н/п 2/490/1660/2021 Справа № 490/5065/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2021 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді - Черенкової Н.П.,
при секретарі - Бондаренко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, -
У серпні 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_2 ), в якому просила ухвалити рішення, яким:
розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції 15 листопада 2014 року, актовий запис № 1214;
стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягування з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття;
розподілити судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказала на те, що у 2014 році між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого вони мають дитину доньку ОСОБА_3 , яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Сторони припинили подружні стосунки, однією сім`єю не проживають та спільного господарства не ведуть.
З огляду на зазначене, посилаючись на приписи статей 104, 105, 110, 112, 113, 141, 180, 181-183, 191 Сімейного кодексу України позивачка просить постановити рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у означеному нею розмірі, починаючи з 11 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття та судові витрати.
У судове засідання сторони у справі не з`явилися. Позивачка подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, а справу розглядати за її відсутності. Відповідач до суду не з`явився, з невідомих суду причин.
Враховуючи думку позивача, який просить розглядати справу за її відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення, належним чином повідомленого відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку.
Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.
Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 15 листопада 2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції зареєстровано шлюб про що зроблено актовий запис № 1214. Підтвердженням зазначеного є оригінал свідоцтва про шлюб, яке наявне у матеріалах справи.
Від цього шлюбу сторони мають дитину, доньку , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (5 років). Зазначене підтверджується наявною у справі копією свідоцтва про народження.
Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо розірвання шлюбу суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 51 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейним союзом жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України). Одним із способів припинення шлюбу є його розірвання (частина друга статті 104 Сімейного кодексу України).
Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина третя статті 110 Сімейного кодексу України).
За змістом статті 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Вирішуючи питання про можливість розірвання шлюбу, суд відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України має з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.
Рішення про розірвання шлюбу постановляється судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 Сімейного кодексу України).

Із матеріалів справи слідує, що сторони припинили подружні стосунки, однією сім`єю не проживають, спільного господарства не ведуть та наполягають на розірванні шлюбу.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим та суперечать інтересам сторін

Тому позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу слід задовольнити. Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 1214 від 15 листопада 2014 року.

Суд зазначає, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (частина друга статті 114 Сімейного кодексу України).

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини. 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 183 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини першої статті 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.Із матеріалів справи слідує, що сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з матір`ю, спір щодо місця проживання дітей між сторонами відсутній.

З огляду на зазначене позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Отже позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка проживає разом з матір`ю слід задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 11 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини першої статті 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в розмірі суми платежу за один місяць.

В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 840 грн. 80 коп.

Оскільки відповідач звільнена від сплати судового збору за вимогу щодо стягнення аліментів, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 76, 141, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 1214 від 15 листопада 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 11 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення судді в розмірі суми платежу по аліментам за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого нею за подачу позову судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Центральним районним судом міста Миколаєва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Інформація про сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.П.Черенкова