Справа № 535/132/21
Провадження № 2/535/115/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року Котелевський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Цвітайла П.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Балала Л.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Литвиненко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк» про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк про стягнення на його користь моральної шкоди в сумі 2500 грн., яка була йому спричинена відповідачем в звязку з невиплатою йому винагороди за надані послуги водія автотранспортного засобу та роздавача нафтопродуктів в сумі 5031,25 грн.

В обгрунтування позову посилається на те, що що відповідно до укладеного між ним та відповідачем договору про надання послуг № 14 від 12.04.2018 та договору про надання послуг № 19-1 від 25.04.2018 відповідач повинен був виплати йому винагороду за надані послуги водія автотранспортного засобу та роздавача нафтопродуктів, однак зобов`язання не виконав. Постановою Полтавського апеляційного суду від 11.11.2020 року стягнуто з ТОВ «Агрофірма «Маяк» на його користь кошти за виконані роботи в розмірі 5031,25 грн. Таким чином, невиконанням взятих на себе зобов`язань, змусило позивача звертатися до суду за захистом своїх прав та інтересів, відповідач завдав позивачу моральних страждань, які він оцінює в 2500 грн.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 05.02.2021 року відкрито провадження по даній справі у порядку загального позовного провадження.

Відповідно до відзиву ТОВ «Агрофірма «Маяк» на позовну заяву від 25.02.2021 року (а.с. 17-18) відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами, обставини які підглядають доказуванню у справах щодо стягнення моральної шкоди, серед яких вагомими є факт вчинення протиправних дій чи бездіяльності, факт наявності її наслідків у вигляді шкоди, що завдається немайновим правам, свободам, законним інтересам особи, наявність причинного зв`язку між діянням та його наслідками і наявність вини. Також наполягають на обґрунтованості розміру суми моральної шкоди, яку просить стягти позивач.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві.

Крім того, під час судового розгляду відповідач ОСОБА_1 пояснив, що його права були порушенні неправомірними діями відповідача, що полягали у довготривалій невиплаті йому винагороди за виконані роботи в ТОВ «Агрофірма «Маяк» з 12.04.2018 року по 17.10.2018 рік, що призвело до моральних страждань, оскільки він є людиною похилого віку, отримує мінімальну пенсію, перебував у скрутному матеріальному становищі, не мав змоги придбати ліки для лікування, та був змушений звертатися за допомогою, щоб отримати ним же зароблені кошти в судовому порядку та зазначив, що справу слухати без його представника.

Представник позивача - адвокат Павленко А.І., який діє на підставі ордера серії ПТ №040813 на надання правової допомоги від 28.01.2021 року, у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку.

Представник відповідача Литвиненко А.А., яка діє на підставі довіреності №1 від 04.01.2021 року (а.с. 31), у судовому засіданні заявлені позовні вимоги позивача не визнала у повному обсязі.

Суд, системно дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши позивача, представника відповідача, вивчивши правові норми які регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що у позов слід задовільнити повністю, з наступних підстав.

Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України , обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У судовому засіданні встановлено, що постановою Полтавського апеляційного суду Полтавської області від 11.11.2020 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Агрофірма «Маяк» про стягнення боргу за надані послуги задоволено, та стягнуто з ТОВ «Агрофірма «Маяк» на користь позивача 5031,25 грн. за виконану роботу та 1921 грн понесених судових витрат зі сплати судового збору (а.с. 5-7). Дане судове рішення суду не було оскаржене і набрало законної сили.

Постановою Полтавського апеляційного суду Полтавської області від 11.11.2020 року було встановлено, що 12.04.2018 року між ТОВ «АФ «Маяк», як замовником, та ОСОБА_1 , як виконавцем, укладено договір про надання послуг № 14, відповідно до умов якого, у порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язався за завданням замовника протягом визначеного в договорі строку надавати за плату послуги водія автотранспортних засобів, а замовник зобов`язався виплатити виконавцю винагороду згідно розцінок товариства після підписання акту приймання-передачі наданих послуг. Сторони домовились, що договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним, але не довше, ніж до 31.12.2018 року.

25 квітня 2018 року між ТОВ «АФ «Маяк» (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) укладено договір про надання послуг № 19-1, згідно якого у порядку та на умовах, визначених договором, виконавець зобов`язався за завданням замовника протягом визначеного в договорі строку - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним, але не довше, ніж до 11.05.2018 надавати за плату послуги з роздачі нафтопродуктів, а замовник зобов`язався виплатити виконавцю винагороду згідно акту приймання-передачі наданих послуг.

Додатковою угодою до Договору про надання послуг № 14 від 12.04.2018 року, укладеною між ТОВ «Агрофірма «Маяк» та ОСОБА_1 , сторони вирішили припинити дію Договору про надання послуг № 14 від 12.04.2018 року за взаємною згодою з 17.10.2018 року. Сторони підтвердили, що на момент припинення дії Договору між ними немає неврегульованих спорів з приводу його виконання, а також будь-яких невиконаних сторонами зобов`язань, у зв`язку із припиненням дії Договору, жодна з сторін не має претензій до іншої сторони Договору.

Як вбачається з довідки ТОВ «Агрофірма «Маяк» № 41-юр від 11.02.2020 дохід ОСОБА_1 за цивільно-правовим договором за період з 12.04.2018 року по 17.10.2018 року склав 6 250 грн, утримано 1218,75 грн, сума до виплати 5 031,25 грн, сплачено ЄСВ підприємством - 1375,00 грн.

В подальшому заборгованість з виплати винагороди позивачу в сумі 5 031,25 грн в добровільному порядку не була виплачена та була стягнута з відповідача відповідно до Постанови Полтавського апеляційного суду Полтавської області від 11.11.2020 року

Відповідно до частини першої та пункту 9 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу з застосуванням, зокрема, такого способу захисту, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно.

Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин).

Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства.

Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Цивільного кодексу Укаїни, чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З наведеного вбачається, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19).

При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

З урахуванням встановленого факту порушення законних прав ОСОБА_1 у сфері договірних відносин, пов`язаних з відмовою виплати йому належну винагороду за виконані роботи, що призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, що також вимагало додаткових зусиль для організації життя, й з урахуванням обставин справи, суті позовних вимог, наданих сторонами доказів і негативних наслідків, що настали в результаті протиправних дій ТОВ «Агрофірма «Маяк», суд дійшов висновку про те, що позивачу була спричинена моральна шкода, а її розмір визначається на рівні 2500,00 грн з урахуванням засад розумності, виваженості і справедливості.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягти судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження обґрунтованості витрат, понесених на професійну правничу допомогу в суді, представник позивача додав копію ордера серії ПТ №040813 на надання правової допомоги від 28.01.2021 року; опис робіт (послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для розгляду справи від 28.01.2021 року; квитанцію від 08.01.2021 року на суму 800,00 грн. (а.с. 3-4).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 800,00 грн., які документально підтверджені належним чином.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 264, 274, 279 ЦПК України, ст. ст. 16, 23, 256, 611, 837, Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк» про стягнення моральної шкоди, задовільнити повністю.

Стягти з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Стягти з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 800 (вісімсот) гривень.

Стягти з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк» на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/о UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк», місцезнаходження: вул. Миколаївська, 169, смт Котельва Полтавської області, поштовий індекс 38600; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 32460293.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана через Котелевський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В повному обсязі рішення складено 26.05.2021 року _____________________________

Суддя