ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №523/13145/20

Апеляційне провадження № 22-ц/813/8375/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 січня 2021 року, постановлене під головуванням судді Бабакова В.П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та відзиву на позов

28.08.2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Атланта» (далі-Товариство) звернулось із позовом до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Позов обґрунтовано тим, що у серпні 2019 року ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 звернулись до Товариства з метою пошуку квартири для подальшого придбання у власність. За запитуваними параметрами було здійснено підборку варіантів з використанням наявної у розпорядженні Товариства бази даних та організовано проведення оглядів.

17.08.2019 року між Товариством і ОСОБА_1 було укладено договір №73/15 про надання послуг. Відповідно до п. 1 договору, виконавець зобов`язаний надати замовнику інформаційно - посередницькі послуги, пов`язані з придбанням замовником об`єкта нерухомості двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а замовник зобов`язаний сплатити надані послуги в розмірі, в строк та в порядку передбаченому договором. У відповідності до п. 6. договору, вартість послуг, що надаються виконавцем за договором складає 37 980 гривень, еквівалент 1 500 доларів США за офіційним курсом. Згідно п. 1.1. договору про наміри укласти угоду №73/15 від 17.08.2019 року, власник та набувач зобов`язались укласти договір відчуження, згідно якого власник передає у власність набувачу квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено строк укладання договору не пізніше 10.09.2019 року.

В день укладання договору про наміри укласти угоду №73/15 від 17.08.2019 року частину винагороди, згідно з п. 7 договору про надання послуг, сплачено у розмірі 12 660 гривень, еквівалент 500 доларів США за офіційним курсом.

На виконання своїх обов`язків за договором про надання послуг, позивач належним чином виконував свої обов`язки за договором, надавав консультації з питань придбання нерухомості, здійснив підбор варіанту, враховуючи побажання відповідача і використовуючи наявну базу даних, організовував огляд об`єкту нерухомості, вивчення правовстановлюючих документів на об`єкт, узгодив порядок розрахунків, строків укладення угоди, створив умови для перемовин між покупцем та продавцем.

10.09.2019 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (продавці) та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиранською А.М., зареєстрований в реєстрі під №6306.

В день укладання договору купівлі-продажу 10.09.2019 року відповідачка сплатила Товариству 12 500 гривень, еквівалент 500 доларів США за офіційним курсом, про що зроблено запис на договорі про надання послуг №73/15 від 17.08.2019 року.

Залишок суми за оплату наданих послуг у розмірі 12 513, 28 гривень, еквівалент 500 доларів США за офіційним курсом відповідачка сплатити відмовилась, що підтверджується листом-претензією від 10.09.2019 року, обставини у якій на думку Товариства є необґрунтованими, відповідачка свідомо уникає належного виконання обов`язків за договором.

10.09.2019 року НБУ встановлено офіційний курс гривні щодо долара США - 2502, 6567 гривень за 100 доларів США, тому 500 * 25,026567 = 12 513, 2835.

Посилаючись на те, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору, Товариство просило стягнути з відповідачки ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 12 513,28 гривень.

Відповідачка ОСОБА_1 і третя особа ОСОБА_2 з 31.12.2020 року вважаються обізнаними про наявність позовної заяви в суді першої інстанції, що вбачається з довідки Укрпошти про причини повернення поштової кореспонденції через відсутність вказаних осіб за місцем постійної реєстрації (а.с.24-27).

Відповідачка ОСОБА_1 і третя особа ОСОБА_2 не скористались правом надати відзив, пояснення або заперечення на позовну заяву Товариства.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.01.2021 року Товариству відмовлено у задоволенні позову.

Судове рішення мотивовано тим, що момент нотаріального посвідчення договору відчуження відбувся не на користь замовника договору, а тому в частині абз. 2 п. 7 договір № 73/15 від 17.08.2019 року не був виконаний. З листа претензії ОСОБА_1 вбачається, що вона відмовляється сплачувати суму зазначену у абз. 2 п. 7 договору № 73/15 від 17.08.2019 року, сплачує лише половину 12 660 гривень у зв`язку із тим, що Товариство не в повній мірі виконало умови договору. Суд вважав, що між сторонами фактично припинились зобов`язання, оскільки виникли обставини неможливості виконати сторонами Договір № 73/15 від 17.08.2019 року у повному обсязі. Пунктом 9 договору № 73/15 від 17.08.2019 року передбачена відповідальність за невиконання замовником договору і позивачем не доведено, що з вини замовника договір не був виконаний. Обставина, яка склалась під час укладання договору купівлі-продажу, як відповідальність, у договорі № 73/15 від 17.08.2019 року не зазначена. Тому суд дійшов висновку про відсутність визначених законом та укладеним договором підстав для стягнення з відповідачки вартості послуг.

