Провадження № 2-з/201/318/2021
УХВАЛА

24 листопада 2021 року місто Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Федоріщев С.С., ознайомившись із заявою представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Златко Груп», ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Тетяни Анатоліївни, третя особа ОСОБА_3 про скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 29 жовтня 2021року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Златко Груп», ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Тетяни Анатоліївни, третя особа ОСОБА_3 про скасування рішень.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2021 року було відкрито провадження у вищевказаній справі.

Представником позивача 22 листопада 2021 року до суду подано заяву про забезпечення позову, у якій останній просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо:

-квартири АДРЕСА_1 ;

-транспортного засобу легкового універсалу В, марки Porshe, модель Cayenne, рік випуску 2007, колір чорна перлина, шасі (рама, кузов, коляска) VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

-транспортного засобу пасажирського В, марки Mersedes-Benz, модель Vito 1HCdi, рік випуску 2007, колір білий, шасі (рама, кузов, коляска) VIN НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 .

В обґрунтування зазначеної заяви позивач зазначає, що позивачка є власницею вищевказаного майна та з метою недопущення незаконного позбавлення права власності на зазначене майно та для збереження балансу прав та інтересів сторін на час судового розгляду справи, позивачка вимушена звернутись до суду із заявою про забезпечення позову. Крім того, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, розглянувши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення у справі в разі задоволення заявленого позову.

При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При цьому відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою. Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та з урахуванням роз`яснень Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що спірне майно (в тому числі рухоме майно, грошові суми тощо), може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, заявник, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, не навів правових підстав заявляти вимоги про забезпечення позову саме шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо належного позивачці майна. Не надав додаткові документи та інші докази, що підтверджують необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб.

При цьому загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Ураховуючи вищезазначені положення ст. 149, 150 ЦПК України, відповідні роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України, а також те, що безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовити, оскільки обраний заявником спосіб забезпечення позову не відповідає вимогам закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Златко Груп», ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Тетяни Анатоліївни, третя особа ОСОБА_3 про скасування рішень відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Федоріщев