РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/3924/21

провадження у справі № 2/0285/961/21

02 листопада 2021 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі головуючої судді Сташків Т.Г.,

за секретаря судового засідання Сарган О.А.,

за участі позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинської міської ради Житомирської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просила визнати за нею право власності на 65/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, власником 65/100 частин спірного будинку був її рідний дядько ОСОБА_3 , який проживав у РФ та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інші 35/100 частин спірного будинку належали матері позивача ОСОБА_4 . Позивач проживає у спірному будинку з дня свого народження до сьогоднішнього дня. Іншого житла у родини не має. Враховуючи те, що дядько позивача ОСОБА_3 помер ще у 1998 році, до набрання чинності ЦК України, то позивач позбавлена можливості вирішити спір у позасудовому порядку.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. В заяві просили розгляд справи провести бех участі представника міської ради. При вирішенні зазначеної вище справи покладаються на розсуд суду.

За таких обставин, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності відповідача.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 35/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 (а.с. 11).

Інші 65/100 частин спірного будинку належали її рідному дядько ОСОБА_3 , на підставі заповіту ОСОБА_5 від 1968 року (а.с. 17, 18, 20). Дядько ОСОБА_3 проживав у РФ та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що вона проживає у спірному будинку з дня свого народження й до дня звернення до суду із зазначеним позовом.

Згідно паспорта громадянина України зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 (а.с. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (частина четверта статті 344 ЦК України).

У п.п. 9, 10 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

? володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

? володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

? володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 28.04.2020 року № 552/1354/18, постановленій в справі у подібних правовідносинах суд касаційної інстанції зазначив, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач знала, що 65/100 частин спірного будинку належало її бабі ОСОБА_5 , після смерті якої право власності на вказане майно набув дядько позивача ОСОБА_3 в порядку спадкування, а тому відсутні правові підстави для визнання права власності за позивачем на спірне майно за набувальною давністю, оскільки ОСОБА_1 в розумінні ст. 344 ЦК України не є добросовісним набувачем.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки вони є необґрунтованими та не підтверджуються належними доказами.

Керуючись статтями 4, 10-12, 76-82, 141, 258-259, 264-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Новоград-Волинської міської ради Житомирської області про визнання права власності на 65/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 за набувальною давністю, відмовити повністю.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційний розгляд справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту рішення 08.11.2021 року.

Головуюча суддя Т.Г. Сташків