Справа № 447/1579/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 22-ц/811/4143/21 Доповідач: Копняк С. М.
У Х В А Л А

про залишення без руху

25 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді - доповідача Копняк С.М., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Пащука Артема Ігоровича на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 02 квітня 2014 року, ухвалене в складі головуючого судді Карбовнік І.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином,

В С Т А Н О В И В:

рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 02 квітня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, задоволено частково.

Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 43 414 грн 90 коп на відшкодування матеріальної шкоди. Вирішено питання судових витрат. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Пащука Артем Ігорович оскаржив таке в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

При вирішенні питання про відкриття провадження встановлено, що апеляційна скарга на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 02 квітня 2014 року, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, передбаченого частиною 1 статті 294 ЦПК України ( чинна на момент постановлення оскаржуваного рішення).

Представник позивача - адвокат Пащук А.І., покликаючись на те, що оскаржуване рішення було прийняте у відсутності позивача, йому таке не направлено, копію рішення отримано лише 27 жовтня 2021 року, відтак вважає, що апеляційна скарга подана ним в межах 30 днів з моменту отримання рішення суду, просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 02 квітня 2014 року.

Перевіривши доводи клопотання, приходжу до висновку, що в задоволенні такого слід відмовити, з огляду на таке.

Оскільки оскаржуване рішення ухвалено у 2014 році, строк на апеляційне оскарження обчислюється відповідно до приписів частини 1 статті 294 ЦПК України, чинної на момент постановлення оскаржуваного рішення.

Так, за приписами частини 1 статті 294 ЦПК України,апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 був присутнім в судовому засіданні 02 квітня 2014 року в якому проголошено вступну та резолютивну частини рішення (а.с.50), тобто позивач був обізнаний про постановлення оскаржуваного рішення 02 квітня 2014 року.

Так, дійсно в матеріалах справи відсутні дані про скерування судом першої інстанції судового рішення учасникам справи та отримання позивачем ОСОБА_1 копії такого.

Однак, позивач фактично сім років не вживав заходів щодо отримання оскаржуваного рішення, шляхом ознайомлення з матеріалами справи, надіслання відповідних заяв, запитів, тощо, хоча знав про те, що 02 квітня 2014 року постановлено оскаржуване рішення, проте, не скористався своїми процесуальними правами на подання апеляційної скарги в строк, визначений чинним законодавством, хоча мав об`єктивну можливість це зробити. Будь - яких належних доказів про те, чому позивач ОСОБА_1 був позбавлений можливості звернутися до суду першої інстанції за отриманням копії рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 02 квітня 2014 року в межах строку на апеляційне оскарження, або хоча б у розумний строк, враховуючи, що останній обізнаний про таке, апелянтом не надано, відтак у суду є підстави вважати, що позивач ОСОБА_1 недобросовісно здійснював свої процесуальні обов`язки.

Відповідно до п. 13 п. 1 Перехідних положень ЦПК України, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно частини 3 статті 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Враховуючи вказане, апеляційну скаргу слід залишити без руху для усунення вказаного вище недоліку, а саме для надання апелянту можливості подати апеляційному суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням обґрунтованих доводів поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

Крім цього, слід зазначити, у пунктах 46, 47 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) від 29 жовтня 2015 року, яке набуло статусу остаточного 29 січня 2016 року, за якими Суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

У пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Враховуючи вказане, апеляційну скаргу слід залишити без руху для усунення вказаного вище недоліку, а саме для надання апелянту можливості подати апеляційному суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням обґрунтованих доводів поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

Особу, що подала скаргу слід попередити про те, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, їй буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Документи на виконання вимог ухвали, необхідно у визначений строк подати Львівському апеляційному суду.

Керуючись статтями 185, 352, 357 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Пащука Артема Ігоровича про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 02 квітня 2014 року - відмовити.

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Пащука Артема Ігоровича на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 02 квітня 2014 року - залишити без руху.

Надати особі, що подала скаргу строк для усунення недоліків апеляційної скарги - десять днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк, особі, що подала скаргу буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Суддя С.М. Копняк