Доводи апеляційної скарги та відзив на скаргу

Щодо твердження суду, що покупець квартири не є стороною за договором про надання послуг № 73/15. Договір про надання послуг №73/15 укладався між Товариством та ОСОБА_1 і згідно п. 1 цього договору, виконавець зобов`язаний надати замовнику інформаційно-посередницькі послуги, пов`язані з придбанням замовником об`єкта нерухомості двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а замовник зобов`язаний сплатити надані послуги в розмірі, в строк та в порядку передбаченому договором.

Договір купівлі продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу від 10.09.2019 р. був укладений між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (продавці) та ОСОБА_2 (покупець). Як вбачається з п. 8 зазначеного договору купівлі-продажу квартири, він вчинений за згодою дружини покупця, викладеною окремою заявою, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М. 10.09.2019 року, зареєстрованої у реєстрі за №6305, яка зберігається до цього договору у справах нотаріуса.

Відповідно до положень СК України квартира за адресою: АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя, які відповідачки так і її чоловіка. Тобто незалежно від того хто був покупцем за договором купівлі-продажу, майно набувалося у власність та на користь як відповідачки так і її чоловіка. Крім того, претензія від 10.09.2019 року підписана відповідачкою і її чоловіком.

Щодо виконання позивачем зобов`язань за договором «не в повній мірі». Суд в рішенні послався на претензію від 10.09.2019 року про те, що позивач не повністю виконав свої зобов`язання, так як кредит видано не на відповідачку, а на її чоловіка. Пунктом 5 укладеного між позивачем та відповідачкою договору про надання послуг №73/15 від 17.08.2019 року визначені послуги, що надавались виконавцем. Перелік послуг є вичерпним і будь-яких послуг з приводу погодження видачі кредиту банком не передбачено. Рішення про видачу або не видачу кредиту приймається виключно банком. Замовник не надавала будь-яких довіреностей і не уповноважувала Товариство на здійснення представництва у спілкуванні з банківською установою.

Щодо недоведеності того, що договір не був виконаний з вини замовника. Обставини, визначені судом не відповідають змісту позовної заяви та вимогам, визначеним у ній. Товариством просило стягнути з відповідачки грошові кошти у розмірі 12 513,28 грн., що складають залишок вартості послуг і які не були сплачені. Жодних вимог про стягнення штрафних санкцій або застосування будь-яких інших видів відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором не було. Тобто, сума яка складає ціну позову не є вимогою застосувати відповідальність, а є вимогою належно виконати умови договору та сплатити грошову суму, узгоджену сторонами договору про надання послуг.

Посилаючись на те, що суд першої інстанції не з`ясував обставини справи, не встановив природу правовідносин сторін та заявлених позовних вимог, Товариство просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення про задоволення позову.

Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України).

28.05.2021 року і 11.08.2021 року, згідно довідок Укрпошти про причини повернення поштового відправлення апеляційного суду, відповідачка ОСОБА_1 і третя особа ОСОБА_2 «не проживає», «адресат відсутній за вказаною адресою» за адресою місцезнаходження (реєстрації): АДРЕСА_2 (а.с.48,51-55,62,64).

Виходячи з вимог п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України, відповідачка ОСОБА_1 і третя особа ОСОБА_2 вважаються таким, що повідомлені 25.08.2021 року про відкриття апеляційного провадження за скаргою Товариства на рішення суду від 18.01.2021 року.

Відповідачка ОСОБА_1 і третя особа ОСОБА_2 не скористались правом надати відзив, заперечення або пояснення на апеляційну скаргу.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи Товариству у позові суд першої інстанції виходив з того, що: момент нотаріального посвідчення договору відчуження відбувся не на користь замовника договору, а тому в частині абз. 2 п. 7 договір № 73/15 від 17.08.2019 року не був виконаний; Товариство не в повній мірі виконало умови договору; між сторонами фактично припинились зобов`язання, оскільки виникли обставини неможливості виконати сторонами договір № 73/15 від 17.08.2019 року у повному обсязі; позивачем не доведено, що з вини замовника договір не був виконаний; обставина, яка склалась під час укладання договору купівлі-продажу, як відповідальність, у договорі № 73/15 від 17.08.2019 року не зазначена.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду в цій частині зважаючи на наступне.

