гСправа № 358/1156/21 Провадження № 2/358/711/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 листопада 2021 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Кіхтенко С.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , який зареєстрований 14 листопада 2010 року виконавчим комітетом Побережківської сільської ради Богуславського району Київської області, актовий запис № 5.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери, погляди на життя та сім`ю. Зазначає, що вони припинили шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільне господарство, шлюб існує лише формально та збереження шлюбу суперечить її інтересам, що явилось підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу.

При вирішенні питання про відкриття провадження встановлено, що поданий позов не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відтак, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суд повинен перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту прав, а також дотримання правил підсудності та виконання вимог встановлених для форми, змісту позовної заяви.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

За загальним правилом, визначеним частиною першою ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше передбачено законом.

Згідно частини другої ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Так, позивачем у позовній заяві зазначено, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

30 вересня 2021 року судом було здійснено запит щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача як фізичної особи.

Згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області надісланої у відповідь на запит суду, місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 підтверджено та значиться за адресою: АДРЕСА_2 , що відноситься до території Фастівського району Київської області.

Вказана адреса відповідача не відноситься до територіальної підсудності Богуславського районного суду Київської області.

Разом з тим, як вбачається з тексту позовної заяви, позивачка зазначає, що звернувшись до Богуславського районного суду Київської області з даним позовом вона скористався правом на альтернативну підсудність, передбачену положеннями ч. 2 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України, а саме за домовленістю подружжя за зареєстрованим місцем реєстрації позивача ( АДРЕСА_3 , що територіально відноситься до Богуславського району Київської області).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що позов про розірвання шлюбу з особою, яка не має в Україні місця проживання або місце проживання якої невідоме, може пред`являтися за місцем знаходження майна відповідача, або за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а у випадку, коли з позивачем проживають його малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача - за місцем проживання позивача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за місцем проживання будь-кого з них.

Так, за домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них, що виражається у шлюбному чи іншому договорі, угоді між подружжям чи іншому документі.

Однак, позивачем не додано до позовної заяви підтвердження, що між подружжям існує домовленість про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання позивача, тобто в Богуславському районному суді Київської області.

Крім того, в аспекті ч. 2 ст. 28 ЦПК України згода на розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з подружжя має бути оформлена саме домовленістю подружжя, а не односторонньою заявою позивача на це.

При цьому, відповідно до ст.78 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, посадова особа органу місцевого самоврядування, начальник установи виконання покарань засвідчують справжність підпису на документах, зміст яких не суперечить законові і які не мають характеру угод та не містять у собі відомостей, що порочать честь і гідність людини. Нотаріус, посадова особа органу місцевого самоврядування, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчують факти, викладені у документі, а лише підтверджують, що підпис зроблено певною особою.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Зазначення позивачем у тексті позову про наявність домовленості між подружжям про розгляд справи саме за місцем реєстрації позивача, не є належним доказом такої домовленості.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження обґрунтування підсудності подання вказаного позову саме до Богуславського районного суду Київської області.

Вказані обставини є перешкодою для визначення підсудності та здійсненню подальших процесуальних дій.

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху та надання позивачу часу, необхідного для усунення зазначених недоліків.

З урахуванням викладеного, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачці ОСОБА_1 строк для усунення недоліків. Протягом наданого судом строку позивачці слід подати до суду позовну заяву, яка б відповідала вимогам ст. 175 ЦПК України, з усуненням вказаних в даній ухвалі суду недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, ч. 11 ст. 187, 197, 259, 260, 352, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення вказаних недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Копії ухвали невідкладно направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Кіхтенко