Справа № 405/8287/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2021 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

з участю секретаря : Фришко А.Ю.

представника позивача : адвоката Чернецького Д.В.

представника відповідача адвоката Пилипець А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький в режимі відео конференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на його користь суму страхового відшкодування в розмірі 250078,36грн. та понесені ним судові витрати по справі.

Позов обґрунтовує тим, що 12.06.2018 року між ним та відповідачем, через його Кіровоградську обласну дирекцію у м. Кропивницький, укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Каско без виключень» № 002183 щодо належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 21.04.2018 рокуна праві приватної власності легкового автомобіля марки Porsche Panamera, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2017 року випуску. Договір укладено на строк один рік, тобто до 12.06.2019 року (п. 10.1 та розділ 18 договору).

Відповідно до умов договору (розділ 10) ним своєчасно та в повному обсязі сплачено страховий платіж в сумі 109 200 грн. Договором визначено перелік страхових випадків, який включає в себе, дорожньо-транспортні пригоди, незаконне заволодіння, протиправні дії третіх осіб, стихійні лиха, пожежі та вибухи, зовнішній сплив (інші випадкові події).

23.05.2019 року у місті Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного вище належного йому транспортного засобу Porsche Panamera, внаслідок якої автомобіль отримав пошкодження переднього лівого крила, передньої лівої фари та переднього бампера.Одразу ж після настання страхового випадку, 23.05.2019 року він, у відповідності до умов Договору, повідомив про страховий випадок відповідачу за телефоном гарячої лінії, що вказаний безпосередньо у договорі, а також погодив виїзд представника страховика на місце події. Також у відповідності до умов Договору він викликав на місце події патрульну поліцію, працівниками якої також було складено відповідну схему ДТП.Прибувши на місце події, представник відповідача склав акт огляду транспортного засобу, власну схему ДТП, а також зробив фотографії пошкодженого автомобіля. Після цього, у відповідності до умов Договору, він за формою встановленого страховиком зразка безпосередньо на місці ДТП подав письмову заяву представнику відповідача про настання страхового випадку. Також надав представнику відповідача копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія, свій примірник договору страхування, свій паспорт та ідентифікаційний код, а також довідку про свої банківській реквізити.

24.05.2019 року він звернувся до офіційного дилера торгівельної марки «Porsche» у м. Львів з метою визначення вартості ремонту належного йому автомобіля, де отримав відповідний рахунок. Копію отриманого рахунку він надав представнику відповідача, який до того складав документи про ДТП.Представник відповідача обіцяв йому вирішити питання про здійснення виплати впродовж двох днів, як це передбачено законом та договором.

Оскільки він від відповідача страхової виплати попри свої численні звернення не отримав, то забрав автомобіль спочатку до м. Кропивницький, де був зареєстрований, а потім до м. Черкаси, де тимчасово проживав. У серпні 2019 року він відремонтував автомобіль за власний кошт, сплативши за це згідно відповідної квитанції грошові кошти в сумі 249 490 грн.Відповідач у здійсненні йому страхової виплати відмовив з посиланням на подачу ним свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку.

Вважає дії відповідача незаконними та такими, що суперечать умовам укладеного між сторонами Договору страхування та вимогам ч.ч. 2-3 ст. 988 ЦК України, просить суд стягнути на його користь з відповідача страхове відшкодування в розмірі 250 078,36грн.

Ухвалою суду від 18.11.2019 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

11.12.2019 року відповідачем подано відзив на позов, в якому він зазначає, що не визнає позовні вимоги позивача, посилаючись на надання позивачем свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку, створення страховикові перешкод у визначенні обставин ДТП, що відповідно до п.п. 3, 5 ст. 26 Закону України «Про страхування» є підставою для відмови у здійсненні виплати страхового відшкодування.

Зокрема, відповідач у відзиві послався на отриманий ним на своє замовлення висновок експертного транспортно-трасологічного дослідження механізму та обставин пошкодження автомобіля, виконаний 26.07.2019 року експертом ОСОБА_2 , з якого вбачається, що автомобіль позивача не міг 23.05.2019 року зазнати механічних пошкоджень в рамках пригоди, яка заявлена водієм, а тому пояснення водія щодо обставин та місця автомобіля не спроможні. Це відповідно до умов п.п. 25.1.3 та 25.1.5 п. 25.1 Договору страхування є підставою для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування.

02.01.2020 року представником позивача подано відповідь на відзив відповідача.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що позивач не подавав відповідачу жодних неправдивих відомостей про факт настання 23.05.2019 року страхового випадку з належним йому автомобілем та не створював відповідачу жодних перешкод у визначенні обставин пригоди, а наданий представником відповідача висновок експертного транспортно-трасологічного дослідження механізму та обставин пошкодження автомобіля не може вважатися належним, допустимим та достовірним доказом в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України, а також що в своїй заяві про настання події, копія якої додана відповідачем до його відзиву на позов, позивач зазначив лише, що він залишив автомобіль у певному місці в певний час доби у непошкодженому стані, а також що у певний час після цього побачив автомобіль у тому самому місці, але вже у пошкодженому стані; він не зазначав ніякого механізму отримання автомобілем будь-яких пошкоджень, а також обставин їх нанесення, тому що не був очевидцем цих подій; він навіть не міг достеменно знати, чи пошкодження утворилися внаслідок ДТП, чи внаслідок протиправних дій інших осіб (при тому що обидва такі ризики застраховані згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 002183 від 12.06.2018 року). Оскільки, працівники патрульної поліції, яких викликав позивач, склали саме схему ДТП, він виходив з того, що причиною пошкоджень автомобіля стала саме ДТП. Тим більш, що аварійний комісар відповідача, який прибув на місце події, також казав саме про ДТП. Отже в своїй заяві про настання події позивач не вказував свідомо жодних недостовірних відомостей, якщо він і помилився щодо природи пошкоджень свого автомобіля (протиправних дій інших осіб замість ДТП), то така помилка є ненавмисною.

Ухвалою суду від 20.01.2020 року підготовче засідання у даній справі закрито та справа призначена до розгляду по суті.

21.01.2020 року відповідачем подано заперечення на відповідь позивача на відзив із зазначенням у ньому про належність та допустимість як доказу висновку експертного транспортно-трасологічного дослідження механізму та обставин пошкодження автомобіля.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на викладені ним обставини як в позовній заяві, так і у відповіді на відзив, просив позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов та просив відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 21.04.2018 року (т.1 а.с. 22)позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить легковий автомобіль марки Porsche Panamera, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2017 року випуску.

12.06.2018 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» через Кіровоградську обласну дирекцію відповідача у м. Кропивницький укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Каско без виключень» № 002183 (т.1 а.с.11) щодо належного йому автомобіля. Строк дії договору встановлено один рік (п. 10.1 та розділ 18 договору), тобто до 12.06.2019 року.

Відповідно до розділу 10 Договору позивач згідно квитанцій від 12.06.2018 року та від 10.12.2018 року (т. 1 а.с. 23)своєчасно та в повному обсязі сплачено страховий платіж в сумі 109 200 грн.

Перелік страхових випадків, що охоплюються Договором, визначений у розділах 6 та 19 Договору. Даний перелік включає в себе дорожньо-транспортні пригоди, незаконне заволодіння, протиправні дії третіх осіб, стихійні лиха, пожежі та вибухи, зовнішній сплив (інші випадкові події).

Згідно п. 11.6 Договору до керування вказаним вище транспортним засобом допущені лише особи, допущені до керування транспортними засобами на законних підставах, віком від 21 до 60 років, з водійським стажем від 3 років. Позивач має стаж водіння з 1995 року, що підтверджується його посвідченням водія (т.1 а.с. 24).

23.05.2019 року у місті Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу автомобіля Porsche Panamera. Внаслідок події автомобіль отримав пошкодження переднього лівого крила, передньої лівої фари та переднього бампера.

Безпосередньо після настання страхового випадку позивач, згідно умов Договору, повідомив про страховий випадок відповідача за телефоном гарячої лінії, що вказаний у договорі, а також погодив виїзд представника страховика на місце події. Також у відповідності до умов Договору позивач викликав на місце події патрульну поліцію, працівниками якої також було складено відповідну схему ДТП (т.1 а.с.28).

Представник відповідача ОСОБА_3 на місці події склав акт огляду транспортного засобу (т.1 а.с. 57), а також зробив фотографії пошкодженого автомобіля. Після цього, у відповідності до умов Договору, позивач за формою встановленого страховиком зразка безпосередньо на місці ДТП подав письмову заяву представнику відповідача про настання страхового випадку (т.1 а.с. 54-56). Також позивач надав представнику відповідача копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія, свого примірника договору страхування, свого паспорта та ідентифікаційного коду, а також довідку про свої банківській реквізити.

24.05.2019 року позивач звернувся до ТзОВ «Лемберг Авто» як офіційного дилераторгівельної марки «Porsche» у м. Львів з метою визначення вартості ремонту свого автомобіля, де отримав відповідний рахунок (т.1 а.с. 29) на суму 250078,36 грн. Копію рахунку позивач він надав представнику відповідача, який складав документи про ДТП.

Через відсутність коштів на проведення ремонту позивач був змушений забрати автомобіль спочатку до м. Кропивницький, де був зареєстрований, а потім до м. Черкаси, де тимчасово проживав.

Позивач неодноразово звертався до відповідача на гарячу лінію, та безпосередньо до його Львівського представництва, а потім і до його Кіровоградської обласної дирекції (яка розташована в м. Кропивницький по вул. Шевченко 29/29), де він і укладав Договір страхування. Вказані факти не заперечуються представником відповідача.

Згідно п. 24.2.5 Договору виплата страхового відшкодування мала бути здійснена відповідачем протягом 10 робочих днів з дня надання позивачем відповідачу заяви про подію та необхідних документів. Згідно п. 11.5.4 Договору передбачено здійснення експрес виплати, строк виплати якої ставить 5 робочих днів.

Оскільки відповідачем у визначений Договором строк не вжито дій по виплаті страхового відшкодування, позивач виконав ремонт автомобіля за власні кошти.

Ремонт проведено ФОП ОСОБА_4 у м. Черкаси у серпні 2019 року, що підтверджується Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 29 від 12.08.2019 року з додатком (т.1 а.с. 30-31). За проведений ремонт позивачем сплачено ФОП ОСОБА_4 згідно квитанції серії 05-ААФ № 0331732 від 12.08.2019 року грошові кошти в сумі 249 490 грн. (т.1 а.с. 32)

Як встановлено судом, після здійснення ремонту автомобіля 27.08.2019 року позивачем отримано поштою лист відповідача № 6126 від 06.08.2019 року, яким відповідач повідомив позивачу про відмову у виплаті страхового відшкодування з посиланням на подачу позивачем свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку (т.1 а.с. 33-34).

Правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем регулюються Законом України «Про страхування».

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про страхування» визначено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані зокрема з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування). Страхування може бути добровільним або обов`язковим.

Відповідно до норм ч.ч. 1-2 ст. 6 Закону України «Про страхування» д обровільне страхування це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Одним з видів добровільного страхування є страхування наземного транспорту (крім залізничного) .

Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування» с траховий ризик певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхова сума грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування або законом. Страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Франшиза частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно ст. 16 Закону України «Про страхування» д оговір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договір страхування повинен містити: назву документа; назву та адресу страховика; прізвище, ім`я, по батькові або назву страхувальника та застрахованої особи, їх адреси та дати народження; прізвище, ім`я, по батькові, дату народження або назву вигодонабувача та його адресу; зазначення предмета договору страхування; розмір страхової суми за договором страхування іншим, ніж договір страхування життя; розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат за договором страхування життя; перелік страхових випадків; розміри страхових внесків (платежів, премій) і строки їх сплати; страховий тариф (страховий тариф не визначається для страхових випадків, для яких не встановлюється страхова сума); строк дії договору; порядок зміни і припинення дії договору; умови здійснення страхової виплати; причини відмови у страховій виплаті; права та обов`язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін; підписи сторін.

Відповідно до вимог статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 18 Закону України «Про страхування» визначено, що д оговір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про страхування» с трахувальник зобов`язаний зокрема: 1) своєчасно вносити страхові платежі; 4) вживати заходів щодо запобігання та зменшення збитків, завданих внаслідок настання страхового випадку; 5) повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. Умовами договору страхування можуть бути передбачені також інші обов`язки страхувальника.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої, визначені договором добровільного страхування наземного транспорту «Каско без виключень» № 002183, обов`язки як страхувальника, а саме: своєчасно вніс передбачені договором страхові платежі та своєчасно повідомив страховика про настання страхового випадку 23.05.2019 року. Даний факт відповідачем не заперечується.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний зокрема 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; 3) при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Умовами договору страхування можуть бути передбачені також інші обов`язки страховика.

Відповідно до вимог статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Станом на день настання страхового випадку, а саме 23.05.2019 року, договір добровільного страхування наземного транспорту «Каско без виключень» № 002183 був чинний, сторонами не розірваний, в судовому порядку недійсним не визнаний, а тому мав обов`язкову силу для сторін договору.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 24.2.5 Договору, укладеного між сторонами, виплата страхового відшкодування мала бути здійснена відповідачем протягом 10 робочих днів з дня надання позивачем відповідачу заяви про подію та необхідних документів. Згідно п. 11.5.4 Договору передбачено здійснення експрес виплати, строк виплати якої ставить 5 робочих днів.

Статтею 26 Закону України «Про страхування» визначено п ідстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування, якими є: 1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України; 2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; 4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; 5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) інші випадки, передбачені законом. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону. Рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

З відзиву відповідача на позов вбачається, що страховиком прийнято рішення про відмову у виплаті ним позивачу страхового відшкодування. Таке рішення відповідачем обґрунтовується посиланням на п.п. 3, 5 ст. 26 Закону України «Про страхування» та п.п. 25.1.3, 25.1.5 п. 25.1 Договору страхування,а саме на подання позивачем свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку та створення позивачем відповідачу перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків, що, на думку відповідача підтверджується висновком експертного транспортно-трасологічного дослідження механізму та обставин пошкодження автомобіля, виконаним 26.07.2019 року експертом Автономовим М.В. (т.1 а.с. 61-71). Відповідач зазначає, що даний висновок є належним, допустимим та достовірним доказом того, що автомобіль позивача не міг 23.05.2019 року зазнати механічних пошкоджень в рамках пригоди, яка заявлена водієм, а тому пояснення водія щодо обставин та місця автомобіля не спроможні.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України д оказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що н алежними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК).

