ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8839/21 Справа № 212/2731/21 Суддя у 1-й інстанції - Чайкін І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/2731/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Кислиця І.В.

сторони:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "ДОМ.КОМ",

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2021 року, яке ухвалено суддею Чайкіним І.Б. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 22 червня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "ДОМ.КОМ" (надалі ТОВ "Керуюча компанія "ДОМ.КОМ") про визнання незаконним нарахування заборгованості, скасування боргу за послугу утримання будинку та зобов`язання закрити особовий рахунок, який уточнено у травні 2021 року.

Позовна заява, з урахуванням уточнень до неї, мотивована тим, що позивачка ОСОБА_1 являється спадкоємицею матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після якої залишилась спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя її мати уклала договір № 565 «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» з ТОВ "Керуюча компанія "ДОМ.КОМ".

Після смерті матері, позивачка звернулася із письмовою заявою до керівника ТОВ "Керуюча компанія "ДОМ.КОМ", в якій просила розірвати договір № 565 у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 . Договір не розірвано, відповідач продовжує надсилати претензії щодо виникнення заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 , однак в квартирі за вищезазначеною адресою, після смерті матері, ніхто не зареєстрований та фактично не мешкає.

Позивачка вважає, що між нею та відповідачем не укладено будь-яких договорів, а тому підстав надавати примусово послуги з управління будинку не має. Акцентувала увагу суду, що на її чисельні звернення ТОВ "Керуюча компанія "ДОМ.КОМ" не реагує, продовжує нараховувати заборгованість за утримання будинку, а тому вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Посилаючись на викладене, просила суд: а) визнати незаконним нарахування ТОВ "Керуюча компанія "ДОМ.КОМ" за послугу будинку/управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати заборгованість за вказану послугу; б) зобов`язати ТОВ "Керуюча компанія "ДОМ.КОМ" закрити особовий рахунок по послузі утримання будинку/управління багатоквартирним будинком на ім`я померлої ОСОБА_2 ; в) стягнути з ТОВ "Керуюча компанія "ДОМ.КОМ" судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок на її користь.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не було враховано ту обставину, що визнавати договір дійсним (не дійсним) немає необхідності, так як недійсність правочину прямо встановлена Законом, адже власниця квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з якою було укладено Договір №565, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , й з цього часу цей Договір є припиненим. Типовий договір №68/2018 від 17.08.2018 року не має юридичної сили для надання комунальних послуг, оскільки загальні збори мешканців були проведені 14.06.2016 року і з цього часу змінилися власники у будинку. Для надання послуг по утриманню будинка АДРЕСА_2 необхідно було скликати нові збори співвласників та встановити уповноважену особу для підписання відповідного договору з ТОВ "Керуюча компанія "ДОМ.КОМ". Позивачка вважає, що зі сторони ТОВ "Керуюча компанія "ДОМ.КОМ" були вчинені шахрайські дії щодо підписання договору з мертвою особою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та мертвими мешканцями, які на період 17.08.2018 року не могли нести свої обов`язки по комунальним послугам по рішенню загальних зборів від 14.06.2016 року. На підставі викладеного, позивача ОСОБА_1 вважає, що мешканці будинку АДРЕСА_2 не несуть ніяких зобов`язань перед ТОВ "Керуюча компанія "ДОМ.КОМ", адже комунальні послуги надані шахрайським, примусовим чином, не маючи на це юридичної підстави.

Також, позивачка вказує на те, що вона у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає та неодноразово зверталася до ТОВ "Керуюча компанія "ДОМ.КОМ" про розірвання договору №565 та про припинення нарахування заборгованості за комунальні послуги, якими вона фактично не користується.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідач ТОВ "Керуюча компанія "ДОМ.КОМ" зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, позивачку ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, представника відповідача ТОВ "Керуюча компанія "ДОМ.КОМ" Сєроуха Є.В., який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-9).

Квартира отримана у спадок від матері ОСОБА_2 (а.с.9), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

21 грудня 2012 року між ТОВ "Керуюча компанія "ДОМ.КОМ" та Управлінням благоустрою та житлової політики Виконкому Криворізької міськради укладений Договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Жовтневому районі (об`єкт № 1) (а.с. 103-105).

Згідно договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Жовтневому районі (об`єкт №1), з 01.04.2013 року до ТОВ «Керуюча компанія «ДОМ.КОМ» перейшли функції управителя та надавача послуг з утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд у АДРЕСА_3 відноситься до об`єкту № 1, що підтверджується додатком до договору, а саме: перелік житлових будинків Жовтневого району (об`єкт №1) (а.с.106).

Між ТОВ "Керуюча компанія "ДОМ.КОМ" та власницею квартири АДРЕСА_4 - ОСОБА_2 , 1937 року народження, було укладено Договір № 565 від 01 квітня 2013 року про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 11-13).

14.06.2016 року співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 самостійно (без проведення конкурсу) обрали ТОВ «Керуюча компанія «ДОМ.КОМ» управителем для свого багатоквартирного будинку та визначили уповноважену особу співвласників будинку для укладення договору в особі ОСОБА_3 , про що свідчить протокол зборів співвласників від 14.06.2016 року (а.с. 107-108).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис (а.с. 121).

17.08.2018 року між ТОВ «Керуюча компанія «ДОМ.КОМ» та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 було укладено Договір № 68/2018 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (а.с. 16-24).

Місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 , з 24 січня 1989 року (а.с. 13).

Відповідно до акту від 27.03.2021 року, ОСОБА_1 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 31).

31 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Керуюча компанія «ДОМ.КОМ» із заявою, в якій просила не надавати послуги за адресою АДРЕСА_1 (а.с.10).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Керуюча компанія «ДОМ.КОМ» є належним управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , й обов`язок утримання майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства, а витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їх часток співвласника незалежно від факту використання ними належного їм житлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до п. 5 та п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору; споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач (п. 12 та п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Статтею 5 вищевказаного Закону встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Споживач має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості (п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Частиною 4 статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

Обов`язок утримання майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому, витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належного їм нежитлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку.

Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Відповідно до п. 5, п. 6 та п. 8 ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Так, ч. 2 ст. 7 вищевказаного закону передбачено, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 та ч. 2 ст. 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" витрати на управління багатоквартирним будинком включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком (ч. 3 ст. 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку").

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, ТОВ «Керуюча компанія «ДОМ.КОМ» є управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , а тому позивачка ОСОБА_1 , як власниця квартири АДРЕСА_6 у цьому будинку, зобов`язана здійснювати оплату житлово-комунальних послуг, які надаються відповідачем за цією адресою, й позовні вимоги щодо визнання незаконним нарахування за житлово-комунальні послуги, скасування заборованості та закриття особового рахунку є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги про те, що Типовий договір №68/2018 від 17.08.2018 року, укладений між ТОВ «Керуюча компанія «ДОМ.КОМ» та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , не має юридичної сили колегією суддів не приймаються, оскільки позивачка ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів про те, що вона уповноважена діями від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 .

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Керуюча компанія «ДОМ.КОМ» має функції з управління будинком АДРЕСА_2 на підставі Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Жовтневому районі (об`єкт № 1) від 21 грудня 2012 року, укладеного між ТОВ "Керуюча компанія "ДОМ.КОМ" та Управлінням благоустрою та житлової політики Виконкому Криворізької міськради, з 01.04.2013 року надає послуги з управління й утримання цього будинку, а тому всі співвласники квартир у цьому будинку несуть обов`язок зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2021 року - залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 листопада 2021 року.

Головуючий:

Судді: