Справа № 386/1105/21
Провадження № 2/386/349/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

25 листопада 2021 року смт. Голованівськ

Суддя Голованівського районного суду Кіровоградської області Гут Ю. О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог Христинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення батька з актового запису про народження та визнання батьківства та стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог Христинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення батька з актового запису про народження та визнання батьківства та стягнення аліментів, в якій просить виключити з актового запису №46 від 25 квітня 2018 року по Христинівському відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Христинівка Черкаської області, відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як батька дитини; визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Христинівка Черкаської області; внести в актовий запис №46 від 25 квітня 2018 року по Христинівському відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зміни, вказати в графах прізвище, ім`я та по батькові дитини: вказати ОСОБА_5 ; внести в актовий запис №46 від 25 квітня 2018 року по Христинівському відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зміни, вказати в графі батько : ОСОБА_3 ; стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 в розмірі ј всіх видів доходів (заробітку), але не більше десяти прожиткових мінімумів, щомісячно до досягнення ним повноліття.

Також позивач звернулась до суду з заявою про звільнення її від сплати судового збору.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до пункту 2 частини 3 статті 175 ЦПК України, заява повинна містити: дані сторін по справі, а саме: про місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти.

Натомість, в порушення вищевказаних вимог Цивільного процесуального кодексу України, позивачем, або його представником у позовній заяві не зазначено адреси місця реєстрації (проживання) позивача та відповідачів, а лише адреси для листування.

Окрім того, відповідно до п.5 ч.2 ст.175ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 83 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст.128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1ст. 135СК).

Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Також, у постанові від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц, провадження №61-6030св18 Верховний Суд зазначив, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. А доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Так, в позовній заяві позивач просить визнати ОСОБА_3 батьком дитини, але при цьому не додає жодних доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача.

Окрім того, в порушення наведенного, позивачем не надано до суду доказів того, що ОСОБА_2 не є батьком дитини, не має відношення до дитини.

Статтею 138 СК України закріплено право матері дитини на оспорювання батьківства свого чоловіка. Жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.

У ч.3, 4 статті 128СК України зазначається, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Серед доданих до позовної заяви письмових доказів відсутні відомості про те, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. При цьому надані відомості про те, що батьком дитини записаний ОСОБА_2 .

Також разом із позовною заявою позивач надала заяву про звільнення її від сплати судового збору в зв`язку з матеріальним становищем, оскільки не працює та за 2021 рік отримала малий дохід в розмірі 18000грн., проте за подання позовної заяви до суду необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1818 грн., тобто більше ніж 5% від її доходу за рік.

Відповідно до вимог ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до оплати судових витрат, або звільнити від їх сплати.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про судовий збір» , враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

В своєму клопотання позивачка просить про звільнення її від сплати судового збору посилаються на важке матеріальтне становище.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справах за таких умов, якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних та житлових прав.

Основна умова, за якою може мати місце відстрочка чи розстрочка, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати - це майновий стан сторони, який повинен бути підтверджений суду достовірними доказами.

Дослідивши клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні, оскільки згідно довідки про доходи позивача із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, застрахованої особи ОСОБА_1 дохід за 2020 рік складає 63238 грн. 55 коп.

Згідно довідки Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України про суми виплачених доходів, позивач за 2020 рік отримала дохід у розмірі 13393 грн. 60 коп.

Тобто, загальний розмір доходу позивача склав 76632 грн. 15 коп.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає справі у цій справі, становить менше ніж 5% від річного доходу позивача.

Враховуючи вище викладене, позивачу необхідно сплати судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру у кількості двох вимог у розмірі, що становить 1818 грн.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що зазначена позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України,суд,-

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання до суду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог Христинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення батька з актового запису про народження та визнання батьківства та стягнення аліментів.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог Христинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення батька з актового запису про народження та визнання батьківства та стягнення аліментів - залишити без руху.

Запропонувати позивачу в п?ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали: усунути недоліки вказані в мотивувальній частині ухвали.

В разі не усунення до встановленого терміну недоліків, зазначених в ухвалі, заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявнику з усіма додатками до неї.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Гут Ю. О.