ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 листопада 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/1040/19

Головуючий у першій інстанції Пантелієнко В. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1220/21

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

із секретарями: Зіньковець О.О., Шкарупою Ю.В.,

заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Куликівська селищна рада Чернігівської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської від 8 листопада 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

місце ухвалення рішення суду м. Ніжин,

дата складання повного тексту рішення суду першої інстанції 8 листопада 2019 року.

У С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті спадкодавиця склала заповіт, за змістом якого заявник являється єдиним спадкоємцем померлої. У встановлений законом строк ОСОБА_1 не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, вважаючи, що здійснив спадкування, оскільки на момент смерті ОСОБА_3 без реєстрації постійно проживав з нею в будинку АДРЕСА_1 . Указував, що встановлення факту має для нього юридичне значення, оскільки дає право на спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Рішенням від 08 листопада 2019 року Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області заяву задовольнив. Встановив факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини в АДРЕСА_1 .

З апеляційною скаргою на рішення суду відповідно до приписів ч. 1 ст. 352 ЦПК України звернувся ОСОБА_2 , який не брав участі у справі. Скаржник, посилаючись на ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не надав оцінку наявній у справі довідці Куликівської селищної ради від 29 листопада 2018 року № 532, за якою на день смерті ОСОБА_3 були зареєстровані та проживали разом з нею ОСОБА_4 (дочка, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_2 (онук), ОСОБА_5 (онука), ОСОБА_6 (онук). Зазначає, що успадкував майно померлої ОСОБА_3 , отримавши відповідне свідоцтво. Отже у справі виник спір майнового характеру, який має бути вирішений між всіма спадкоємцями в порядку позовного провадження.

Наголошує на тому, що суд першої інстанції у даній справі повинен був залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подати позов на загальних підставах, як того вимагає ч. 6 ст. 294 ЦПК України.

Відзиви на апеляційну скаргу у встановлений термін учасниками справи не подавалися.

Порядок направлення судових повісток визначений ст. 128 ЦПК України. Так, відповідно до ч. 6 даної норми судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

За змістом ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

З наявної у матеріалах справи довідки про доставку електронного листа вбачається, що судова повістка на ім`я представника ОСОБА_1 адвоката Тарабанька Д.М. надіслана на його електронну адресу та доставлена 22 жовтня 2021 року (а.с. 130).

02 листопада 2021 року на електронну адресу апеляційного суду від адвоката Тарабанька Д.М. надійшло повідомлення про те, що у зв`язку з припиненням договору про надання правничої допомоги він не являється представником ОСОБА_1 у даній справі. Адвокат Тарабанько Д.М. просив проводити розгляд даної справи за його відсутності та зазначив, що ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлений.

Зважаючи на те, що у матеріалах справи наявний ордер серії ЧН № 076350 на надання ОСОБА_1 правової допомоги адвокатом Тарабаньком Д.М. у будь-яких органах, перед всіма юридичними та фізичними особами (а.с. 29), у справі відсутні докази припинення надання правничої допомоги адвокатом Тарабаньком Д.М. заявнику, а також зміст електронного листа адвоката про те, що ОСОБА_1 відомо про час та місце судового розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що останній відповідно до положень ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду.

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 адвоката Замури Л.П., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню із залишенням заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що надані заявником письмові докази повністю підтверджують факт його постійного проживання разом із спадкодавицею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини в АДРЕСА_1 , а спадкова справа щодо майна померлої не заводилась.

З таким висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, виходячи з наступного.

У справі встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належали чотири земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державними актами на право власності на землю серії ЧН № 032886, ЧН № 032602, ЧН № 032601 (а.с. 33-40).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла (а.с. 6).

Відповідно до довідки Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області від 29 листопада 2018 року № 532, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті була за реєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею в будинку були зареєстровані: ОСОБА_4 дочка, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 онук, ОСОБА_7 онука, ОСОБА_6 правнук (а.с. 50).

Як свідчить складений ОСОБА_3 22 листопада 2003 року заповіт, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповідається ОСОБА_1 (а.с. 7).

20 травня 2006 року ОСОБА_3 склала інший заповіт, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці ОСОБА_4 (а.с. 124).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла (а.с. 122).

Відповідно до довідки приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Пономаренко Є.П. від 03 березня 2020 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , спадщину прийняли: син ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_7 (а.с. 123).

Звертаючись із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, ОСОБА_1 зазначав, що встановлення такого факту необхідне для реалізації права на спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідний порядок застосовується, зокрема, якщо встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Перелік юридичних фактів, які встановлюються в порядку окремого провадження, передбачений ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України.

Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). До спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно з роз`ясненнями п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Заявник, скеровуючи до суду заяву про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, мотивував свої вимоги тим, що є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 та фактично прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавицею, указуючи, що інші спадкоємці відсутні, спору про майнове або особисте немайнове право не існує.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 , обґрунтовуючи право на оскарження рішення суду, зазначив, що районний суд не залучив всіх спадкоємців, які на день смерті ОСОБА_3 були зареєстровані та проживали разом з нею, що підтверджується довідкою Куликівської селищної ради від 29 листопада 2018 року № 532.

Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В ході перевірки доводів апеляційної скарги колегією суддів установлено наступне.

За даними особового рахунку № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , головою домогосподарства зазначено ОСОБА_4 , її членами сина ОСОБА_2 , дочку ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8 ), онука ОСОБА_6 , мати ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 114-115).

За життя ОСОБА_3 склала 22 листопада 2006 року заповіт, яким визначила спадкоємцем ОСОБА_1 (а.с. 7), а 20 травня 2006 року інший заповіт, у якому все майно заповідала доньці ОСОБА_4 (а.с. 124).

Як свідчить наявна у матеріалах справи довідка Куликівської селищної ради від 29 листопада 2018 року № 532, разом з ОСОБА_3 на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_4 дочка, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 онук, ОСОБА_7 онука, ОСОБА_6 правнук (а.с. 50).

Отже, зі змісту наведеної довідки суду першої інстанції було достеменно відомо про наявність осіб, які проживали зі спадкодавмцею на час відкриття спадщини, а отже вважалися такими, що її прийняли. Зважаючи на те, заява ОСОБА_1 розглядалась в порядку окремого провадження, районний суд мав обговорити питання про залучення зазначених у довідці органу місцевого самоврядування осіб до участі у справі в якості заінтересованих осіб навіть за наявності заповіту на ім`я заявника з метою з`ясування кола спадкоємців.

Після смерті ОСОБА_4 , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , спадщину прийняли: син ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_7 (а.с. 123).

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що знайшли підтвердження доводи апеляційної скарги про те, що між ОСОБА_1 , який спадкує після померлої ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 і ОСОБА_7 , які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , що визначена ОСОБА_3 спадкоємцем за заповітом, наявний спір про право на спадкове майно померлої ОСОБА_3 , який слід вирішувати в порядку позовного провадження.

Відповідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції суперечить нормам процесуального закону, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України підлягає скасуванню із залишенням заяви ОСОБА_1 без розгляду. Заявник має право подати позов про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини на загальних підставах.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання апеляційної скарги до сплати належав судовий збір у розмірі 576,30 грн. ОСОБА_2 є особою з інвалідністю другої групи, тому на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору під час розгляду справив у всіх судових інстанціях.

Оскільки апеляційний суд, задовольняючи апеляційну скаргу, скасовує рішення суду першої інстанції і залишає заяву без розгляду, відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави 576,30 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 141, 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської від 8 листопада 2019 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 576,30 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 листопада 2021 року.

Головуючий: Судді: