ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/786/21
Номер провадження 2/292/257/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 року смт Пулини

Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді Рябенької Т.С.,

секретаря судових засідань Володіної В.В.,

з участю позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в смт Пулини цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3 , мотивуючи його тим, що після смерті її матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина, до складу якої житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 . Сторони являються спадкоємцями першої черги на майно померлої. Крім того, вона у зв"язку з наявністю інвалідності 2-ї групи внаслідок психічного розладу має обов"язкову частку в спадковому майні. Незадовго до своєї смерті ОСОБА_5 в період з 04.08.2019 по 03.09.2019 перебувала в пансіонаті для людей похилого віку. Внаслідок психічної хвороби позивачка потребує постійного сторонного догляду у зв"язку з обмеженням самообслуговування, здатності до орієнтації, спілкування та здатності контролювати свою поведінку. Після роз"яснення їй порядку вступу у спадщину після смерті матері вона 14.08.2021 звернулася до Пулинської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв"язку з пропущенням строку для прийняття спадщини, передбаченого чинним законодавством.

Встановлений строк для прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, оскільки з 2006 року вона хворіє на психічну хворобу, постійно потребує стороннього догляду та за станом здоров"я немає реальної можливості пересуватися, особливо під час карантинних обмежень на пересування між містами в Україні.

У зв`язку з цим просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 16.09.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

05.10.2021 на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити ОСОБА_1 у визначенні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вказані нею причини пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини не є поважними. Так, під час хвороби позивачка неодноразово приїжджала до знайомих в с. Очеретянка Пулинського району, с. Крем"янка Ємільчинського району та с. Стрілки Самбірського району Львівської області, відвідувала свого рідного брата ОСОБА_6 в с. Миколаївка Новоград-Волинського району Житомирської області. При цьому ОСОБА_1 обходилась без сторонньої допомоги, самостійно пересувалась, без обмежень спілкувалася із знайомими, контролювала свою поведінку. Не є поважною причиною і віддаленість місця проживання позивачки від місця відкриття спадщини, тому що ті місця, які відвідувала ОСОБА_1 знаходяться значно дальше від місця відкриття спадщини. Всі поїздки здійснювалися не громадським транспортом, а на власному автомобілі, яким керував чоловік позивачки. Карантинні обмеження також, на думку відповідача, не можуть бути причиною несвоєчасного подання заяви про прийняття спадщини, так як в період, визначений законом для прийняття спадщини після смерті матері, карантинні обмеження ще не діяли і всі установи працювали у звичному режимі. Крім того, для нього є незрозумілим як позивачка знайшла можливість зібрати всі необхідні документи для подання даного позову до суду. Своїм правом на подання відповіді на відзив в порядку ст. 179 ЦПК України позивачка не скористалася. В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з вищезазначених підстав. Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили в їх задоволенні відмовити з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Дані правовідносини регулюються ст. 1272 ЦК України.

Судом встановлено та вбачається з копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 05.03.1962 та серії НОМЕР_2 від 13.08.2010, що батьками сторін є ОСОБА_8 та ОСОБА_5 (а.с. 10, 48).

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 17.01.1981 позивачка у зв"язку з реєстрацією шлюбу зі ОСОБА_9 змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1 (а.с. 11).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 14.07.2021, повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 135 (а.с. 12).

Рішенням Червоноамрійського районного суду Житомирської області від 22.01.2010 у справі № 2-42/2010 р. визнано за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_2 , у порядку спадкування як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 71). Як вбачається з копії довідки фізичної особи-підприємця ОСОБА_12 № 02 від 17.08.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 04.08.2019 по 03.09.2019 перебувала в пансіонаті для людей похилого віку ФОП ОСОБА_12 (а.с. 13). Згідно копій довідок Очеретянського старостинського округу № 496 та № 497 від 09.08.2021, № 329 та № 330 від 25.02.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На день її смерті та протягом шести місяців після її смерті за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований (а.с. 14, 50). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 14.07.2021, повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що складено відповідний актовий запис № 22 (а.с. 18).

За даними Пулинської державної нотаріальної контори Житомирської області № 217/01-16 від 14.08.2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 заведена спадкова справа № 200/2009. Спадкоємцем по справі є ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину у встановлені законом строки (а.с. 19). Згідно даних Пулинської державної нотаріальної контори Житомирської області № 216/01-16 від 14.08.2021 та № 288/01-16 від 22.10.2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 заведена спадкова справа № 56/2020. Спадкоємцем по справі є ОСОБА_1 , який прийняв спадщину у встановлені законом строки (а.с. 15-16, 41-44).

Як вбачається з копії заповіту, складеного ОСОБА_5 12.12.2001 та посвідченого секретарем виконкому Очеретянської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, ОСОБА_5 все свої майно заповіла дочці ОСОБА_13 (а.с. 63).

Згідно копії заяви ОСОБА_5 від 15.04.2009 року на ім"я секретаря Очеретянської сільської ради Червоноармійського району Ткачук Г.О. скасувала заповіт, складений нею 12.12.2001 року за № 166 (а.с.62).

Згідно копії заповіту, складеного ОСОБА_5 08.08.2011 та посвідченого секретарем виконкому Очеретянської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, ОСОБА_5 все свої майно заповіла дочці ОСОБА_14 (а.с. 61).

Відповідно до копії заповіту, складеного ОСОБА_5 08.06.2015 та посвідченого секретарем Очеретянської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, ОСОБА_5 все належне їй майно, а також майнові права та обов"язки на час смерті заповіла своєму сину ОСОБА_1 (а.с. 48, 60).

Як вбачається з копії спадкової справи №56/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 спадщину після смерті останньої прийняв її син ОСОБА_1 (а.с. 47).

Постановою державного нотаріуса Пулинської державної нотаріальної контори Житомирської області Іващенко Н.О. від 14.08.2021 № 02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на обов"язкову частку на майно померлої

01 липня 2019 року ОСОБА_5 у зв"язку з тим, що вона не прийняла спадщину після померлої в порядку та строк, встановлені чинним законодавством (а.с. 17).

Як вбачається з копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_6 серії НОМЕР_7 ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності 2-ї групи (трудове каліцтво) (а.с. 7). Згідно копії довідки консультативно терапевтично психіатричного відділення КНП "Обласний медичний спеціалізований центр" Житомирської обласної ради від 01.09.2021 ОСОБА_1 , 1962 р.н. спостерігається лікарем-психіатром даного центру з приводу хронічного психічного захворювання і потребує постійного підтримуючого лікування (а.с. 8, 35).

Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 127 від 16.03.2019 ОСОБА_1 , 1962 року народження, інвалід ІІ групи внаслідок психічного розладу за рівнем обмеження життєдіяльності (обмеження самообслуговування, обмеження здатності до орієнтації, обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контроювати свою поведінку) потребує постійного стороннього догляду (а.с. 9).

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що являється чоловіком позивачки та підтвердив, що разом з дружиною були в с. Очеретянка на поминках на 40-й день після смерті матері. Крім того, в цей же день заїзджали до сільської ради дізнатися з приводу спадщини та складеного заповіту, але їм повідомили, що сказати на кого складений заповіт не можуть. Також, через 1,5 роки після смерті матері дружини відвідували родичів в Ємільчинському районі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що позивачка є її рідною сестрою. Через два місця після смерті матері остання приїжджала в с. Миколаївка Новоград-Волинського району. Вважає, що ОСОБА_1 мала можливість своєчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті матері.

Свідок ОСОБА_16 пояснила суду, що після смерті матері неодноразово бачила позивачку в с. Очеретянка та в с. Соколів Пулинського району.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

В статті 1269 ЦК України зазначається, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). У п. 24 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані із об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про смерть спадкодавця, наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналогічні висновки викладені у постанові ВС від 13.12.2018 у справі № 703/1560/17 (провадження № 61-7643св18). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчився 11.03.2020. Однією з причин пропуску строку прийняття спадщини позивачка зазначає тривалу хворобу. Разом з цим, матеріали справи не містять доказів про те, що остання в період шестимісячного строку, визначеного законом для подання заяви про прийняття спадщини, перебувала на стаціонарному лікуванні. Як вбачається з наданих позивачкою медичних документів її хвороба носить тривалий характер та не стала перешкодою для звернення до суду з даним позовом. Не є поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини в контексті ч. 3 ст. 1272 ЦК і віддаленість місця проживання позивачки від місця прийняття спадщини. Наявність карантинних обмежень також, на думку суду, не може трактуватися як об`єктивні, непереборні чи істотні труднощі для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини, оскільки згідно постанови КМ України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" карантин був встановлений на території України з 12 березня 2020 року, тобто після закінчення встановленого законом строку для прийняття спадщини. Крім того, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не була позбавлена можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з часу відкриття спадщини до 11.03.2020, адже заява могла бути подана шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у позивачки були відсутні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а зазначені нею обставини не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. З огляду на вищенаведене, суд визнає неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні позову. Керуючись ст.ст. 2, 5, 12, 13, 81, ч. 1 ст. 259, 263-265, 273, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 1269, 1270, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування", суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Червоноармійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.С. Рябенька