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зважаючи на наведені норми процесуального закону суд вважає, що наданий відповідачем висновок експертного транспортно-трасологічного дослідження механізму та обставин пошкодження автомобіля, виконаний 26.07.2019 року експертом ОСОБА_2 , належним, допустимим та достовірним доказом не є, а тому не бере його до уваги з огляду на те, що питання дослідження механізму та обставин пошкодження автомобіля є таким, що потребує спеціальних знань, через що має вирішуватись виключно в порядку проведення відповідної судової експертизи. За таких обставин належним доказом був би відповідний висновок, складений в порядку ст. 102 ЦПК України.

Зважаючи на це, представником відповідача двічі - 28.10.2020 року та 17.02.2021 року, на стадії розгляду справи по суті, заявлялися суду клопотання про призначення у справі судової транспортно-трасологічної експертизи для підтвердження обставин, викладених у названому висновку експертного транспортно-трасологічного дослідження від 26.07.2019 року.

Клопотання представника відповідача від 28.10.2020 року судом задоволено, 06.11.2020 року постановлено ухвалу про призначення по справі судової транспортно-трасологічної експертизи. Ухвала суду скасована постановою Кропивницького апеляційного суду від 22.12.2020 року через недотримання судом вимог процесуального закону щодо стадії, на якій може вирішуватися питання про призначення судової експертизи, а саме призначення експертизи поза межами підготовчого судового засідання. В задоволенні повторного клопотання представника відповідача від 17.02.2021 року ухвалою суду від 16.04.2021 року відмовлено з аналогічних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В даному випадку відповідач мав розуміти необхідність заявлення ним відвідного клопотання на стадії підготовчого судового засідання і ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням ним такої процесуальної дії.

Що стосується доводів відповідача про створення позивачем перешкод у визначенні відповідачем обставин, характеру та розміру збитків, то суд виходить з наступного.

У відзиві на позов відповідач вказує, що створення йому з боку позивача перешкод у визначенні відповідачем обставин, характеру та розміру збитків він вбачає у ненаданні позивачем відповідачу на вимогу відповідача, яка міститься у листі від 28.05.20219 року (вих. № 059), свого автомобіля для огляду. Згідно наданої відповідачем суду копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення цей лист був отриманий особисто позивачем 31.05.2019 року.

Суд вважає, що вказане повідомлення про вручення за відсутності доказів реального змісту відповідного поштового відправлення, врученого згідно нього (у формі опису вкладення), не може вважатися належним, допустимим та достовірним доказом направлення відповідачем та отримання відповідачем саме того листа від 28.05.20219 року (вих. № 059), копія якого надана суду відповідачем (т.1 а.с. 59).

Крім того, суд звертає увагу і на факт сприяння з боку позивача відповідачу у формі виклику ним на місце пригоди у м. Львів аварійного комісара та участь разом з ним складенні відповідного акту огляду автомобіля, а також на факт отримання відповідачем висновку експертного транспортно-трасологічного дослідження механізму та обставин пошкодження автомобіля від 26.07.2019 року і без додаткового огляду автомобіля.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону і встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Як встановлено судом, оскільки відповідач, у визначений Договором страхування строк, не вжив дій по виплаті страхового відшкодування, позивач змушений був виконати ремонт автомобіля за свій власний кошт, за що сплатив грошові кошти в сумі 249 490 грн.

Відповідні письмові докази, надані суду позивачем, відповідачем під сумнів не ставляться, а тому вважаються судом доведеними.

Відтак суд вважає, що стягненню на користь позивача підлягає сума в розмірі реально сплачених ним за ремонт автомобіля грошових коштів в сумі 249 490 грн., а не та, про стягнення якої ним заявлено позов.

Крім того, позивачем не надано доказів понесення ним судових витрат, як і не заявлено про понесення таких витрат представником, а тому в цій частині вимоги позову задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що у даній категорії справ, позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 3 742,35 грн. (1,5% від суми позову).

Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 249 490,00 грн. (двісті сорок дев`ять тисяч чотириста дев`яносто гривень 00 коп.)

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь держави судові витрати в сумі 3 742,35 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення в повному обсязі виготовлене 27.05.2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», 04050 м. Київ, вул. Глибочицька, 44, .

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко