Справа № 351/1714/21
Провадження № 2-с/351/14/21
У Х В А Л А

16 листопада 2021 року м. Снятин

Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Сегін І.Р. розглянув заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Ткаченка Олега Юрійовича про скасування судового наказу від 20 жовтня 2021 року у справі №351/1714/21 за заявою Акціонерного товариства "Оператор Газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу,-

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2021 року на адресу суду від адвоката Ткаченка О.Ю., який діє в інтересах боржника ОСОБА_1 надійшла заявапро скасування судового наказу, в якій просить скасувати судовий наказ, виданий Снятинським районним судом 20 жовтня 2021 року у справі №351/1714/21 за заявою Акціонерного товариства "Оператор Газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу, а саме: 4659,94 грн. заборгованості за послугу з розподілу природного газу за період з 01.01.2020 по 20.08.2021 та стягнення судових витрат в сумі 227,00 грн., який ОСОБА_1 отримала 30.10.2021.

Свою заяву мотивував тим, що вважає вимоги АТ "Оператор Газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу безпідставними, оскільки між ОСОБА_1 не існувало договірних відносин із АТ "Оператор Газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" на отримання нею послуг з розподілу природного газу. Пропозиція про укладення договору як побутовому споживачу та відповідний договір їй не надходили, Заяви-приєднання до умов договору вона не підписувала. Крім того, Постанови НКРЕКП, якими керується та на які у своїй заяві про видачу судового наказу посилається стягувач, а саме: №2080 від 07.10.2019; №3023 від 24.12.2019; №1161 від 24.06.2020; №2772 від 30.12.2020 та №125 від 30.01.2021 не зареєстровані в порядку, встановленому законом, як того вимагає ст.117 Конституції України.

Крім того заявник просить стягнути із АТ "Оператор Газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" у користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані із зверненням нею до суду із заявою про скасування судового наказу, які склдаються із 113,50 грн. судового збору, сплаченого при подачі заяви та 4500,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

Форма та зміст заяви про скасування судового наказу відповідає вимогам, викладеним у ст.170 ЦПК України.

Заяву подано в межах строку, встановленого ч.1 ст.170 ЦПК України, а отже питання про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу на розгляд не ставиться.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Перевіривши доводи заяви, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суддя вважає, що доводи, викладені в заяві про видачу судового наказу, потребують додаткового дослідження. З матеріалів та обставин даної справи вбачається, що між сторонами наявний спір про право.

Перевіривши матеріали справи та заяву про скасування судового наказу, вважаю, що підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні, заява про скасування судового наказу є обґрунтованою, а тому судовий наказ підлягає скасуванню.

Щодо вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного висновку.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

До заяви додано доказ сплати судового збору у розмірі 113,50 грн., що підтверджується квитанцією від 13.11.2021, а також докази оплати ОСОБА_1 послуг адвоката у сумі 4500,00 грн., що підтверджується Квитанцією до прибуткового касового ордеру №б/н від 12.11.2021, детальним описом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), Ордером на надання правничої допомоги від 12.11.2021, Договором про надання правничої допомоги від 03.11.2021 та Свідоцтвом про право ОСОБА_2 на заняття адвокатською діяльністю.

За змістом положень ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд звертає увагу на той факт, що відповідно до частини першої ст.42 ЦПК України, сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

АТ "Оператор Газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" звернувся до суду в порядку наказного провадження, в якому передбачено спрощене судове провадження. Заява про скасування судового наказу також подана у порядку наказного провадження

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч.2 ст.42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України "Наказне провадження". Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Суддя зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, при цьому, в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі. Отже стягувач за правилами наказного провадження буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

Із зазначених норм матеріального права та процесуальних норм встановлено, що судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частин 3 та 8 ст.141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України.

Разом з тим, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат. Отже, судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Отже саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає, оскільки зі змісту норм ЦПК України заявник позбавлений можливості заперечувати проти вимог боржника, що стосуються відшкодування витрат на правничу допомогу.

При цьому суд вважає, що заявником не доведено співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи про скасування судового наказу.

Таким чином суддя вважає, що у задоволенні клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

У стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід також відмовити, з огляду на те, що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника.

При цьому, з огляду на приписи ч.2 ст.164 ЦПК України, можна дійти висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Крім того, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат в наказному провадженні, суд виходить з того, що відповідно до положень ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч.2 ст.160 ЦПК України передбачено право особи звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу, якщо вона вважає, що їй належить право вимоги.

Отже боржник не позбавлений права стягнути відповідні витрати з стягувача (заявника) в порядку позовного провадження.

При цьому, суд наголошує, що ч.2 ст.164 ЦПК України визначає, що в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 42, 133, 137, 141, 160, 164, 170, 171 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Ткаченка Олега Юрійовича про скасування судового наказу від 20 жовтня 2021 року у справі №351/1714/21 за заявою Акціонерного товариства "Оператор Газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу задоволити частково.

Судовий наказ від 20 жовтня 2021 року у справі №351/1714/21 за заявою Акціонерного товариства "Оператор Газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" про стягнення із ОСОБА_1 - 4659,94 грн. заборгованості за послугу з розподілу природного газу за період з 01.01.2020 по 20.08.2021 та стягнення 227,00 грн. судових витрат скасувати.

У стягненні на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в сумі 4500,00 грн. та судового збору в сумі 113,50 грн з Акціонерного товариства "Оператор Газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" відмовити.

Роз`яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, з додержанням загальних правил щодо пред`явлення цивільного позову, визначеному ЦПК України.

Внесена сума судового збору стягувачу не повертається, а у разі пред`явлення ним позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Копії ухвали направити сторонам.

Ухвала в частині визначення судових витрат може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ігор СЕГІН