справа № 2-5917/10
провадження №6/489/401/21
УХВАЛА

16 листопада 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретар судового засідання Сухно А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ассісто» (далі ТОВ «ФК «Ассісто») про заміну стягувача у виконавчому листі,

встановив:

В вересні 2021 року ТОВ «ФК «Ассісто» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі ПАТ «Віейбі Банк») на правонаступника ТОВ «ФК «Ассісто» у цивільній справі № 2-5917/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Віейбі Банк» заборгованості за кредитним договором № 16Б-3О.

В обґрунтування заяви вказано, що рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.12.2010 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Віейбі Банк» заборгованості за кредитним договором № 16Б-3О.

25.03.2020 між ПАТ «Віейбі Банк» та ТОВ «ФК «Ассісто» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 616802.1435, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Ассісто» набуло право вимог заборгованості за договорами кредиту, в т.ч. за договором кредиту № 16Б-3О.

Посилаючись на наведені обставини заявник просить замінити вибулого стягувача ПАТ «Віейбі Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Ассісто».

У судове засідання, призначене на 16.11.2021, учасники справи не з`явились, про час та місце проведення судового розгляду повідомлені належним чином, що відповідно до частини третьої статті 442 ЦПК України, що не перешкоджає розгляду заяви за їх відсутності. Крім того, при подачі заяви до суду представник заявника просив розгляд заяви здійснити у його відсутність.

Боржник ОСОБА_1 надала до суд письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та ухвалення судового рішення на розсуд суду.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Положеннями частин п`ятої, дев`ятої статті 268 ЦПК України передбачено, що датою ухвалення судового рішення є дата його складання.

Дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами цивільної справи підтверджується, що рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.12.2010 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Віейбі Банк» заборгованість за кредитним договором від 29.04.2008 № 16Б-3О в загальному розмірі 22798,55 грн. та судові витрати.

Згідно матеріалів цивільної справи виконавчий лист стягувачу видано 24.01.2011.

Доказів повного фактичного виконання рішення матеріали справи не містять.

Набуття права вимоги заявником підтверджено нотаріально посвідченим договором відступлення прав вимоги № 616802.1435, укладеним 25.03.2020 між ПАТ «Віейбі Банк» та ТОВ «ФК «Ассісто», відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Ассісто» набуло право вимог заборгованості за договорами кредиту, в т.ч. за договором кредиту № 16Б-3О, позичальником по якому є ОСОБА_1 .

При вирішенні заяви суд виходить з наступного правого регулювання.

Частиною першою статті 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, в тому числі, договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Положеннями статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником (частина перша). Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частина друга). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята).

Отже, у зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Тобто, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Для вирішення питання про заміну стягувача на стадії виконання судового рішення у разі укладення кредитором з іншою особою договору відступлення права вимоги не має значення чи відкрите виконавче провадження, так як у даному випадку заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження. Більш того, не маючи статусу сторони виконавчого провадження правонаступник фактично позбавлений можливості отримати інформацію про хід виконання судового рішення та отримати копію постанови про відкриття чи закінчення виконавчого провадження, звернутися до суду у разі необхідності з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку для його пред`явлення до виконання тощо.

Враховуючи наведе та наявні в матеріалах справи докази, суд вважає заяву ТОВ «ФК «Ассісто» обґрунтованою, оскільки заявник є новим кредитором боргових зобов`язань позичальника ОСОБА_1 по кредитному договору від 29.04.2008 № 16Б-3О, що підтверджено належними і допустимими доказами, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 260, 442 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ассісто» про заміну стягувача задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому листі, виданому Ленінським районним судом міста Миколаєва відповідно до рішення цього суду від 16.12.2010 у цивільній справі № 2-5917/10, з Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ассісто» ().

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 16.11.2021.

Суддя І.В.Коваленко