Фактичні обставини справи встановлені апеляційним судом

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається, що у серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Товариства з метою пошуку квартири для подальшого придбання у власність.

Відповідачка ОСОБА_1 і третя особа ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.09.1986 року, з 25.03.1994 року зареєстровані у АДРЕСА_2 (а.с.12,13).

17.08.2019 року між Товариством і ОСОБА_1 укладений договір №73/15 про надання послуг. Відповідно до п. 1 договору, виконавець зобов`язаний надати замовнику інформаційно - посередницькі послуги, пов`язані з придбанням замовником об`єкта нерухомості двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а замовник зобов`язаний сплатити за надані послуги в розмірі, в строк та в порядку передбаченому договором. У відповідності до п. 6. договору, вартість послуг, що надаються виконавцем за договором складає 37 980 гривень, еквівалент 1 500 доларів США за офіційним курсом. Згідно п. 1.1. договору про наміри укласти угоду №73/15 від 17.08.2019 року, власник та набувач зобов`язались укласти договір відчуження, згідно якого власник передає у власність набувачу квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено строк укладання договору не пізніше 10.09.2019 року. В день укладання договору про надання послуг №73/15 від 17.08.2019 року, згідно з п. 7 договору про надання послуг, відповідачка сплатила 12 660 гривень, еквівалент 500 доларів США за офіційним курсом, про що зроблено запис на договорі про надання послуг №73/15 від 17.08.2019 року (а.с4,4 зворот, а.с.5).

10.09.2019 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (продавці) та ОСОБА_2 (покупець) укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиранською А.М., зареєстрований в реєстрі під №6306 (а.с.8,9).

Згідно п. 8 абз.2 договору купівлі-продажу від 10.09.2019 року, цей договір вчинений за згодою дружини покупця, викладеною окремою заявою, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М., 10.09.2019 року, зареєстрованої у реєстрі за №6305, яка зберігається до цього договору у справах приватного нотаріуса (а.с.8 зворот).

Позивач у позовній заяві зазначив, що в день укладання договору купівлі-продажу 10.09.2019 року відповідачка сплатила Товариству замість 25 320 гривень, еквівалент 1 000 доларів США за офіційним курсом лише 12 500 гривень, еквівалент 500 доларів США за офіційним курсом і відмовилась сплатити повну суму (а.с.4).

Зазначені обставини відповідачка ОСОБА_1 і третя особа ОСОБА_2 визнали в листі-претензії від 10.09.2019 року, адресованому Товариству (а.с.10.11).

Залишок суми за оплату наданих Товариством послуг, еквівалент 500 доларів США за офіційним курсом, відповідачка ОСОБА_1 відмовилась сплачувати.

28.08.2020 року Товариством звернулось із позовом про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 еквівалента 500 доларів США за офіційним курсом станом на 10.09.2019 року (а.с.1,2).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Між сторонами виникли правовідносини із зобов`язання, які регулюються нормами ЦК України.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ч.ч1,2 п.1 ЦК України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. ст. 526 ч.1, 527 ч.1, 598 ч.ч1,2, 599 ч.1, 610 ч.1, 611 ч.1 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2019 року ОСОБА_1 , яка з 13.09.1986 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , звернулась до Товариства з метою пошуку квартири для подальшого придбання її у власність. 17.08.2019 року між Товариством і ОСОБА_1 укладений договір №73/15 про надання послуг. Відповідно до п. 1 договору, виконавець зобов`язаний надати замовнику інформаційно - посередницькі послуги, пов`язані з придбанням замовником об`єкта нерухомості двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а замовник зобов`язаний сплатити за надані послуги в розмірі, в строк та в порядку передбаченому договором. У відповідності до п. 6. договору, вартість послуг, що надаються виконавцем за договором складає 37 980 гривень, еквівалент 1 500 доларів США за офіційним курсом. Згідно п. 1.1. договору про наміри укласти угоду №73/15 від 17.08.2019 року, власник та набувач зобов`язались укласти договір відчуження, згідно якого власник передає у власність набувачу квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено строк укладання договору не пізніше 10.09.2019 року. В день укладання договору про надання послуг №73/15 від 17.08.2019 року, згідно з п. 7 договору про надання послуг, відповідачка сплатила 12 660 гривень, еквівалент 500 доларів США за офіційним курсом, про що зроблено запис на договорі про надання послуг №73/15 від 17.08.2019 року.

10.09.2019 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (продавці) та ОСОБА_2 (покупець, чоловік відповідачки ОСОБА_1 ) укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиранською А.М., зареєстрований в реєстрі під №6306 (а.с.8,9).

З матеріалів справи вбачається, що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 10.09.2019 року укладений покупцем ОСОБА_2 під час його перебування у шлюбі із відповідачкою ОСОБА_1 .

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60 ч.ч.1,2 СК України).

Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена (ст. 65 ч.ч.1-3 СК України).

Пункт 8 абз.2 договору купівлі-продажу від 10.09.2019 року зазначає, що договір вчинений за згодою дружини покупця, викладеною окремою заявою, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М., 10.09.2019 року, зареєстрованої у реєстрі за №6305, яка зберігається до цього договору у справах приватного нотаріуса.

Виходячи з аналізу положень ст. ст. 60, 65 СК України слід дійти висновку, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка придбана ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 10.09.2019 року, є спільною сумісною власністю подружжя, а саме, відповідачки ОСОБА_1 і третьої особи ОСОБА_2 .

Наведене свідчить про те, що незалежно від того хто був покупцем за договором купівлі-продажу від 10.09.2019 року, у даному випадку нерухоме майно набувалося у власність, як на користь відповідачки ОСОБА_1 так і її чоловіка ОСОБА_2 .

Вказані обставини випливають і з претензії від 10.09.2019 року, яка підписана відповідачкою ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_2 (а.с.10,11).

Зважаючи на викладене, твердження суду в рішенні, що на момент укладення договору купівлі-продажу відчуження об`єкту нерухомого майна відбулось не на користь замовника послуг ОСОБА_1 , а тому абз. 2 п. 7 договору № 73/15 від 17.08.2019 року начебто Товариством не виконаний, є помилковими.

Ствердження ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у претензії від 10.09.2019 року, що позивач не виконав зобов`язання у повному обсязі, оскільки для придбання квартири залучались кредитні кошти банка і кредит оформлений не на відповідачку, а на її чоловіка і це призвело до непередбачуваних витрат, у зв`язку з чим залишок винагороди Товариству в еквіваленті 500 доларів США слід вважати компенсацією за спричинені їм матеріальні витрати через необхідність переоформлення квартири у подальшому на ОСОБА_1 (а.с.10 зворот,11), до уваги не приймаються.

Пунктом 1 договору №73/15 від 17.08.2019 року про надання послуг, виконавець зобов`язаний надати замовнику інформаційно-посередницькі послуги, пов`язані з придбанням замовником об`єкта нерухомості квартири, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , а замовник зобов`язаний сплатити надані послуги в розмірі, в строк та в порядку передбаченому договором. Перелік послуг, визначений сторонами договору №73/15 від 17.08.2019 року про надання послуг, є вичерпним.

Договір №73/15 від 17.08.2019 року про надання послуг не містить будь-яких застережень щодо надання або погодження з банком видачі відповідачці кредиту для придбання майна, вказаного у договорі. Договір також не зазначає зобов`язань Товариства на здійснення ним представництва відповідачки у відносинах з банківською установою щодо надання кредиту на придбання спірного нерухомого майна.

Станом на 10.09.2019 року НБУ встановлено офіційний курс гривні щодо долара США - 2502, 6567 гривень за 100 доларів США, тобто 500х25,026567=12 513, 28 грн.

Товариством заявлені вимоги про стягнення еквівалент 500 доларів США по курсу НБУ станом на 10.09.2019 року (а.с.2,2 зворот).

Зважаючи на те, що позовні вимоги Товариства є обґрунтованими та доведеними, вони підлягають задоволенню судом апеляційної інстанції.

Приймаючи до уваги, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, суд дійшов неправильного висновку про відмову у позову, порушив норми матеріального права і неправильно застосував ст. ст. 526 ч.1, 527 ч.1, 610 ч.1, 611 ч.1, 625 ч.2, 1054 ч.1 ЦК України, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Судові витрати

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.1-3 ЦПК України).

Колегія суддів задовольняє скаргу і скасовує рішення суду першої інстанції з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову, тому Товариство має право на відшкодування судових витрат у вигляді судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 2 102 грн., а також за розгляд справи в суді апеляційної інстанцій в розмірі 3 153 грн., які документально підтверджені (а.с. 3,39).

Керуючись ст. ст. 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта» задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 січня 2021 року скасувати.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН № НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта» (ідентифікаційний код №32416836) грошові кошти у розмірі 12 513, 28 гривень і судові витрати у вигляді судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 2 102 гривень та за розгляд справи в суді апеляційної інстанцій в розмірі 3 153 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді: