П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 року

м. Рівне

Справа № 565/315/21

Провадження № 22-ц/4815/1356/21

Головуючий у Кузнецовському міському суді

Рівненської області: суддя Зейкан І.Ю.

Рішення суду першої інстанції проголошено

(вступна і резолютивна частини):

о 09 год. 47 хв. 14 липня 2021 року у м. Вараш

Рівненської області

Повний текст рішення складено: 15.07.2021

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:

позивач Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Енергетик";

відповідач1 ОСОБА_1 ;

відповідач2 Державний реєстратор виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області Овечко Ірина Михайлівна;

представники учасників справи:

відповідача1 адвокат Савонік Любов Онуфріївна;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив Енергетик" на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14 липня 2021 року у цивільній справі за позовом Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив Енергетик" до ОСОБА_1 , Державного реєстратора виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області Овечко Ірини Михайлівни про скасування рішення державного реєстратора та припинення права власності,

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року в суд звернувся Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив Енергетик" (далі ОК "ЖБК Енергетик") з позовом до ОСОБА_1 , Державного реєстратора виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області Овечко І.М. (далі державний реєстратор) про скасування рішення державного реєстратора та припинення права власності. Мотивуючи вимоги, вказувалося, що у серпні 2020 року позивач дізнався, що 29 березня 2017 року державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34519190, за яким було зареєстровано право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Вважає, що дана реєстрація здійснена з порушенням правил ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зокрема державному реєстратору не подано усіх документів, що підтверджують набуття права власності відповідачем на квартиру.

Позивач зазначав, що всупереч пунктів 41, 77, 80 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2005 №1127 (далі Порядок), державному реєстратору не було подано документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; довідки кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі; технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14 липня 2021 року ОК "ЖБК Енергетик" відмовлено в позові до ОСОБА_1 , державного реєстратора про скасування рішення державного реєстратора та припинення права власності.

Позивачем подано апеляційну скаргу, де покликається на незаконність і необґрунтованість оскаржуваного рішення, що полягало у невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильному застосуванні норм матеріального права і порушенні норм процесуального права.

Обґрунтовуючи її, зазначалося про те, що суд попередньої інстанції зробив помилковий висновок, що ОСОБА_1 автоматично набула право власності на спірну квартиру з моменту здачі житлового багатоквартирного будинку в експлуатацію. При цьому судом безпідставно застосовано положення ст. 384 ЦК України до спірних правовідносин.

Вважає, що той факт, що рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 липня 2015 року у справі №565/136/15-ц, що набрало законної сили, за ОСОБА_1 визнано право на набуття у власність квартири згідно з договором про пайову участь у будівництві житла №116 від 22 квітня 2008 року ще не означає, що відповідач1 має автоматично набути право власності на спірну квартиру з моменту завершення будівництва і здачі будинку в експлуатацію. При цьому посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі №522/1029/18.

Звертає увагу на те, що судове рішення, за загальним правилом, не є підставою для виникнення права власності, адже ч. 5 ст. 11, ст. 331 ЦК України не передбачено виникнення такого речового права на новостворений об`єкт нерухомості на підставі рішення суду. Тому порядок оформлення права власності на об`єкт інвестування після прийняття такого об`єкта в експлуатацію визначено відповідними нормами. Отже, ОСОБА_1 могла набути право власності на спірну квартиру лише з моменту її передачі за відповідним актом, що зроблено не було, а тому й нею не було набуто право власності на спірну квартиру у встановленому законом порядку.

Заявник вказував, що державним реєстратором не додержано підпункту 3 п. 41 Порядку щодо необхідності подання документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, а також пунктів 77, 88 цього Порядку щодо подання довідки кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску у повному обсязі, а також акт приймання-передачі квартири, який не підписаний сторонами і на час вирішення спірних відносин.

Отже, за відсутності цих документів відповідач2 не мала права приймати рішення про реєстрацію за відповідачем1 права власності на спірну квартиру. Тому вважає, що рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 3419190 від 29.03.2017 має бути скасоване як незаконне.

З урахуванням вимог ст.ст. 638, 655, 658 ЦК України оскільки за відповідачем1 було визнано лише майнові права на набуття у власність спірної квартири, то об`єктом продажу за таким договором могли бути лише такі майнові права на спірну квартиру, а не передача права власності на неї, які вона не набула.

Щодо позовної давності, то зауважує, що про обставину реєстрації ОСОБА_1 за собою права власності на спірну квартиру позивачу стало відомо у серпні 2020 року, то підстав для застосування правил про позовну давність не вбачається. Відтак якщо все таким апеляційний суд дійде висновку, що перебіг позовної давності починається з 29 березня 2017 року, то відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи свідчать про поважність причин пропуску цього матеріального строку.

З цих міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги ОК "ЖБК Енергетик" і скасувати рішення державного реєстратора Міськвиконкому про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 3419190 від 29.03.2017 15:13:56, за яким було зареєстровано право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ; припинити право власності ОСОБА_1 на 1/1 частки трикімнатної квартири загальною площею 69, 1 м2 у АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 107, номер запису про право власності: 19708700.

У поданому відзиві представник відповідача1 адвокат Савонік Л.О., вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 виконала у повному обсязі умови договору про пайову участь у будівництві житла та майнові права на нерухоме майно, за якою визнані рішенням суду, набуває права власності на таке майно з моменту прийняття нерухомого майна до експлуатації.

Крім того, суд дійшов висновку про те, що фактичне набуття права власності відповідачем1 на спірну квартиру до дня його державної реєстрації, а також те, що державна реєстрація є лише моментом з якого держава визнає право власності на нерухоме майно, додатково свідчить про непропорційність позбавлення права власності відповідача лише з формальних підстав.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Як було з`ясовано судом, 22 квітня 2008 року між сторонами укладений договір № 116 про пайову участь у будівництві житла. Предметом договору виступала узгодженість сторін про будівництво кооперативом житлового будинку в АДРЕСА_3 і передача позивачу визначеної договором квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 69,5 кв.м. в даному будинку та оплата її замовником. Вказана обставина підтверджується копією договору про пайову участь у будівництві житла № 116 від 22 квітня 2008 року, а зміна прізвища відповідача1 з " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_3 " доводиться копією свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 від 02 вересня 2011 року.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 травня 2015 року у справі № 565/136/15-ц встановлена та обставина, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за угодою про пайову участь у будівництві житла № 116 від 22 квітня 2008 року виконала у повному обсязі та внесла плату у розмірі повної вартості квартири, що передбачена договором. Цим же рішенням визнано за ОСОБА_1 майнові права на трикімнатну квартиру АДРЕСА_5 .

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судом у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи. Оскільки обставини щодо виконання відповідачем1 вказаного договору та внесення ним плати у розмірі повної вартості квартири, а також визнання за ОСОБА_1 майнових прав на спірну квартиру, встановлено рішенням суду у справі, де участь брали ОСОБА_1 як позивач та ОК "ЖБК Енергетик" як відповідач і таке рішення набрало законної сили 09 вересня 2015 року, то вище викладена обставина визнається доведеною.

Відповідно до копії Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності № РВ 20, 24 лютого 2017 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області зареєстровано вказану декларацію та визнано готовим до експлуатації закінчений будівництвом об`єкт житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_3 (друга черга).

Копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 83770195 від 29 березня 2017 року підтверджується, що 27 березня 2017 року за ОСОБА_1 на праві приватної власності зареєстрована трикімнатна квартира загальною площею 69,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.ст. 328, 331, 382, 384 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено чіткий і вичерпний перелік підстав для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, де, зокрема, наведено, як одну із таких підстав, судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Пунктами 41, 77, 80 Порядку в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, передбачено, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються:

1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта;

2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси;

4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна ( уразі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність);

5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалося у результаті спільної діяльності).

Державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб або у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, проводиться за заявою власника такого майна або за умови уповноваження власником такого майна на підставі договору за заявою особи, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, у порядку, передбаченому пунктами 3-34 цього Порядку.

У разі коли державна реєстрація права власності здійснюється на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого завершено та який прийнято в експлуатацію після 1 січня 2013 року, особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, відповідним кооперативом з метою забезпечення державної реєстрації права власності кожного окремого власника нерухомого майна можуть бути подані для доручення до Державного реєстру прав:

- документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна);

- затверджений особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, перелік фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися для будівництва об`єкта нерухомого майна, або затверджений загальними зборами кооперативу список членів кооперативу;

- документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції, - у разі державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли законодавством не передбачено оформлення та видачу документа на такий об`єкт нерухомого майна).

Для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося у результаті діяльності кооперативу подаються:

- довідка кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі;

- технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо).

У разі коли державна реєстрація права власності здійснюється на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого завершено та який прийнято в експлуатацію після 1 січня 2013 року, також обов`язково зазначаються у відповідній заяві відомості про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та подаються завірені відповідним кооперативом копії:

- документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна);

- документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції, у разі державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли законодавством не передбачено оформлення та видачу документа на такий об`єкт нерухомого майна).

Повно і правильно з`ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні спірних правовідносин до застосування не підлягають норми матеріального права, на застосуванні яких наполягав позивач, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОК "ЖБК Енергетик" у задоволенні позову.

За положеннями п. 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Так, представником відповідача1 ОСОБА_4 до суду подана копія Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності № РВ 20, яка зареєстрована 24 лютого 2017 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області та відповідно до цієї декларації визнано готовим до експлуатації закінчений будівництвом об`єкт житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_3 (друга черга).

Відповідно до п. 41 Порядку документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Відповідно до копії технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 (інвентаризаційна справа № 10119, реєстровий номер 37к-192-8523), він виготовлений КП "Кузнецовське міське БТІ" 23 березня 2017 року на замовлення ОСОБА_1 , тобто до дня реєстрації права власності на спірну квартиру.

Зі змісту копії висновку № 15 про ідентифікацію об`єкта нерухомого майна за адресою від 22 березня 2017 року об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_1 та будівництво якого здійснювалось на підставі договору про пайову участь у будівництві житла № 116 від 22 квітня 2008 року, ідентифіковано як квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, у висновку зазначено, що даний висновок служить підставою для вчинення реєстраційно-правових дій по реєстрації права власності на вищезазначений об`єкт нерухомості.

Наведені обставини свідчать про помилковість доводів позивача щодо неможливості державним реєстратором прийняття рішення про реєстрацію за відповідачем1 права власності на спірну квартиру, так як державний реєстратор мала можливість перевірити реєстрацію відповідної декларації на сайті Державної архітектурно-будівельної інспекції, про що остання зазначала під час розгляду справи у суді попередньої інстанції.

При цьому відповідно до листа Виконавчого комітету Вараської міської ради від 07 липня 2021 року в електронній реєстраційній справі Державного реєстру речових прав р№ 107 зберігаються документи, які 29 березня 2017 року ОСОБА_1 подала для проведення державної реєстрації права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , а саме: договір про пайову участь у будівництві житла, укладений між ОК "ЖБК Енергетик" та ОСОБА_5 22 квітня 2008 року; технічний паспорт, виданий КП "Кузнецовське МБТІ" від 23 березня 2017 року; висновок про ідентифікацію об`єкта нерухомого майна за адресою, виданий КП "Кузнецовське МБТІ" 22 березня 2017 року № 15; рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 липня 2015 року у справі № 565/136/15-ц.

Отже, доводи заявника про реєстрацію права власності на квартиру за відповідачем1 без документів, передбачених п. 41 Порядку, спростовано вказаними доказами.

Тобто при проведенні державної реєстрації права власності на спірну квартиру державним реєстратором було додержано вимог законодавства, а тому доводи про скасування рішення державного реєстратора не ґрунтуються на обставинах справи.

Не заслуговують на увагу і аргументи заявника про те, що судове рішення не може бути підставою для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, оскільки відповідні висновки про це відображено в оскаржуваному рішенні, а також відповідають вимогам ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Судом також правильно спростовано і посилання автора апеляційної скарги про необхідність подання довідки про членство особи в кооперативі та внесення ним пайового внеску у повному обсязі, оскільки ці факти існували і були відомі державному реєстратору зі змісту рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 липня 2015 року, що набрало законної сили.

При цьому зроблено обґрунтований висновок про те, що задоволення вимог позивача лише з тих міркувань, що відповідачем1 не було подано довідку про членство в ОК "ЖБК Енергетик" і довідку про повну сплату пайового внеску, є непропорційним втручанням у право власності відповідача на спірну квартиру. Тому суд правильно не обмежувався формальним підходом при вирішенні справи, а виходив із об`єктивних мотивів та правовідносин, що склалися між сторонами. Також не обґрунтовано позивачем і шкоди, якої завдано відповідачами внаслідок оспорюваної державної реєстрації, та в чому вона полягала.

Зазначені висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями Верховного Суду, що висловлені у постанові від 27 квітня 2021 року.

За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З приводу доводів заявника про те, що за ОСОБА_1 визнано лише майнові права на набуття у власність спірної квартири, а тому об`єктом продажу за таким договором могли бути лише такі майнові права на спірну квартиру, а не передача права власності на неї, які вона не набула, то колегія суддів бере до уваги таке.

Суд попередньої інстанції правильно послався у своїх висновках на позицію Верховного Суду України, що зафіксована у постановах від 24 червня 2015 року у справі №6-316цс15 і від 18 листопада 2015 року у справі №6-1858цс15. Так, зазначено, що майнове право можна визначити як "право очікування", воно є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. При визначенні юридичних фактів, за настання яких ОСОБА_6 набула право власності на новостворене майно, враховано, що майнові права на спірну квартиру визнано за нею рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 липня 2015 року, що набрало законної сили. Тому суд обґрунтовано визнав, що оскільки житловий багатоквартирний будинок АДРЕСА_3 здано в експлуатацію 24 лютого 2017 року, тому у разі викупу квартири членом житлово-будівельного кооперативу до уведення будинку в експлуатацію він набуває право власності з моменту введення цього будинку в експлуатацію. Тобто ОСОБА_1 набула права власності на квартиру АДРЕСА_1 з 24 лютого 2017 року, правовий титул на що було підтверджено 29 березня 2017 року оспорюваним рішенням державного реєстратора.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції і визнає, що вони відповідають правовим позиціям Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постановах від 12 березня 2019 року у справі №911/3594/17 та від 05 червня 2019 року у справі №392/1829/17.

Решта аргументів автора апеляційної скарги також не свідчать про помилковість оскаржуваного рішення, а тому апеляційним судом відхиляються.

Приходячи до переконання до відхилення апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Окрім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення від 27 вересня 2001 року у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", пункт 32). Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення у справах Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист.

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст. ст. 368, 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив Енергетик" залишити без задоволення, а рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14 липня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий : С.В. Хилевич

Судді: С.В.Боймиструк

С.О.Гордійчук