Справа № 638/8305/21
Провадження № 2/638/4472/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Шевченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,-

встановив:

02 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 7853, 67 грн. та витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначає, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 . Зазначена квартира знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, утримання та експлуатацію якого здійснює Виробничий кооператив «ЖЕК «Комфорт-Новобут» та є виконавцем на вказаному будинку, на підставі договору про надання послуг з утримання будинком, спорудами, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд від 01.06.2017, який був укладений між ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд» та співвласниками житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку в особі ОСОБА_3 . Відповідач за період з 1 червня 2017 року по 30 квітня 2021 року має заборгованість з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 7853,67 грн. з яких: 5576,67 грн. - основна сума боргу; 1635,66 грн. інфляційні витрати; 641,25 грн. 3% річних. Крім того, 11.05.2021 між ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд» та ОСОБА_1 укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого останній набув права вимоги за зобов`язанням до ОСОБА_2 щодо стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2021 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

13 вересня 2021 року від відповідача до суду надійшов відзив, в якому вона зазначає, що позивачем не надано належних і неспростовних доказів на підтвердження своєї позиції, а саме доказів про фактично надані комунальні послуги, їх перелік, вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості, а також докази саме надання таких послуг. Вказала, що між позивачем та відповідачем відсутні юридичні правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг а тому підстав для стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не вбачається.

Також, відповідачем було надано клопотання про застосування судом строків позовної давності.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. В задоволені позовних вимог просила відмовити.

Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке.

Відповідно до копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії договору б/н від 01 червня 2017 року між ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд» в особі голови кооперативу Щупаченко І.І. та співвласниками житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку в особі ОСОБА_3 , який діє на підставі протоколу б/н загальних зборів співвласників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за місцем знаходження АДРЕСА_2 від 11.05.2017 укладено договір про надання послуг з управління будинком, спорудами, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд.

Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 (в редакції постанови від 24 січня 2006 р. N 45) власник та наймач (орендар) квартири, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 13, 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) віднесено до житлово-комунальних послуг.

ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд» є організацією, яка уповноважена надавати послуги, зокрема, з утримання будинку та прибудинкової території, а також з організації та задоволення потреб мешканців будинку в житлово-комунальних та інших послугах, укладання договорів з суб`єктами господарювання для забезпечення житлового фонду комунальними послугами, нарахування, обліку та збору плати за надані споживачам послуги, а тому має право вимагати від відповідача оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території, виконавцем яких є позивач, а також плати за інші надані житлово-комунальні послуги.

Відсутність підписаного договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг у повному обсязі, оскільки за пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Підставами для нарахування ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд» вартості послуг слугували: структура внесків з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Закріплена в п. 10 ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати житлово-комунальних послуг у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не виконувала, плату за спожиті послуги з червня 2017 року не здійснювала, внаслідок чого у відповідача склалась заборгованість перед ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд» за період з 01 червня 2017 по 30 квітня 2021 з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 7853,67 грн. з яких: 5576,67 грн. - основна сума боргу; 1635,66 грн. інфляційні витрати; 641,25 грн. 3% річних.

11 травня 2021 року Виробничий кооператив «Житлово-експлуатаційний кооператв «Комфорт-Новобуд» та ОСОБА_1 уклали договір про відступлення права вимоги, згідно якого первісний кредитор відступає а новий кредитор набуває право вимоги за зобов`язанням до ОСОБА_4 щодо стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.(а.с. 20-21).

Таким чином, ОСОБА_1 отримав право вимоги стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти за період з 01 червня 2017 року по 30 квітня 2021 року, зокрема: щодо оплати житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у розмірі 5576,76 грн.; щодо сплати трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 641,25 грн., інфляційне збільшення боргу у розмірі 1635,66 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч.1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Щодо клопотання позивача про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Статтею 256 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин суд дійшов висновку про застосування строків позовної давності та часткове задоволення позовних вимог позивача та часткового стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 травня 2018 р. по 31 квітня 2021 р. в розмірі 5814,61 грн. з яких: 4214,40 грн. - основна сума боргу; 1097,91 грн. інфляційні витрати; 502,30 грн. 3% річних.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Згідно ч. ч. 3, 8ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та доведеним.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2ст. 137 ЦПК України).

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору №2021.05.20/1 про надання правової допомоги від 20 травня 2021 року та акт про надання послуг за договором про надання юридичних послуг №2021.05.20/1 від 20.05.2021

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, на що неодноразово наголошувалося Верховним Судом.

В свою чергу, позивачем не надано доказів, що свідчать про фактичне понесення витрат на правову допомогу, а саме платіжних документів про оплату таких послуг.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження витрат на надання професійної правничої допомоги, тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 263 - 265, 268, 273, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 5814 (п`ять тисяч вісімсот чотирнадцять) грн. 61 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 01 листопада 2021 року.

Суддя Л.М. Рибальченко