Справа № 462/2482/20 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/811/1395/21 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи:41
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Івасюти М.В.;

адвоката Макєєвої Є.Ю. представника ТОВ «Мані Флоу»;

відповідачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Посікіри Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 , на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 22 лютого 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Мані Флоу» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути зі згаданої відповідачки заборгованість за кредитним договором № KF-0359 від 16.11.2007 року у розмірі 18 691, 14 доларів США, з яких: 13 446, 92 доларів США - заборгованість по кредиту, 5 244, 22 доларів США - заборгованість по відсотках, 985, 83 доларів США 3 % річних, а також судові витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 16.11.2007 року між ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та партнерства» та відповідачкою було укладено кредитний договір № KF-0359 (в подальшому «Кредитний договір»), відповідно до якого відповідачка отримала кредит в сумі 23 000, 00 доларів США на поточні потреби зі сплатою 13 % річних зі строком повернення до 15.11.2017 року.

Правонаступником ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та партнерства» є Публічне акціонерне товариство «БГ Банк».

24.10.2019 року ТОВ «Мані Флоу» стало переможцем торгів на електронному аукціоні щодо реалізації лоту GL21N212255 і за результатами цього аукціону між ПАТ «БГ Банк» та ТОВ «Мані Флоу» 28.11.2019 року було укладено договір відступлення/купівлі-продажу/ прав вимоги №11/2019-7, відповідно до умов якого ТОВ «Мані Флоу» набуло право вимоги за кредитним договором № KF-0359 від 16.11.2007 року, у зв`язку із невиконанням відповідачкою зобов`язань по якому і змушене звернутися до суду з даним позовом (а.с. 1-4).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу» грошові кошти у розмірі 985 доларів США 83 центи - три відсотки річних, а також 400 грн. 55 коп. понесених судових витрат.

У решті позовних вимог відмовлено у зв`язку із закінченням строку позовної давності (а.с. 114-115).

Дане рішення оскаржив представник відповідачки.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права.

Вважає, що позовні вимоги у зв`язку із закінченням строку позовної давності не підлягають задоволенні у повному обсязі, оскільки позовна вимога про стягнення 3 % річних від простроченої суми заборгованості, передбачених статтею 625 ЦК України, є похідною вимогою від позовної вимоги про стягнення основної суми боргу (а.с. 125-128).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта і її представника на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з мотивувальної та резолютивної частин оскаржуваного рішення, суд відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачки заборгованості по кредиту та по відсотках за користування ним у зв`язку із спливом («закінченням строку») позовної давності: рішення суду в цій частині ніким (в тому числі і позивачем) не оскаржується.

Задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідачки 985, 83 доларів США в якості 3 % річних від простроченої суми заборгованості, передбачених статтею 625 ЦК України, суд мотивував тим, «що, оскільки вчинене ОСОБА_1 прострочення грошового зобов`язання є триваючим порушенням, то правові підстави для застосування строку позовної давності у цій частині позовних вимог у суду відсутні та такі підлягають задоволенню».

На переконання колегії суддів, вищенаведені висновки не відповідають нормам матеріального права, виходячи з наступного.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82).

Як вже зазначалося вище, та обставина, що позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості по кредиту та по відсотках за користування ним заявлені зі спливом строків позовної давності, визнається всіма учасниками справи, а відтак доказуванню не підлягає (частина 1 статті 82 ЦПК України).

Представником відповідачки до суду першої інстанції до винесення ним рішення по даній справі було подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності (а.с. 71-72), що є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України).

За вищенаведених обставин позовна вимога про стягнення з відповідачки 985, 83 доларів США в якості 3 % річних від простроченої суми заборгованості, передбачених статтею 625 ЦК України, також не підлягає до задоволення як похідна вимога від позовної вимоги про стягнення основної суми боргу.

Вищенаведена правова позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі № 756/9094/15 (провадження № 61-47455св18), а також у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 року у справі № 757/44680/15-ц (провадження № 61-32171сво18) та (у відповідності до частини 4 статті 263 ЦПК України) є обов`язковою для судів першої та апеляційної інстанцій.

Колегія суддів також вважає, що до спірних правовідносин не підлягає до застосування правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц (на яку міститься посилання у письмових Поясненнях представника позивача на доводи апеляційної скарги; а.с. 151), оскільки між фактичними обставинами згаданої справи № 127/15672/16-ц та даної справи є суттєва різниця, а саме: у справі № 127/15672/16-ц суд вирішував питання про стягнення (зокрема)3 % річних, передбачених статтею 625 ЦК України, вже за наслідками не виконання боржником судового рішення, яким вже було стягнуто заборгованість за кредитним договором, а у даній справі сума основного боргу не була стягнутою в судовому порядку, а лише є предметом позовних вимог - у задоволенні яких відмовлено за спливом позовної давності.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку зі спливом позовної давності.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 22 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № KF-0359 від 16.11.2007 року у зв`язку зі спливом позовної давності.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу» (, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 3-А, вхід «Б», поверх 3, офіс 8) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 619 (шістсот дев`ятнадцять) грн. 50 коп. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 08 листопада 2021 року.

Головуючий: Цяцяк Р. П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.