Справа № 191/4055/20
Провадження № 2/191/1437/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
08 листопада 2021 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Бондаренко Г.В.
за участю секретаря Заламай О.Ю.
розглянувши, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ»; третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -
Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ»; третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 13.01.2020 року, рухаючись за кермом транспортного засобу Opel Combo, номерний знак НОМЕР_1 , 2010 року випуску, ОСОБА_1 зіткнувся з автомобілем ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_2 , 1989 року випуску, під керуванням ОСОБА_2 . Транспортний засіб ОСОБА_2 застрахований відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних зобів № АО/1017473, що укладений 07.05.2019 року з ТОВАРИСТВОМ З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КИЇВ РЕ". Ліміт страхової відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну становить 100 000,00 грн., розмір франшизи становить 1000,00 грн. Місце події: Дніпропетровська обл., м. Синельникове, вул. Титова, в районі б. 34. Внаслідок ДТП постраждалих осіб немає, автомобілі отримали механічні ушкодження. В день ДТП за телефоном, та 16.01.2020 року письмово позивачем було повідомлено Страховика про ДТП та місцезнаходження авто, однак з боку Страховика так і не було направленого свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) для визначення розміру збитків. Лист-повідомлення про ДТП не був вручений Відповідачу через закінчення терміну зберігання та повернувся на адресу Позивача. 17.01.2019 року Позивачем було укладено договір № 17/01-2020ФЛ на проведення незалежного авто-товарознавчого дослідження з оцінки автотранспорту з ФОП ОСОБА_3 , сертифікат № 1229/17 від 20.12.2017 року. Відповідно до Договору дослідження виконавцем складено Звіт № 21-01-20Р від 04.02.2020 року, дата оцінки 13.01.2020 року. Згідно складеного Звіту вартість завданого Позивачу матеріального збитку, з урахуванням, зокрема, коефіцієнта фізичного зносу складає 38 913,82 грн., в тому числі ПДВ 2 229,84 грн. На cтop. 10 Звіту зазначено, що вартість матеріального збитку визначена з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників та величини витрати товарної вартості з ринковою вартістю. Відповідно до Договору дослідження вартість робіт складає 2 500,00 без ПДВ, які Позивачем сплачені 21.01.2020 року, що підтверджується товарним чеком № 21/01-20. По факту пригоди у відношенні ОСОБА_2 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області 07.02.2020 року було ухвалено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 191/321/20, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. Постанова набрала законної сили 18.02.2020 року та, в силу положень ст. 82 ЦПК України, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії і бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Будь-яких взаєморозрахунків між особами, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та Позивачем не здійснювалось. 24.03.2020 року Позивач звернувся до Відповідача з заявою про страхове відшкодування, однак зазначена заява не була вручена Відповідачу за юридичною адресою через закінчення терміну зберігання. Позивач здійснив усі дії та надав всі передбачені документи на підтвердження настання страхового випадку однак Відповідачем кореспонденція не отримується і на зв`язок він не виходить, тому Позивач фактично позбавлений можливості скористатись своїм правом на страхове відшкодування та отримати відповідну грошову компенсацію. Загальний розмір матеріальних збитків становить 38 183,98 грн. (38 913,82 - 2 229,84 (ПДВ) - 000,00 грн. (франшиза) +2 500,00 грн. (вартість робіт з оцінки)), що не перевищує меж ліміту відповідальності за страховим полісом №АО/1017473.
Позивач в судове засідання не з`явився, до його початку надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи.
Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та без подання відзиву.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, до його початку надав письмові пояснення в яких зазначив, що рішенням МТСБУ від 01.09.2019 року ТДВ «СК Київ РЕ» втратило статус асоційованого члена, однак зобов`язано виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами. ТДВ «СК Київ РЕ» не припинило свою діяльність як юридична особа, не визнано банкрутом, а отже ТДВ «СК Київ РЕ» має сплатити позивачу суму завданої матеріальної шкоди.
В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне.
За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).
Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Водночас, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Вимоги ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 13.01.2020 року о 17 год. 10 хв. по вул. Тітова в м. Синельникове Дніпропетровської області водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ-2105, н/з НОМЕР_2 , на перехресті з вул. Я. Клочко, де почав обгін автомобіля Opel-Cambo, н/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та допустив з ним зіткнення. Внаслідок ДТП постраждалих осіб немає, автомобілі отримали механічні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 1.5, 12.3, 14.6-А ПДР України, за що передбачено відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.02.2020 року по справі №191/321/20 визнано винним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.
Автомобіль ВАЗ-2105, н/з НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 застрахований відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних зобів № АО/1017473, що укладений 07.05.2019 року з ТОВАРИСТВОМ З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КИЇВ РЕ". Ліміт страхової відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну становить 100 000,00 грн., розмір франшизи становить 1000,00 грн. Місце події: Дніпропетровська обл., м. Синельникове, вул. Титова, в районі б. 34.
Відповідно до Звіту № 21-01-20Р від 04.02.2020 року, дата оцінки 13.01.2020 року, вартість завданого ОСОБА_1 матеріального збитку, з урахуванням, зокрема, коефіцієнта фізичного зносу складає 38 913,82 грн., в тому числі ПДВ 2 229,84 грн. На cтop. 10 Звіту зазначено, що вартість матеріального збитку визначена з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників та величини витрати товарної вартості з ринковою вартістю.
Відповідно до Договору дослідження вартість робіт складає 2 500,00 без ПДВ, які Позивачем сплачені 21.01.2020 року, що підтверджується товарним чеком № 21/01-20.
24.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся до ТдВ «СК «Київ РЕ» з заявою про страхове відшкодування, однак зазначена заява не була вручена за юридичною адресою через закінчення терміну зберігання.
Судом також встановлено, що позивач здійснив усі дії та надав всі передбачені документи на підтвердження настання страхового випадку, однак відповідачем кореспонденція не отримується і на зв`язок не виходить, тому позивач фактично позбавлений можливості скористатись своїм правом на страхове відшкодування та отримати відповідну грошову компенсацію.
Загальний розмір матеріальних збитків становить 38 183,98 грн. (38 913,82 - 2 229,84 (ПДВ) - 000,00 грн. (франшиза) +2 500,00 грн. (вартість робіт з оцінки)), що не перевищує меж ліміту відповідальності за страховим полісом №АО/1017473.
Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, що містяться впостановах Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 31 березня 1995року №4. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування майнової шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
При цьому, обов`язок доказування наявності чи відсутності вини заподіювача в спричиненні шкоди покладається на відповідача, в той час, коли позивач повинен довести наявність такої шкоди та її розмір.
Відповідно до п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV(далі - Закон № 1961-IV) особами, відповідальність яких застрахована є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.
Оскільки цивільна відповідальність водія ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідальною особою за шкоду, завдану внаслідок ДТП є відповідач.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Вина ОСОБА_2 у скоєнні ДТП підтверджується постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.02.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи і виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Розмір збитків, що завдано ОСОБА_1 підтверджується звітом №21-01-20Р від 13 січня 2020 року.
Відповідно до ст. 6 Закону № 1961-IV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого.
Згідно п. 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Пунктом 35.1 статті 35 Закону № 1961-IV передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,) заяву про страхове відшкодування.
Відповідно до статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Відповідно до полісу №АО/1017473 ліміт відповідальності відповідача за шкоду завдану майну складає 100 000 грн., франшиза - 1000 грн.
Таким чином, відповідач має виплатити позивачу відшкодування вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу в розмірі 38 183, 98 грн.
За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ураховуючи те, що позивач здійснив усі дії та надав відповідні документи, передбаченні чинним законодавством на підтвердження настання страхового випадку та витрат відновлюваного ремонту транспортного засобу, слід дійти висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування.
У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 840, 80 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 77, 79, 81, 82, 280-283, 258-259, 265, 268, 354, 141, 279 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ»; третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Г. В. Бондаренко