Дата документу 22.11.2021 Справа № 328/54/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 328/54/21 Головуючий у 1 інстанції: Андрущенко О.Ю.
№ 22-ц/807/2725/21 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою ОСББ «Жасмін-9» на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 12 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Жасмін-9» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИВ

В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСББ «Жасмін-9» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 .

Вказала, що 02.11.2020 року під час підготовки опалювальної системи до опалювального періоду та заповнення водою мереж централізованого теплопостачання відбулося залиття її квартири АДРЕСА_1 , так як частина труби, яка знаходилась на горищі будинку АДРЕСА_2 була ржава та в незадовільному стані, яка прорвала та залила стелі квартири АДРЕСА_3 кімнатах і коридорі, про що 06 листопада 2020 року було складено Акт про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_4 , внаслідок аварії, що трапилась на системі теплопостачання.

Внаслідок залиття квартири холодною водою було залито стелю в 2 кімнатах та коридорі на площі приблизно 45,6 кв.м., залито шпалери в кімнаті на стелі й стінах, на стінах коридору загальною площею 5,8 кв. м., залита підлога в кімнаті, коридорі на площі приблизно 45,6 кв.м.. Згідно звіту про визначення вартості збитків, виготовленого ФОП ОСОБА_2 загальна вартість збитків становить 11 843,33 гривень.

02.11.2020 року позивачка через свого представника доньку ОСОБА_3 , звернулась до голови ОСББ «Жасмін-9» з повідомленням про залиття її квартири, після чого протягом години прийшов слюсар та перекрив воду, а через три години прийшла голова ОСББ ОСОБА_4 оглянула її квартиру та викликала відповідного фахівця (слюсаря), який 03.11.2020 року здійснив заміну частини труби, що прогнила та на якій була дірка і з неї витікала вода.

Будь-яких відшкодувань від ОСББ «Жасмін-9» позивачка не отримала, у зв`язку з чим, 04.11.2020 року позивачка вимушена була звернутись до голови ОСББ з письмовою заявою про необхідність скласти відповідний акт та запросила її на 06.11.2020 року о 14-00 годині для його складання, в зазначений час вона не прийшла, тому відповідний акт був складений без її участі, який був написаний сусідами та жителями цього ж будинку.

Акт про залиття квартири від 06.11.2020 року позивачка направила відповідачу поштою. 23.11.2020 року вона звернулася з вимогою до ОСББ «Жасмін 9» для проведення загальних зборів та вирішення спірної ситуації мирним шляхом, однак загальні збори не відбулися ані 25.11.2020 року, ані 27.11.2020 року. В подальшому 10 грудня 2020 року відбулися збори на яких позивачка надала копію звіту про визначення вартості збитків, але їй було відмовлено у відшкодуванні завданої шкоди.

Враховуючи вищевикладене, залиття квартири позивача відбулося з вини відповідача, оскільки джерело протікання води до квартири позивача мало початок з труби системи теплопостачання, яка розташована на горищі будинку АДРЕСА_2 обслуговування якої здійснює відповідач.

Зазначила, що залиттям квартири їй була заподіяна також і моральна шкода, яку вона оцінила у 2000 грн., так як вона зазнала страждань, у зв`язку з тим, що належне їй житло опинилося в непридатному для проживання стані та вона позбавлена була можливості використовувати дане житло за цільовим призначенням.

В добровільному порядку відшкодувати заподіяну шкоду відповідач відмовляється.

Посилаючись на вищезазначене просила суд, стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 11843 грн. 33 коп., моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн., судові витрати за послуги з оцінки збитків, завданих внаслідок залиття квартири в розмірі 1500,00 грн..

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 12 травня 2021 року позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жасмін-9» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки, завдані залиттям квартири, в розмірі 11843 грн. 33 коп..

Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жасмін-9» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану залиттям квартири, в розмірі 2000 грн. 00 коп..

Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жасмін-9» на користь ОСОБА_1 судові витрати за проведення оцінки вартості збитків в розмірі 1500 грн. 00 коп..

Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жасмін-9» на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп..

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСББ «Жасмін-9» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач в особі представника ОСОБА_5 просить її залишити без задоволення, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2021 року це 227 000 грн. (відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2021 рік" з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2270,00 грн. (2270,00 грн. Х 100 = 227 000 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 17625707 від 11.02.2014 року та № 45479079 від 12.10.2015 року.

Квартира позивачки знаходиться на верхньому поверсі будинку.

Згідно Акту про наслідки залиття квартири від 06.11.2020 року, складеного комісією в складі: голови правління ОСББ «Жасмін 9» Абрамової О.А., ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , Швидкого С., ОСОБА_7 та позивачки, встановлено, що 02.11.2020 року під час підготовки опалювальної системи до опалювального періоду та заповнення водою мереж централізованого теплопостачання відбулося залиття квартири АДРЕСА_1 , так як частина труби, яка знаходилась на горищі будинку АДРЕСА_2 була ржава та в незадовільному стані, яка прорвала і залила стелю квартири АДРЕСА_3 кімнатах і коридорі.

ОСОБА_4 голова ОСББ «Жасмін-9» на комісійний огляд квартири, який відбувався 06.11.2020 року не з`явилася.

Внаслідок залиття квартири холодною водою було залито стелю в 2 кімнатах та коридорі на площі приблизно 45,6 кв.м., залито шпалери в кімнаті на стелі й стінах, на стінах коридору загальною площею 5,8 кв. м., залита підлога в кімнаті, коридорі на площі приблизно 45,6 кв.м..

У відповідності до звіту про визначення вартості збитків, виготовленого ФОП ОСОБА_2 , завданих власниці квартири АДРЕСА_1 внаслідок затоплення, що сталося 02.11.2020 року, вартість збитків становить 11 843 (одинадцять тисяч вісімсот сорок три) грн. 33 коп. з урахуванням ПДВ.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі Закон) об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно ст. 18 Закону об`єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане: забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Таким чином, обладнання теплопостачання, яке знаходиться на горищі будинку АДРЕСА_2 , є спільним майном багатоквартирного будинку, а тому відповідач зобов`язаний забезпечувати належний технічний стан таких мереж.

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана особі і її майну або завдана майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка завдавача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини завдавача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності своєї вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, обчислюється, виходячи із реальної вартості втраченого майна або вартості виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі на момент розгляду справи.

Факт залиття квартири, власником якої є позивач ОСОБА_1 , з вини відповідача підтверджується актом про залиття квартири від 06.11.2020 року, в якому зазначено про причини залиття (під час підготовки опалювальної системи до опалювального періоду та заповнення водою мереж централізованого теплопостачання відбулося залиття квартири, так як частина труби, яка знаходилась на горищі будинку АДРЕСА_2 була в незадовільному стані, яка прорвала та залила стелю квартири АДРЕСА_5 ), які саме пошкодження в результаті залиття наявні в квартирі позивача та інше.

Так, в самому акті про залиття квартири зазначено місце та дату його складення, підписи присутніх осіб, зафіксовано факт залиття квартири позивача та видимі пошкодження стелі та стін туалетної кімнати та ін..

Дана позиція повністю узгоджується з висновками ВС в складі колегії суддів Касаційного цивільного суду викладеними в постанові від 12.03.2020 року № 757/37285/14-ц.

Розміру збитків, визначеному згідно звіту про визначення вартості збитків проведеному суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 , судом першої інстанції було надано відповідну оцінку за правилами ст.ст. 89 ЦПК України та взято для визначення майнової шкоди, заподіяної позивачу внаслідок залиття належної йому на праві власності квартири.

Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 3, 9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно з частиною першою, пунктом 3 частини другої, частиною третьою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди, яку слід стягнути на користь позивачки, суд враховує її похилий вік та те, що порушення її прав відбулось шляхом залиття її житла в холодну пору року. Також, суд враховує тривалість порушення її прав, зокрема, збитки позивачці не відшкодовано на час розгляду справи.

З огляду на викладене, з врахуванням принципів справедливості та розумності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення на користь позивача моральної шкоди в сумі 2000 грн.

Відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема, на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявляв та не надав інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Твердження скаржника про недопустимість доказу звіту про визначення вартості збитків, завданих власнику квартири АДРЕСА_1 ., складеного оцінювачем ОСОБА_2 , через відсутність відповідної кваліфікації є неспроможним.

Так, до Звіту оцінювачем додано копію свідоцтва про включення його до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності від 04.11.2015 року № 215 за Напрямом 1 «Оцінка об`єктів у матеріальній формі».

Зазначені напрями та спеціалізація повністю узгоджуються з Порядком ведення Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, затверджених наказом Фонду державного майна України від 10.06.2013 року № 796 та ст. 15 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

За таких обставин, встановивши, що позивач довів розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття його квартири, врахувавши дані акту обстеження квартири та висновок експертизи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заявленого ОСОБА_1 позову.

В порушення вимог статті 81 ЦПК України, яка покладає обов`язок на кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, із сторони ОСББ «Жасмін-9» на адресу суду не було надано будь-яких об`єктивних доказів, які б спростовували визначений звітом розмір матеріальних збитків, спричинених позивачу.

Ухвалюючи рішення у справі в цій частині, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що вказані позовні вимоги підлягають задоволенню.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСББ «Жасмін-9» залишити без задоволення.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 12 травня 2021 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2021 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков