Справа № 236/3816/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2021 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Бєлоусова А.Є.,

за участю секретаря судового засідання - Теліуса С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман за відсутністю сторін цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересована особа - Виконавчий комітет Лиманської міської ради Донецької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

В С Т А Н О В И В :

21.09.2021 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа - Виконавчий комітет Лиманської міської ради Донецької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

В обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що 28.04.1989 на підставі ордеру № 806 отримала квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 18,0 кв.м. Згодом завниця скористалася своїм правом та приватизувала зазначену квартиру. Однак у свідоцтві про право власності на житло невірно вказане її прізвище, тобто замість вірного " ОСОБА_2 " зазначено " ОСОБА_3 ". При зверненні до органу державної реєстраці прав та їх обтяжень заявниці було відмовлено у державній реєстрації права власності на зазначену квартиру з підстав невідповідності поданих документів, оскільки маються певні розбіжності у написанні прізвища заявниці. Через допущену помилку в написанні прізвища заявниця позбавлена можливості користуватися та розпоряджатися своїм майном. У позасудовому порядку вирішити це питання не можливо, тому заявниця звернулася до суду та просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу.

Ухвалою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 23.09.2021 провадження у справі відкрито, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження.

Заявниця ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибула, однак надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала повністю, просила справу розглянути без її участі.

Заінтересовану особу - Виконавчий комітет Лиманської міської ради Донецької області було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи; заінтересованою особою не направлено свого представника для участі в судовому засіданні, але надано заяву про розгляд справи без участі представника за наявними документами у справі та ухвалення рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до ордеру на житлове приміщення № 806, виданого 28.04.1989 року Виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів м. Красний Лиман на підставі рішення виконкому № 68/3 від 19.04.1989, заявниця ОСОБА_1 отримала у користування однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , житловою площею 18,0 кв.м. (а.с. 8).

Згодом заявниця приватизувала зазначену квартиру.

Так, Розпорядженням голови міської ради народних депутатів від 07.05.1997 № 230 заявниці ОСОБА_1 надано безоплатно у приватну власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 7).

07.05.1997 заявниця ОСОБА_1 отримада свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11).

Відповідно до довідки № 340-3/0.76/КЛ від 07.09.2021 року, наданої КП "Бюро технічної інвентаризації" власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_1 (а.с. 10).

Однак у свідоцтві про право власності на житло № б/н від 07.05.1997 року, виданому Виконкомом Краснолиманської міської Ради народних депутатів, було допущено помилку у написанні прізвища заявниці та замість вірного " ОСОБА_2 " зазначено " ОСОБА_3 " (а.с. 11).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Лиманської міської ради Клименко О.Ю. від 15.09.2021 заявниці відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки маються розбіжності у написанні її прізвища у свідоцтві про право власності на житло № б/н від 07.05.1997 року та документі, що посвідчує її особу, а саме в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданому 29.07.1997 року Краснолиманським МВ УМВС України в Донецькій області.

Розбіжність у написанні прізвища заявниці ОСОБА_1 заважає їй реалізувати повною мірою її права.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Згідно з правовими позиціями, викладеними в п.1,3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами та доповненнями) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа для ОСОБА_1 має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку державна реєстрація нерухомого майна.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950 року) встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

При прийнятті рішення відповідно до ст. 80 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе, встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1 , № б/н від 07.05.1997 року, виданого Виконкомом Краснолиманської міської Ради народних депутатів, та зареєстрованого 22.05.1997 року Слов`янським Бюро технічної інвентаризації за № 2227, в якому власником квартири зазначена " ОСОБА_1 ".

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати заявнику не відшкодовуються.

Керуючись258,259,264,265,294,319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Виконавчий комітет Лиманської міської ради Донецької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , свідоцтва про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1 , № б/н від 07.05.1997 року, виданого Виконкомом Краснолиманської міської Ради народних депутатів, та зареєстрованого 22.05.1997 року Слов`янським Бюро технічної інвентаризації за № 2227, в якому власником квартири зазначена " ОСОБА_1 "

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя -