Єдиний унікальний номер 448/1405/21
Провадження № 2-о/448/32/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05.11.2021 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Гіряк С.І., перевіривши додержання вимог викладених у статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний нотаріус Яксманицький Роман Степановича, Яворівський нотаріальний округ Львівської області,

в с т а н о в и в:

1.02.11.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , подана його представником ОСОБА_2 , в якій він просить встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Новий Світ, Старобешівського району, Донецької області.

2.Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд вважає, що заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

3.Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

4.Згідно п. 8 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану Факту смерті.

5.Згідно ч. 1ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

6.До заяви про встановлення факту додається копія відмови у проведенні державної реєстрації смерті та копія свідоцтва про смерть особи.

7.Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України має розглядатися судом за загальними правилами, передбаченими для розгляду заяв про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті(пункт 8 частини першої статті 256 ЦПК України), у тому числі щодо суб`єктів звернення у такій категорії справ.

8.Встановлення факту смерті особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом РАЦСу зареєструвати факт смерті з підстав, що відсутні документи, які свідчать про смерть особи.

9.Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

10.Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

11.Отже, зверненню до суду з заявою про встановлення факту смерті у певний час, має передувати звернення заявника до органу РАЦСу із заявою про реєстрацію смерті особи, після одержання відмови органу РАЦСу у реєстрації факту смерті, заявник має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час.

12.Заявником до заяви про встановлення факту смерті особи не додано: відмову у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

13.Згідно ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1)який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2)причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3)докази, що підтверджують факт. 2. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

14.Як роз`яснено в пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського станув реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин, а також вказати вірну заінтересовану особу - орган РАЦСу.

15.При цьому заявником до участі у справі не залучено заінтересовану особу орган РАЦСу.

16.З огляду на це, заявнику необхідно визначитись із суб`єктним складом заяви.

17.Крім того, відповідно до законодавства, підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

18.Статтею 318 ЦПК встановлено, що у заяві повинно бути зазначено зокрема, докази, що підтверджують факт. Крім того до неї додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

19.Статтею 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" визначено, що державна реєстрація смерті здійснюється, зокрема на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою.

20.Статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" визначено, що будь-який акт (рішення, документ), видані органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, є недійним і не створює правових наслідків

21.У той же час у відповідності до статті 2 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" передбачено, що діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

22.Встановлено, що позивачем додано до позовної заяви копії документів на підтвердження факту, який просить встановити заявник, що викладений іноземною мовою без його належно завіреного перекладу на українську мову.

23.Відповідно до ч.1 ст.10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.

24.Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про засади державної мовної політики» державною мовою України є українська мова. Згідно ч.ч.1, 3 ст.14 вказаного Закону судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

25.Згідно з ч.1 ст.9 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

26.Виходячи з наведеного, з метою безпосереднього дослідження судом матеріалів справи, позивачу необхідно надати додатки до позовної заяви з належно завіреним його офіційним перекладом українською мовою.

27.Відповідно ч. 3ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

28.Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.185ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях175і177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви (заяви), спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

29.Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без усунення наведених вище недоліків, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з врахуванням вимог ст.177,175 ЦПК України.

30.Роз`яснити, що в разі усунення недоліків у зазначений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві (заявнику).

31.В даній ситуації суддя звертає увагу, що вирішуване питання про відкриття провадження по справі охоплюється змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд.

32.Так, стосовно питання доступу до суду Європейський Суд з прав людини в своїй прецедент ній практиці звертає увагу на те, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань. Європейський Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (див. ухвалу щодо прийнятності у справі «МПП «Голуб» проти України» від 18 жовтня 2005 року).

33.А тому, в даній ситуації встановлення цивільним процесуальним законодавством вимог до позовної заяви і залишення поданої заявником заяви до суду без руху, у зв`язку із її невідповідністю вимогам, передбачених законом, ґрунтується на нормах закону і слугує меті здійснення правосуддя, що в цілому не являється обмеженням доступу заявника до суду.

Керуючись статтями175,177,185 ЦПК України, суддя,

П ОС ТА НО В И В:

1.Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний нотаріус Яксманицький Роман Степановича, Яворівський нотаріальний округ Львівської області, залишити без руху.

2.Запропонувати заявнику в строк протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху привести позовну заяву у відповідність з вимогами статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, усунувши вищевказані недоліки.

3.Роз`яснити, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає зазначені вище вимоги, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

4.Якщо заявником не будуть усунуті недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається йому.

5.Копію ухвали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Ухвала суду підписана 05.11.2021 року.

Суддя С.І.Гіряк