Номер провадження: 22-ц/813/9160/21
Головуючий у першій інстанції Петренко В.С.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 червня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про зміну та зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , в якій, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив суд змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10.08.2020 року, визначивши їх у твердій грошовій сумі у розмірі 1 578,00 грн., щомісячно, на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10 серпня 2020 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси по цивільній справі № 523/7195/19 було ухвалено стягнути з нього - ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вказує позивач, 25 лютого 2017 року між ним та ОСОБА_3 було укладено шлюб, а ІНФОРМАЦІЯ_2 від даного шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_5 . Позивач зазначає, що оскільки на його утриманні знаходиться його дружина та малолітня донька, а з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то для його другої дитини, грошового утримання залишається менше і вона знаходиться у гіршому стані (а.с.2-5).

10 червня 2021 року рішенням Київського районного суду м. Одеси позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про зміну та зменшення розміру аліментів залишено без задоволення (а.с.76-82).

Не погоджуючись із вказаним рішення суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що судом першої інстанції проігноровано факт наявності на утриманні ОСОБА_1 малолітньої дитини ОСОБА_5 та непрацездатного батька ОСОБА_6 . Також, на думку апелянт судом не було враховано й інших важливих обставин, зокрема того, що пенсія ОСОБА_1 є єдиним джерелом доходу сім`ї, так як ОСОБА_3 , дружина апелянта зараз не працює, займається доглядом за дитиною. Крім того, ОСОБА_1 хворіє на тяжке онкозахворювання, яке потребує значних фінансових витрат, в той час як пенсія складає 5500 грн (а.с. 85-91).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 липня 2021 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , справи вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 99-101).

13 вересня 2021 року на адресу суду надійшов від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначала, що судом першої інстанції не було враховано стан здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника на утриманні ще однієї дитини, непрацездатної дружини та непрацездатного батька, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підставі зазначеного, ОСОБА_3 просила суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі (а.с.105-109).

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, Одеський апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем до суду докази не підтверджують зміну матеріального або сімейного стану позивача, погіршення здоров`я тощо, тому в свою чергу не є підставами для зміни або зменшення розміру аліментів встановлених рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2020 року.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із копії рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2020 року, наявного в матеріалах справи, ОСОБА_2 з травня 2009 року проживала з ОСОБА_1 однією сім`єю без укладання шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 народила доньку ОСОБА_4 , про що в Книзі реєстрації народжень було зроблено відповідний актовий запис за № 2108. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку ст. 135 Сімейного Кодексу України. Згідно висновку експерта № 23 від 11.03.2020 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , народженою громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з ймовірністю 99,99999 %. Також судом було встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом другої групи безстроково, має захворювання «Анапластична олігодендрогліома» та отримує пенсію і розмірі 4 986,86 грн. Згідно зазначено рішення з ОСОБА_1 стягнено аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 08 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.10-11).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 25.02.2017 року ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_8 (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Бориславським міським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіально управління юстиції у Львівській області, ІНФОРМАЦІЯ_9 була народжена ОСОБА_5 (а.с. 9).

Відповідно до позначки в паспорті громадянина України щодо місця проживання, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8). Довідкою про реєстрацію місця проживання особи встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно довідки № 030757 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи безстроково (а.с. 12).

Стосовно зміни розміру аліментів апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина друга зазначеної статті встановлює, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

В постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 Верховний Суд зазначає, що статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що суд за заявою платника аліментів може прийняти рішення стосовно зменшення встановленого розміру аліментів лише підставі поданих до суду доказів щодо зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я тощо. Надані апелянтом до суду документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_1 , свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_2 , довідка про реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 та довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 030757 ніяким чином не підтверджують зміну зазначених станів платника аліментів або ж погіршення його здоров`я, оскільки зазначені обставини вже існували на момент ухвалення Суворовським районним судом м. Одеси рішення від 10 серпня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , в якому їм була надана правова оцінка.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2020 року набрало законної сили та не оскаржувалося до суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в судовому засіданні, яке відбулося 10 червня 2021 року в суді першої інстанції, сам стверджував, що його майновий чи сімейний стан, стан здоров`я на момент звернення до суду із позовною заявою щодо зменшення розміру аліментів не змінився.

Тому, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність в апелянта підстав для зменшення розміру аліментів встановленого рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2020 року.

Стосовно наданої апелянтом до суду копії індивідуальної програми реабілітації інваліда № 1123 слід зазначити наступне. Надана апелянтом копія програми реабілітації не є документом, який в даному випадку може бути підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки вона носить виключного рекомендаційний характер щодо здійснення ОСОБА_1 реабілітаційних заходів. З її змісту не вбачається розміру грошових коштів витрачених на консультації, амбулаторне/стаціонарне лікування, операційне втручання чи на купівлю певних препаратів, на що безпосередньо посилається апелянт. Тому відповідні доводи апелянта відхиляються апеляційним судом.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 2 ст. 89 зазначеного кодексу, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не спростували висновків суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

22.11.2021 року м. Одеса