С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
Провадження №2/760/1034/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

09 листопада 2021 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представника Відповідача-1 ПАТ «Дельта Банк» - Чуняк Н.М.

розглянув питання про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія капітал фінанс» про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним.

ІІ. Описова частина

25 липня 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за кредитним договором №1387/К від 15.05.2019 між ПАТ «Дельта Банк» (Відповдіача-1) та ТОВ «Фінансова компанія капітал фінанс» (Відповідач-2).

Ухвалою від 31 липня 2019 року Солом`янським районним судом міста Києва відкрито провадження у справі.

18 грудня 2020 року до суду надійшла заява Позивача про зміну предмету позову, яка була прийнята судом

09 листопада 2021 року у підготовчому засіданні судом поставлене питання про закриття провадження у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки стосується договірних відносин між двома юридичними особами.

Позивач та його представник, а також представник Відповідача-2 у судове засідання не з`явилися.

Представник Відповідача-1 покладалася на розсуд суду.

ІІІ. Мотивувальна частина

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Наведена норма свідчить, що законодавець відніс до юрисдикції господарських судів справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову є доведення факту укладення та підтвердження дійсності договору між двома юридичними особами.

Тобто між Позивачем та Відповідачами існує спір щодо дійсності правочину, сторонами якого є юридичні особи, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно з наведеними приписами Господарського процесуального кодексу України (правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.03.2019 у справі № 904/2529/18).

Відповідно до положень частини 2 статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, у тому числі й фізичні особи, які не є підприємцями. Випадки, коли справи у спорах, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, підвідомчі господарському суду, визначені статтею 20 ГПК України.

З огляду на зазначені вище положення законодавства даний спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 19, 255 Цивільного процесуального кодексу України, 20 Господарського процесуального кодексу України, суд ухвалив:

1.Провадження у справі закрити у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

2.Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання її повного тексту.

Суддя: