Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2021 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Мирошниченко Ю.М., за участю секретаря судового засідання Іванової О.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл домоволодіння в натурі, припинення права власності на частку в спільному майні, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власницею 19/50 частки будинку АДРЕСА_1 . Співвласником зазначеного домоволодіння є відповідач по справі ОСОБА_2 , якому належить 31/50 частки вказаного будинку. Зазначила, що її частка домоволодіння є відокремленим об`єктом нерухомого майна, є свій вхід до будинку та свою прибудинкова територія. Просила виділити у власність як окреме домоволодіння в натурі 19/50 частки жилого будинку із відповідними частками споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяви з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позов визнав, просив слухати справу без його присутності.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Суд, дослідивши письмові матеріали, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею 19/50 частини житлового будинку за номером АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та договору дарування. На земельній ділянці розташовано: житловий будинок (саман, облічкований цеглою) літ. А-1, житловою площею 32, 0 кв.м., нежитлова прибудова (цегла) літ. А -1, житлова прибудова (шлакоблок) літ.Б -1, житловою площею 30, 9 кв.м., житловий будинок (саман, облічкований цеглою) літ. Б-1, житловою площею 19, 9 кв.м., нежитлова прибудова (саман, облічкований цеглою) літ. Б2-1, гараж (шлакоблок) літ. У-1, сарай (цегла) літ. З-1, вбиральня (доски) літ. Ж-1, сарай (шлакоблок) літ. В-1, вбиральня (доски) літ. Е-1 (а.с. 6, 7, 8).

Окрім позивача співвласником зазначеного домоволодіння є ОСОБА_2 , який володіє 31/50 частки зазначеного домоволодіння.

З повідомлення Начальника ККП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що 19/50 частин домоволодіння, які належать ОСОБА_1 складаються з житлового будинку літ.А-1, нежитлової прибудови літ А1-1, тамбурів:літ.а-1, літ. а1-1, усього житловою площею 32 кв.м., загальною площею 62, 7 к.в.м, погрібу літ. а/п, ганку літ. а2, сараю літ.З-1, убиральні літ.Ж-1, гаражу літ.У-1, огорожі №1, воріт №2, вимощення ІІ (а.с.9).

Висновком ККП «Міське бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 16.07.2021 № 2396 року визначено, що 19/50 частина об`єкта № 7 по АДРЕСА_1 є відокремлена, має окремий вхід і може бути виділена в окремий об`єкт (а.с.10).

Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені статтею 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з нормами ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до вимог ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачами права спільної часткової власності на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками.

Тому, актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності.

Частиною 1 статті 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно з ч. 3 ст.364ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, суд, вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.4,5,76,77,79,80,83,95,223,259,263-265,268,273,280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл домоволодіння в натурі, припинення права власності на частку в спільному майні, визнання права власності задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у власність як окреме домоволодіння в натурі частку майна в спільній частковій власності 19/50 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: житлового будинку літ. А-1, нежитлової прибудови літ. А1-1, тамбурів: літ. а-1, літ. а1-1, усього житловою площею 32 кв.м., загальною площею 62, 7 к.в.м, погребу літ. а/п, ганку літ. а2, сараю літ. З-1, убиральні літ. Ж-1, гаражу літ. У-1, огорожі №1, воріт №2, вимощенні ІІ та відповідно визнати за нею право власності як на самостійний об`єкт права власності.

Припинити право спільної часткової власності на об`єкт нерухомості - житлову будівлю АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 та складає 19/50 частки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко