Справа № 466/5528/17 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/811/2419/19 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2021 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Симець В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 травня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

31 липня 2017 року публічне акціонерне товариство (далі ПАТ) «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом, в якому просив солідарно стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 15.08.2007 року в розмірі 24507,34 доларів США та 1768 грн. 75 коп., з яких станом на 26.07.2017 року: 24318,91 доларів США заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 861,91 доларів США; 188,43 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, та 1768 грн. 75 коп. пеня за несвоєчасне погашення кредиту.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до вказаного кредитного договору відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 35000 доларів США, який зобов`язувався повернути у повному обсязі до 14.08.2037 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,3% річних, шляхом внесення щомісячних платежів у розмірах та в строки, передбачені кредитним договором, однак, свої зобов`язання належним чином не виконав, а тому банк пред`явив вимогу про дострокове стягнення усієї заборгованості за кредитним договором з відповідачів, як із солідарних боржників.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24 травня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по договору про надання споживчого кредиту №0 від 15.08.2007 року в розмірі 24507,34 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 1768 грн. 75 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по договору про надання споживчого кредиту №0 від 15.08.2007 року в розмірі 24507,34 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 1768 грн. 75 коп.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» по 3175 грн. 65 коп. витрат по оплаті судового збору.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_1 , просить його скасувати в частині солідарного стягнення з поручителів заборгованості за кредитним договором та стягнення з них у рівних частках сплаченого позивачем судового збору і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні цих позовних вимог.

Апелянт зазначає, що прострочення сплати щомісячного платежу за кредитним договором, який необхідно було вносити до 15 числа кожного місяця, позичальник допустив у листопаді 2016 року, а тому позивач повинен був пред`явити вимогу до поручителів впродовж шести місяців, починаючи з 15.11.2016 року (з моменту настання строку погашення чергового платежу) до 16.05.2017 року, однак, позивач звернувся із вказаним позовом лише у липні 2017 року, а тому порука поручителів по зобов`язаннях позичальника припинилась на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України, оскільки в укладених договорах поруки не встановлено строку, після закінчення якого порука припиняється.

Вважає, що судом першої інстанції в цій частині спору неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та допущено порушення норм матеріального права.

Крім того, просить врахувати, що вона є інвалідом 2-ої групи, а тому звільняється від сплати судового збору.

Постановою Львівського апеляційного суду від 05 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 травня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 05 червня 2019 року постанову Львівського апеляційного суду від 05 листопада 2018 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Поновлено виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 травня 2018 року в частині вирішених вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, сторона позивача та сторона відповідача ОСОБА_1 подали письмові пояснення по справі та клопотання про розгляд справи у їхній відсутності, клопотань про відкладення розгляду справи від інших учасників не надходило, а тому розгляд справи проведено апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 22.12.2020 року, є дата складення повного судового рішення 04.01.2021 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому (частина друга статті 1050 ЦК України).

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

За змістом частини першої, другої статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України, у редакції до введення у дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування», порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання, в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України, порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 17 вересня 2014 року (справа №6-53цс14), від 20 квітня 2016 року (справа №6-2662цс15), від 29 березня 2017 року (справа №6-3087цс16).

Правильність застосування положень частини четвертої статті 559 ЦК України було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі №408/8040/12 (провадження №14-145цс18) та у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), за наслідками розгляду яких Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 червня 2018 року та у постанові від 31 жовтня 2018 року виклала правовий висновок про відсутність підстав для відступлення від сталої практики Верховного Суду України й Верховного Суду та вказала, що з огляду на положення другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України можна зробити висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором, повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання, в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України, порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Судом встановлено, що 15.08.2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком (далі АКІБ) «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» (кредитодавцем), та ОСОБА_2 (позичальником) укладено договір про надання споживчого кредиту №0 (а.с.5-26 т.1), за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 35000 доларів США зі сплатою 11,3 % річних протягом 30 календарних днів від дати видачі кредиту, які підлягають перегляду кожного наступного місяця строку кредитування у порядку, передбаченому кредитним договором.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору, 15.08.2017 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 та між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 були укладені договори поруки №133781 та №133784, відповідно (а.с.27-32 т.1), за умовами яких поручителі кожен окремо зобов`язалися відповідати у повному обсязі та солідарно з боржником за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплати процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

Пунктами 3.1. зазначених договорів поруки передбачено, що вони діють до повного припинення усіх зобов`язань боржника за кредитним договором.

Згідно графіка погашення кредиту (Додаток №1 до кредитного договору), кредит підлягає поверненню періодичними платежами у розмірі 97 доларів США до 15 числа кожного місяця, з кінцевим терміном повернення 14.08.2037 року.

Порядок дострокового повернення кредиту за вимогою банку визначений розділом 6 кредитного договору.

Так, зокрема, пунктом 6.1.2 кредитного договору передбачено право банку визнати термін повернення кредиту таким, що настав, та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення.

У пункті 6.2 кредитного договору зазначено, що в разі застосування банком права, передбаченого пунктом 6.1.2 договору, порядок дострокового повернення всієї суми кредиту та дострокової сплати плати за кредит є наступним, а саме:

банк повідомляє позичальника про встановлення нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за користування таким кредитом за договором шляхом направлення відповідної письмової вимоги поштою (цінним листом з описом та повідомленням про вручення) за адресою позичальника;

термін дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит обов`язковими до повернення і сплати в повному обсязі банку з 32-го календарного дня, рахуючи з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) банку про дострокове повернення кредиту за умови, що: а) банк направив за адресою позичальника повідомлення (вимогу) про порушення зобов`язань позичальника за договором та про дострокове повернення кредиту і плати за кредит; б) позичальник не усунув зазначених банком порушень зобов`язань позичальника за договором протягом 31-го календарного дня з дати одержання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку;

не пізніше дати дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит позичальник зобов`язується виконати в повному обсязі й інші власні грошові зобов`язання, передбачені договором;

в разі порушення позичальником нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої ним суми кредиту та/або сплати плати за кредит за договором, вважається, що такий позичальник користується кредитом понад строк, встановлений договором, при цьому, починаючи з наступного робочого дня, сума такого кредиту вважається простроченою сумою основного боргу, а сума плати за кредит відповідно простроченими процентами та/або простроченими комісіями.

Встановлено, що банк направив за адресою позичальника письмову вимогу від 26.05.2017 року про порушення зобов`язань позичальника за кредитним договором та про дострокове повернення кредиту і сплати нарахованих процентів, яку позичальник ОСОБА_2 отримав 02.06.2017 року (а.с.33-35 т.1), а тому термін дострокового повернення всієї суми кредиту та сплати нарахованих процентів за користування кредитом вважаються такими, що настали, а кредит і сплата нарахованих процентів обов`язковими до повернення і сплати в повному обсязі банку, з 04.07.2017 року.

Позичальник ОСОБА_2 свого обов`язку по достроковому поверненню кредиту і сплати нарахованих процентів за користування кредитом у вказаний вище строк не виконав, а тому, починаючи з 04.07.2017 року, тобто з дати встановлення нового (дострокового) терміну повернення кредиту, необхідно обраховувати перебіг шестимісячного строку, в межах якого банк повинен пред`явити вимогу (позов) до поручителів про дострокове повернення кредиту і сплати нарахованих процентів, а також інших нарахованих на цю дату платежів, передбачених кредитним договором.

Отже, звернувшись до суду з позовом 31.07.2017 року, позивач дотримався встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред`явлення вимоги до поручителів про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, однак, з урахуванням умов кредитного договору про повернення кредиту частинами, шляхом сплати щомісячних платежів, порука поручителів припинилась в частині вимоги банку про стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені, нарахованих позивачем за період з 15.11.2016 року по 31.01.2017 року, тобто поза межами шестимісячного строку з моменту пред`явлення вказаного позову.

Так, згідно довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.42-52 т.1), станом на 26.07.2017 року заборгованість за кредитним договором становить 24507,34 доларів США та 1768 грн. 75 коп., з яких: 24318,91 доларів США заборгованість за кредитом; 188,43 доларів США заборгованість за процентами; 1768 грн. 75 коп. заборгованість по пені.

Нового розрахунку заборгованості, з урахуванням припинення поруки поручителів в частині стягнення щомісячних платежів за період з 15.11.2016 року по 31.01.2017 року позивач апеляційному суду не подав, а тому при вирішенні спору в цій частині суд враховує наведену вище довідку-розрахунок і доходить висновку про те, що з поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором без урахування нарахованих банком процентів у розмірі 188,43 доларів США, оскільки за період припинення поруки, станом на 01.02.2017 року, заборгованість по щомісячних платежах по сплаті процентів за користування кредитом становила 240,12 доларів США, що є більшою сумою стягнення, ніж нарахована банком сума процентів станом на 01.07.2017 року 188,43 доларів США, та без урахування нарахованої банком пені за період з 18.11.2016 року по 15.02.2017 року на суму 272 грн. 66 коп., оскільки порука поручителів за вимогою банку про стягнення пені за вказаний вище період є припиненою, а також без урахування нарахованої банком пені за період з 16.06.2017 року по 26.07.2017 року на загальну суму 508 грн. 86 коп., оскільки відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10цс18), позивач не мав права нараховувати пеню, починаючи з 04.07.2017 року, тобто від дня настання у нього права на вимогу про дострокове повернення кредиту та нарахованих на день пред`явлення такої вимоги процентів за користування кредитом, а іншого, правильного розрахунку заборгованості позивач не подав.

Оскільки достроковому стягненню, з урахуванням внесених позичальником платежів на погашення кредиту станом на 04.07.2017 року, підлягала заборгованість за тілом кредиту в розмірі 24318,91 доларів США, тому вимога позивача про солідарне стягнення з поручителів цієї заборгованості є законною, так як вимога позивача про дострокове стягнення всієї суми кредиту, яка залишилась неповернутою позичальником, заявлена позивачем до поручителів в межах шестимісячного строку з дня настання такого права з 04.07.2017 року.

Таким чином, з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , як із поручителів солідарних з позичальником боржників, підлягає стягненню заборгованість по тілу кредиту в розмірі 24318,91 доларів США та нарахована банком пеня в розмірі 987 грн. 23 коп., а тому рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у користь ПАТ «УкрСиббанк» усієї суми заборгованості за кредитним договором підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом в цій частині нового рішення про часткове задоволення цих позовних вимог, лише в частині солідарного стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 24318,91 доларів США та 987 грн. 23 коп.

Також рішення суду першої інстанції необхідно скасувати і в частині розподілу судових витрат з ухваленням апеляційним судом в цій частині нового рішення про стягнення судових витрат, понесених позивачем по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 9526 грн. 94 коп., лише з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки відповідач ОСОБА_1 є інвалідом 2-ої групи, а тому відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Отже, з урахуванням вимог статті 141 ЦПК України та принципу пропорційності, з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути у користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4811 грн. 10 коп., а з відповідача ОСОБА_3 в розмірі 4715 грн. 84 коп.

В іншій частині, правових підстав для зміни чи скасування рішення суду немає, а тому апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 травня 2018 року в частині задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 15.08.2007 року в розмірі 24507,34 доларів США та 1768 гривень 75 копійок скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким ці позовні вимоги публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), як із солідарного з ОСОБА_2 боржника, у користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (м.Київ, вул.Андріївська, 2/12, ) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 15.08.2007 року в розмірі 24318,91 доларів США та 987 гривень 23 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), як із солідарного з ОСОБА_2 боржника, у користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (м.Київ, вул.Андріївська, 2/12, ) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 15.08.2007 року в розмірі 24318,91 доларів США та 987 гривень 23 копійок.

В задоволенні решти вимог в цій частині відмовити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 травня 2018 року в частині розподілу судових витрат скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) у користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (м.Київ, вул.Андріївська, 2/12, ) судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 4811 гривень 10 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (м.Київ, вул.Андріївська, 2/12, ) судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 4715 гривень 84 копійок.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 04 січня 2021 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.