рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

Справа № 495/128/21

Номер провадження 2/495/91/2021

14 вересня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді: Боярського О.О.

за участю секретаря судового засідання: Рачицької І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

12.01.2020 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», в якому просить суд стягнути з ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , 11 768,00 грн. страхового відшкодування за шкоду пов`язану з лікуванням неповнолітньої потерпілої, та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 588,40 грн.

Обґрунтовує позовну заяву зокрема тим, що 09.12.2019 року на автодорозі "Одеса - Білгород-Дністровський - Монаші", М-15 відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобіля "RENAULT KANGOO", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , яка здійснила зіткнення з автомобілем "MITSUBISHI L 300", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП, пасажир ТЗ "RENAULT KANGOO", ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження.

Оскільки Позивач - батько (законний представник) по відношенні до неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 остання є особою, якій внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоду здоров`ю. Так, Позивачу заподіяна: шкода, пов`язана з лікуванням та моральною шкодою.

Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у Відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №185478010 ТДВ "СК"Ю.Ес.Ай.", який діяв на момент настання ДТП станом на 09.12.2019 року.

За вищевказаним фактом слідчим СУ ГУНП в Одеській області було внесено відомості до ЄРДР під № 0001110 та розпочате досудове розслідування.

Відповідно до листа СУ ГУНП в Одеській області, 29.07.2020 року прокурором прокуратури Одеської області Трофимовим В.С., прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0001110 на підставі п.5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

13.10.2020 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси постанову про закриття кримінального провадження № 0001110 на підставі п.5 ч. 1 ст. 284 КПК України від 29.07.2020 року було скасовано та продовжено проведення досудового розслідування та виконання слідчих дій, необхідних для правильного і повного встановлення обставин кримінального провадження.

З 04.12.2020 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом розглядається справа № 495/7374/20 за обвинуваченням ОСОБА_3 .

З 09.12.2019 року потерпіла ОСОБА_2 перебувала на лікуванні у КНП "БІЛГОРОД-ДНІСТРОВСЬКА МІСЬКА БАГАТОПРОФІЛЬНА ЛІКАРНЯ" БДМР. З 10.12.2019 року по 04.03.2020 року потерпіла ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП "ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ДИТЯЧА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ" ООР, що підтверджується повідомленням Позивача про перебування на лікуванні в медичних закладах від 02.06.2020 року.

З урахуванням вищезазначеного позивач був вимушений звернутися до суду для захисту прав та інтересів своєї неповнолітньої доньки.(а.с.1-5 зворотна сторона)

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 18.01.2021 року було відкрито провадження по вищезазначеній справі у порядку спрощеного позовного провадження.(а.с.57)

Одночасно з позовною заявою представник позивачки ОСОБА_5 подав клопотання про витребування доказів, а саме:

Витребувати у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (адреса: 04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, 4, корпус 6А) оригінали фіскальних чеків (28 шт.), товарних чеків (3 шт.) витрати на лікування на суму 11 768,00 гривень витрати на лікування неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2 на суму 11 768,00 гривень.

Витребувати у КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» БДМР (адреса: 67701, Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вул. Московська, 1) належним чином завірені копії виписки із медичної карти, листків лікарських призначень та епікризу з обов`язковим зазначенням найменувань та кількості лікарських засобів призначених лікарем пацієнту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Витребувати у КНП «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» ООР (адреса: 65031, м. Одеса, Суворовський район, вул. Ак.Воробйова, 3) належним чином завірені копії виписки із медичної карти, листків лікарських призначень та епікризу з обов`язковим зазначенням найменувань та кількості лікарських засобів призначених лікарем пацієнту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 10.12.2019 року по 04.3.2020 року.

Ухвалою суду від 18.01.2021 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Лабик Р.Р., про витребування доказів по справі від 12.01.2021 року.(а.с.59)

26.01.2021 року від представника позивача адвоката Лабик Руслана Романовича надійшло клопотання про витребування доказів та просить суд:

Витребувати від СУ ГУНП в Одеській області ( м. Одеса, проспект Шевченка, б. 8-г, 65058): належним чином завірену копію постанови про закриття кримінального провадження №0001110 від 29.07.2020 року.

Витребувати у КНП "БІЛГОРОД-ДНІСТРОВСЬКА МІСЬКА БАГАТОПРОФІЛЬНА ЛІКАРНЯ" БДМР (Адреса: 67701, Одеська обл., місто Білгород-Дністровський, ВУЛ. МОСКОВСЬКА, будинок 1): належним чином завірені копії виписки із медичної карти,листків лікарських призначень та епікризу з обов`язковим зазначенням найменувань та кількості лікарських засобів призначених лікарем пацієнту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 09.12.2019 року по 09.12.2019 року.

Витребувати у КНП Одеська обласна дитяча клінічна лікарня ООР (65031, м. Одеса, Суворовський район, вул. Ак. Воробйова, 3): належним чином завірені копії виписки із медичної карти,листків лікарських призначень та епікризу з обов`язковим зазначенням найменувань та кількості лікарських засобів призначених лікарем пацієнту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 10.12.2019 року по 04.03.2020 року.

Витребувати від Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "Ю.ЕС.АЙ." (Адреса: 04210, місто Київ, проспект Героїв Сталінграда, будинок 4, корпус 6А): оригінали фіскальних чеків (28 шт.), товарних чеків (3 шт.) витрати на лікування на суму 11768,00 грн. - витрати на лікування неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2 на суму 11 768,00 грн.

Ухвалою суду від 18.01.2021 року частково задоволено клопотання представника позивача адвоката Лабик Р.Р., про витребування доказів по справі від 12.01.2021 року.(а.с.81-83)

Ухвалою суду від 24 березня 2021 року у зв`язку з не явкою сторін в судове засідання, було відкладено розгляд справи на 21 квітня 2021 року.(а.с.114)

Ухвалою суду від 21 квітня 2021 року у зв`язку з не явкою сторін в судове засідання, було відкладено розгляд справи на 31 травня 2021 року.(а.с.120)

У судове засідання призначене на 14.09.2021 року сторони не з`явились.

Представник позивача подав до суду заяву від 05.07.2021 року, відповідно до якої, просить суд розглянути справу за відсутності сторони.(а.с.137)

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся. відзив до суду не надав, заяв про відкладення розгляду справи або розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, враховуючи відсутність відзиву відповідача в порядку статті 280 ЦПК ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явився, в порядку заочного розгляду справи.

З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи.

09.12.2019 на автодорозі "Одеса - Білгород-Дністровський - Монаші", М-15 відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобіля "RENAULT KANGOO", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , яка здійснила зіткнення з автомобілем "MITSUBISHI L 300", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП, пасажир ТЗ "RENAULT KANGOO", ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було повідомлено відповідача, про дорожньо-транспортну пригоду яка відбулася 09.12.2019 року, потерпілим в якій була зокрема ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Цей факт підтверджується повідомленням про ДТП від 18.06.2020 року.(а.с.41)

Судом встановлено, що станом на дату настання ДТП, відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у Відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №185478010 ТДВ "СК"Ю.Ес.Ай.", який діяв на момент настання ДТП станом на 09.12.2019 року.

Цей факт підтверджується полісом №185478010 ТДВ "СК"Ю.Ес.Ай."(а.с.19)

18.06.2020 року, представник потерпілої ОСОБА_1 , звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування.(а.с.42,43)

07.07.2020 року представником відповідача була надана відповідь на заяву позивача, про виплату страхового відшкодування, в якій відповідач відмовив у задоволені страхової виплати.

06.11.2020 року представником відповідача було відмовлено у задоволені страхової виплати. Свої дії відповідач обґрунтовую зокрема тим, що позивачем не було подано відповідних документів, які підтверджують зазначені вимоги.(а.с.77)

Судом встановлено, що з 09.12.2019 року потерпіла ОСОБА_2 перебувала на лікуванні у КНП "БІЛГОРОД-ДНІСТРОВСЬКА МІСЬКА БАГАТОПРОФІЛЬНА ЛІКАРНЯ" БДМР. З 10.12.2019 року по 04.03.2020 року потерпіла ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП "ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ДИТЯЧА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ" ООР.

Цей факт підтверджується довідкою від 29.01.2021 року № 96 виданою КНП «Білгород-Дністровська багатопрофільна лікарня»(а.с.71)

Судом було встановлено, що ОСОБА_2 , перебувала на лікуванні в умовах стаціонару у КНП «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» ООР», з 10.12.2019 року 04.03.2021 року. Відповідно до копії медичної документації, в якій зокрема міститься інформацію про найменування та кількість лікарських засобів, призначених пацієнту ОСОБА_2 (а.с. 89-108)

Від 29 липня 2020 року, кримінальне провадження № 001110 від 09.12.2019 року відносно підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 3 ст. 286 КК України було закрито у зв`язку зі смертю підозрюваної.(а.с.129-131)

Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями15,16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України - Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до положень ст. 55 Конституції України та чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Статтею 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, а також замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Відповідно до ч. 1,2,5 ст. 1187 ЦКУкраїни - джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Згідно із ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із п. 23.1. ст. 23 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до роз`яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 8 його постанові від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», судам роз`яснено, що розглядаючи спори про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, що її завдала, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч.2 ст. 1188 ЦК України якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. ст. 1167 ЦК України - моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини» (п.4 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки).

Згідно роз`яснення постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяній фізичній або юридичній особі незаконним діями, або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати. зокрема: у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач характеру немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість виражених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, зваженості та справедливості.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказуванню не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди, є сам по собі факт порушення права ( справи Войтенко проти України, Науменко проти України.)

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. 5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед. Стягнення додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, може бути здійснене наперед у межах строків, встановлених на основі висновку відповідної лікарської експертизи, а також у разі необхідності попередньої оплати послуг і майна (придбання путівки, оплата проїзду, оплата спеціальних транспортних засобів тощо).

Так, у пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Висновки за результатами розгляду справи

Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який дії в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, підлягають задоволені.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 19, 49, 200, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, задовольнити в повному обсязі.

Стянути з ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (Ідентифікаційний код юридичної особи 32404600) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), суму в розмірі 11 768,00 грн. страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням неповнолітньої потерпілої.

Стянути з ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (Ідентифікаційний код юридичної особи 32404600) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), суму в розмірі 588,40 грн. відшкодування моральної шкоди.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.О. Боярський