключено до електропостачання від сусіднього кафе. Спожита електроенергія обліковувалась приладом обліку сусіднього кафе. Щодо подій 31.10.2018 зазначив, що 31.10.2018 до закладу харчування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », із заднього входу де доступ обмежений, без дозволу персоналу кафе, увірвалися невідомі особи. Такі особи не представились та не показали службових посвідчень, почали залякувати персонал, стверджувати про незаконне споживання електроенергії. Після того, як персонал повідомив його про те, що немає повноважень на представництво орендаря перед третіми особами, та про те, що орендар прибуде за деякий час, такі особи зникли. Жодного документу, в тому числі й акту про порушення такими особами, за твердженням третьої особи не складалося, нікому для підпису не пропонувалося.

Інформація про рух справи та процесуальні дії, вчинені судом в процесі її розгляду.

Позовна заява поступила до Галицького районного суду м. Львова 11.04.2019.

Ухвалою судді від 15.04.2019 провадження у справі відкрито.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10.07.2019 цивільну справу передано на розгляд до Личаківського районного суду м. Львова.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 03.09.2019 прийнято позовну заяву та призначено таку до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Визначено сторонам строк та черговість подання заяв по суті справи.

Відповідно до ухвали суду 12.12.2019 до участі в справі залучено як третю особу, яка не заявляє вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 .

Згідно ухвали суду від 27.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Приймаючи справу до свого провадження суд направив сторонам інформаційне повідомлення про права та обов`язки сторін (а.с.149 том 1), в тому числі про обов`язок подати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, а також неможливість приховування доказів. Цим же повідомленням сторонам роз`яснено порядок та строки подання доказів. Сторони отримали таке повідомлення та ухвалу про відкриття провадження.

Таким чином, суд виконав вимоги ст. 221 ЦПК України.

Перед тим, як закінчити з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд надав можливість кожній із сторін висловити свою позицію та надати наявні у неї докази. Суд також розглянув усі клопотання сторін, попередньо надавши можливість протилежній стороні висловити свою позицію.

Відтак, суд у відповідності до вимог ч.5 ст.12 ЦПК України та прецедентної практики ЄСПЛ створив для сторін рівні можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Про існування будь-яких інших доказів, які мають важливе значення і які не були долучені до справи сторони суду не повідомляли, при тому що в силу ч.ч.2, 3, 4 ст. 83 ЦПК України, вони повинні були подати всі свої докази разом з позовом та відзивом та в цей же строк повідомити про існування доказів, які не можуть бути подані разом з першою заявою по суті справи.

Суд у відповідності до вимог ч.7 ст.81 ЦПК України розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків.

Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

В будь-якому випадку, право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (ч.3 ст.367 ЦПК України). Тому, якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх у апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції.

Узагальнена позиція учасників справи.

Повноважний представник позивача під час виступу із вступним словом позовні вимоги підтримала. Дала пояснення, аналогічні мотивам позову та відповіді на відзив, просила позов задоволити.

Повноважний представник відповідача під час виступу із вступним словом проти обґрунтованості позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов. Просив відмовити в позові.

Позиція суду.

Заслухавши почснення, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Фактичні обставини справи.

Згідно договору купівлі-продажу квартири, який нотаріально посвідчений 02.11.2000 року, вбачається, що ОСОБА_3 , належить квартира АДРЕСА_2 . Право власності на вказану квартиру було зареєстровано в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», що підтверджується Реєстраційним посвідченням від 03.11.2000 року (а.с.9,12,13 том 1).

17.05.2001 року Наказом Департаменту житлового господарства від 17.05.2001 року «Про надання дозволу громадянам, організаціям на використання власних квартир як нежитлових», вбачається, що таким відповідачу надано дозвіл на використання належної йому квартири АДРЕСА_2 як нежитлової (а.с.10-11 том 1).

27.07.2016 між сторонами укладено договір про користування електричною енергією, яким визначено встановлення приладу обліку № 12274454. Межа розподілу встановлена на вхідних клемах розрахункового засобу обліку поверхового електрощитка (а.с.66-67 том 1).

01 травня 2018 року між відповідачем та третьою особою ФОП ОСОБА_4 укладено договір оренди № 01.05/18, за умовами якого останньому на підставі Акту приймання-передачі від 01.05.2018р. передано в оренду квартиру АДРЕСА_2 (а.с.68-75 том 1).

10.07.2018 ФОП ОСОБА_4 подав заявку на знак для товарів та послуг № 201811260 - «Salalat» (а.с.77 том 1).

З Акту про порушення № 032605 від 31 жовтня 2018 року, складеного працівниками ПрАТ «Львівобленерго» ОСОБА_5 (інженер), ОСОБА_6 (інженер) та ОСОБА_7 (інженер) вбачається, що такими було встановлено самовільне підключення відповідачем електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі електропостачальника, чим порушено пункти 1.2.1., 2.3.3., 5.5.5, 7.6, 8.2.4., 8.2.5 ПРРЕЕ (у редакції, що була чинною на момент складання Акту про порушення) (а.с.15-20 том 1).

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права.

Пункт 1.2.1. ПРРЕЕ (у редакції, що була чинною на момент складання Акту про порушення) визначав, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Згідно п.п. 2.3.3. ПРРЕЕ - електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами вимірювальної техніки для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) суміщеними з лічильником електричної енергії або окремими засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії. Підключення електроустановки споживача, яка не забезпечена розрахунковими засобами (засобом) вимірювальної техніки, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, забороняється, за винятком випадків, передбачених цими Правилами. Розрахункові засоби вимірювальної техніки електричної енергії, технічні засоби контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, засоби вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії встановлюються відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку, цих Правил та проектних рішень.

Пунктом 5.5.5. ПРРЕЕ визначено обов`язки споживача електричної енергії, до яких відносяться обов`язок користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування; узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; тощо.

Пункт 7.6. ПРРЕЕ визначає, що у разі самовільного підключення споживачем струмоприймачів або збільшення величини потужності понад величину, визначену умовами договору з оператором системи, приєднання струмоприймачів поза розрахунковими засобами комерційного обліку, зниження показників якості електричної енергії з вини споживача до величин, які порушують нормальне функціонування електроустановок оператора системи та інших споживачів, невиконання припису уповноваженого представника відповідного органу виконавчої влади, який стосується вищенаведених порушень, оператор системи має право без попередження повністю припинити споживачу електроживлення після оформлення у встановленому цими Правилами порядку акта про порушення. У разі виявлення факту приєднання споживачем струмоприймачів поза розрахунковими засобами комерційного обліку оператор системи має право припинити електроживлення лише безоблікового приєднання до електричних мереж. Якщо неможливо усунути безоблікове приєднання під час оформлення акта про порушення, припиненню електроживлення підлягає об`єкт споживача в цілому, про що зазначається в акті. Про застосовані заходи протягом одного робочого дня повідомляється адміністратор комерційного обліку та електропостачальник споживача. Разом з повідомленням електропостачальнику надається копія акта про порушення.

Згідно п 8.2.4. ПРРЕЕ - у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.

Пунктом 8.2.5. ПРРЕЕ визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

В Акті про порушення № 032605 від 31жовтня 2018 року складеного працівниками ПрАТ «Львівобленерго» зазначено, що такий складено у АДРЕСА_3 за участю адміністратора закладу харчування «Салалат», який відмовився представитись. У графі «З актом про порушення ознайомлений споживач або уповноважена особа» відсутній підпис Споживача, а також відсутня відмітка про відмову споживача від підпису. Зі сторони позивача вказаний акт підписали: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , а також вказаний акт підписаний незаінтересованими особами: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Оцінивши вказаний акт в сукупності з іншими доказами, зокрема заслухавши покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , суд дійшов до висновку, що матеріали справи не містять доказів того, що під час складання Акту, був присутній власник квартири - ОСОБА_3 та/або уповноважена ним особа. Також з вказаного акту та/або інших матеріалів справи не можливо встановити, що власник квартири був обізнаний про прибуття за адресою його майна працівників відповідача та складання згаданого Акту.

Надані позивачем докази не підтверджують тієї обставини, що працівники позивача, перед оглядом пред`являли службові посвідчення споживачу та/або працівникам орендаря, з`ясовували у присутності адміністратора закладу харчування «Салалат» її особу та повноваження, та/або надали їй на ознайомлення згаданий акт для ознайомлення чи підписання.

До пояснень свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , про те, що адміністратору закладу харчування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до початку перевірки пред`являлись службові посвідчення та пропонувався для ознайомлення та підпису Акт про порушення, суд ставиться критично, оскільки у встановленому законом порядку, позивачем не надано відеозаписів на яких би було зафіксовано процес встановлення уповноваженої особи споживача чи орендаря та надання йому для ознайомлення та підписання Акту про порушення. Хоча, згідно до записів в Акті про порушення така відеозйомка проводилась.

Крім того, вказані пояснення свідків спростовуються свідченням однієї із заінтересованих осіб, що підписали вказаний акт, а саме директора ЛКП «Айсбер», ОСОБА_10 , який повідомив, що за його присутності Акт про порушення не надавався (не пропонувався) для підпису споживачу чи будь-якій іншій особі зі сторони споживача. Присутність споживача при ньому не з`ясовувалась. Була присутня невідома особа чоловічої статі, яку він особисто вважав представником споживача, однак його анкетні дані не з`ясовувались. У приміщення споживача він не заходив і наявність самовільного підключення ним особисто не з`ясовувалась. Про участь під час складення акту перевірки адміністратора закладу харчування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » його не повідомлялось, хоча за твердженням свідків, які є працівниками позивача, саме адміністратору закладу харчування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » пропонувався для підпису Акт про порушення.

Також, свідок ОСОБА_11 , яка за її твердженням виконувала обов`язки адміністратора у закладі харчування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » показала, що 31.10.2018 працівники кухні повідомили, що невідомі особи перебувають у приміщенні кухні. Прибувши у вказане приміщення, вона побачила двох чоловіків, які здійснювали зйомку на мобільні телефони. Вона попросила їх вийти та припинити несанкціоновану зйомку. Вказані особи дозволу увійти у приміщення в неї чи в будь-яких інших працівників закладу не запитували та не отримували. Один з них, після того як вони покинули приміщення, повідомив, що він з «Львівобленерго», і їм необхідно поспілкуватись з керівником. Після цього, вона намагалась зв`язатись з роботодавцем - ФОП ОСОБА_4 , який у цей час не перебував на зв`язку, про що вона повідомила останніх. Після цього, ці особи будь-які документи, в тому числі і Акт про порушення їй не пред`являли та для підпису не надавали. Участі у складенні такого Акту вона не брала, та про складення такого їй нічого не відомо.

Надаючи оцінку вказаному Акту суд керується пунктом 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженого постанови НКРЕКП «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 № 312 (у редакції чинній станом на 31.10.2018р.)

З огляду на вимоги цього пункту ПРРЕЕ, суд констатує, що такі не були дотримані в повному обсязі, зокрема: про порушення складений за відсутності споживача чи його предствника;

акт не пропонувався для підпису споживачу чи його представнику;

в акті відсутній запис про відмову споживача або представника підписати акт;

споживача було позбавлено можливості реалізувати своє право на участь під час складання акту та право на надання своїх пояснень і зауважень до акту.

Також матеріалами справи, не підтверджено, що працівниками позивача пропонувалось надати доступ до обладнання, паспортних даних усіх струмоприймачів, як про це вказано у п. 5 Акту.

З системного аналізу пункту 8.2.5 Правил, вбачається, що дійсність акту напряму пов`язано з пропонуванням споживачу або його представнику підписати такий акт, і лише у разі відмови від підпису, такий буде вважатись дійсним, якщо цей акт буде підписаний двома незаінтересованими особами. При цьому залучення таких незаінтересованих осіб, є необхідним власне для того, щоб підтвердити факт відмови споживача або його представника від підпису.

Позивач вказаних вимог Правил не дотримався, а тому суд вважає, що Акт про порушення від 31.10.2018 не може слугувати доказом самовільного підключення відповідачем до електроустановок позивача.

Листом від 01.11.2018 № 134-6345 позивач повідомив відповідача про засідання комісії позивача 12.12.2018 року з розгляду Акту про порушення на 12.12.2018 (а.с.21 том 1).

12 грудня 2018 року комісія позивача розглянула Акт про порушення, за наслідками якого було прийнято рішення про визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, внаслідок порушення споживачем «Правил роздрібного ринку електричної енергії» на підставі Методики визначення обсягу вартості енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією» та проведено нарахування відповідачу за період 12 місяців по силі струму, визначеній виходячи з найменшого допустимого тривалого струму мережі відповідно до схеми самовільного підключення (50А). Розрахунок проведено згідно Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ від04.05.2006 N 562. Згідно до вказаного розрахунку вартість недоврахованої електричної енергії складає 335802,14 грн.(Протокол № 032605-ЛОЕ від 12.12.2018 р.). Розрахунок здійснено на підставі пункту 2.6 вказаної Методики (а.с.8 том 1).

З протоколу № 032605-ЛОЕ від 12.12.2018 вбачається, що на засіданні комісії був присутній представник ОСОБА_3 - Багрій Олег Любомирович, який діяв на підставі довіреності від 11.12.2018 року, якою останній був уповноважений на представництво інтересів відповідача у ПрАТ «Львівобленерго» (а.с.26-27 том).

Листом від 13.12.2018 № 134-7058 «Щодо акту про порушення» відповідачу надіслано Копію Протоколу № 032605-ЛОЕ від 12.12.2018 року та рахунок до сплати № 32-032606-ЛОЕ від 12.12.2018 року (а.с.30 том 1).

Вказаний рахунок відповідачем не оплачено.

Так, згідно до пункту 1.1. ця Методика встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.96 N 28 (далі - ПКЕЕ) або Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 N 1357 (далі - ПКЕЕН).

При цьому, визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ передбачено у Главі 2 Методики, а визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН у Главі 3 Методики.

Хоча на момент виникнення спірних правовідносин, як ПКЕЕ, так і ПКЕЕН, втратили свою чинність на підставі Постанови НКРЕКП «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 № 312, вказана Методика залишилась чинною до її скасування Постановою НКРЕКП «Про затвердження Змін до постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 18.07.2019 № 1525. Тому, ця Методика, в частині, що не суперечить ПРРЕЕ, застосовується судом до спірних правовідносин з урахуванням встановленого в ній поділу споживачів.

Як встановлено судом, на момент складання Акту про порушення, діяв Договір укладений між сторонами від 27.07.2016 про користування електричною енергією. Вказаний договір укладено згідно до ПКЕЕН.

З урахуванням цієї обставини, визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок самовільного підключення до електроустановок відповідача, якщо і могло бути обчислено, то виключно на підставі Глави 3 Методики.

Відтак, нарахування щодо відповідача за період 12 місяців по силі струму, визначеній виходячи з найменшого допустимого тривалого струму мережі відповідно до схеми самовільного підключення (50А) згідно пункту 2.6. глави 2 Методики є неправомірним. Аналогічні висновки зроблено Великою палатою Верховного Суду у справі № 910/17955/17 пункти 60-61.

При цьому, доводи позивача про те, що відповідач отримував електричну енергію для здійснення підприємницької діяльності, а не для побутових потреб не спростовують необхідності застосування до спірних правовідносин саме Глави 3 Методики, оскільки регулятором передбачено, що у випадку, коли електрична енергія, яка використовується на об`єкті побутового споживача на непобутові потреби, така повинна обліковуватись та оплачуватись окремо за відповідними тарифами (пункт 2.3.12 ПРРЕЕ). Порушення цього правила не відноситься до переліку порушень, що визначені у п. 2.1 Методики.

Крім того, в ході розгляду даної справи, ухвалою суду від 12.12.2019 було задоволено клопотання представника відповідача та витребувано від позивача:

1) належно завірені копії документів щодо речових прав (в т. ч. перебування на балансі) ТП-1011, що розміщене у дворі будинку, документів про осіб, яким надано доступ до ТП-1011;

2) належно завірені копії документів щодо останніх перед 31.10.2018 року контрольного огляду чи технічної перевірки у ТП-1011;

3) належно завірені копії документів щодо останніх перед 31.10.2018 року контрольного огляду, технічної перевірки чи зняття показів лічильника у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 ;

4) належно завірені копії документів щодо отримання показів лічильника споживача - ОСОБА_3 , запис в особистому кабінеті від 27.08.2018 представник " ОСОБА_12 »;

5) належно завірені копії документів щодо підстав отримання показів лічильника споживача ОСОБА_3 « ОСОБА_12 » (працевлаштування чи доручення, посадова інструкція чи інший документ із визначеними повноваженнями).

Вказану Ухвалу позивач виконав лише частково, зокрема надав документи лише щодо перебування у власності Позивача ТП-1011. Поважних причин невиконання ухвали суду в іншій частині не надав.

З урахуванням приписів пункту 10 ч.2 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

З урахуванням зазначеного, суд в порядку зазначеної норми визнає ту обставину, що 27.08.2018 працівник позивача - ОСОБА_12 отримав покази лічильника у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 та здійснив контрольний огляд електричної мережі.

Частина доказів, що надані позивачем до матеріалів справи після порушення провадження у даній справі Личаківським районним судом м. Львова, були подані разом з поясненнями у справі № 461/2613/19, що подані до суду 12.12.2019 за вх. № 2566906, датовані 06.12.2019, а саме копії: листа ЛКП «Айсберг» № 934 від 09.09.2016, опитувального листа, заява № 15908 про приєднання електроустановки певної потужності, заява № 27144 від 28.02.2019 та технічні умови від 28.02.20219, договору про стандартне приєднання до електричних мереж систем розподілу № 277.115-1294 від 28.02.2019, відповіді на адвокатський запит та запити НКРЕКП з доказами скерування, листа НКРЕКП № 3717/20.3/9-19 від 25.09.2019, скарга ОСОБА_13 з додатками, пояснення представників ПрАТ «Львівобленерго» від 29.11.2019, а також електроні докази - диск з відео файлами (а.с.198-231 том 1).

Вказані пояснення містять заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору і в цій частині, за своїм змістом є заявою по суті, яку позивач подав з порушенням порядку передбаченого параграфом 1 Глава 1 ЦПК України та строків, що визначені судом в ухвалі про відкриття провадження у справі. Будь-якого клопотання до суду про надання дозволу на подання додаткових пояснень разом з цими поясненнями позивач не подавав.

19.03.2020 представником позивача черговий раз подано додаткові пояснення та копії документів в якості доказів, а саме копії: листа Державної реєстраційної служби України № 1108/22-13.05 від 30.09.2013, акту про пломбування та встановлення індикаторів № 619928 від 15.07.2019, першої сторінки технічного звіту, листа № 1685 від 22.04.2019 та докази встановлення електроустановки за адресою АДРЕСА_1 відповідно до технічної документації, паспорту ОСОБА_3 , акту № 467ст./ВТА від 07.08.2019 про проведення технічного огляду змонтованих електроустановок, однолінійної схеми електропостачання ОСОБА_3 , р. Крива Липа, 7/8 від 12.08.2019р., заяви-приєднання від 12.08.2019 ОСОБА_3 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (а.с.2-26 том 2).

Окрім того, ст. 83 ЦПК України, визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2). Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.4 ). У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк, суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (ч.5 ). Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч.9).

Надаючи суду разом з поясненнями докази, позивач перелічених вище вимог ст. 83 ЦПК України не дотримався, будь-якого обґрунтування того, чому такі докази не були подані разом з позовом не надав. З огляду на це, вказані докази судом не приймаються та не досліджуються (окрім Листа Державної реєстраційної служби України № 1108/22-13.05 від 30.09.2013, оскільки такий наданий на виконання ухвали суду від 12.12.2019 року).

Стаття 81 ЦПК України, визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Подані сторонами докази мають відповідати вимогам допустимості та належності (ст.ст. 77,78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд констатує, що позивачем на підтвердження того факту, що мало місце самовільне підключення відповідачем до електроустановок позивача, окрім самого Акту про порушення (який не набув дійсності, через суттєві порушення процедури його складання) не надано суду, у встановлені законом строки допустимих та належних доказів такої обставини.

З урахуванням вище зазначеного суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Щодо судових витрат.

У зв`язку з відмовою в позові в силу вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, не підлягають відшкодуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12,81-84,141,223,263-265,268 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В позові Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (м. Львів, вул. Козельницька, 3, ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), третя особа ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) про відшкодування вартості недоврахованої електричної енергії в сумі 335 802,14 грн.- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355 ЦПК України, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено12.11.2021.

Суддя: Леньо С. І.