Справа № 331/4283/19
Провадження № 2/331/68/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді: Жуковій О.Є

за участю секретаря : Мироненко О.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

законного представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши в підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , законний представник відповідача ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває вказана цивільна справа.

21 травня 2021 року позивачем було надано клопотання про витребування доказів від комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради , комунальної установи «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради медичної документації (медичні карти, історії хвороб, лікарські висновки, епікризи, довідки, акти медичних обстежень і оглядів тощо) щодо стану здоров`я та лікування ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 ) з метою подальшого призначення експертизи для встановлення психічного стану ОСОБА_6 на момент складання оскаржуваного заповіту.

Представник позивача клопотання підтримав.

Представник відповідача та законний представник відповідача проти задоволення клопотання заперечували.

Суд, вислухавши думку учасників справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.107 ч.3 ЦПК України при визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Ухвалою суду від 04 вересня 2020 року за клопотання позивача по справі призначено посмертну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу проведення якої було доручено Комунальному некомерційному підприємству «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради .

Зазначеною ухвалою суду з метою проведення експертизи було витребувано докази, які зазначені позивачем у вказаному клопотанні, зокрема, від комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради , комунальної установи «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради.

Ухвалою суду від 21 березня 2021 змінено питання , поставлені експертам в ухвалі Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2020 року у цій справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2021 року встановлено ОСОБА_4 строк для оплати вартості посмертної судово психіатричної експертизи відповідно рахунку Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради № 20 від 22 квітня 2021 року в сумі 8580,50 грн, протягом семи днів, з дня отримання ухвали суду від 13 травня 2021 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2021 року скасувано ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 вересня 2020 року по вказаній справі про призначення посмертної комплексної судової психолого психіатричної експертизи та ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2021 року у цій справі про зміну питань , поставлених експертам в ухвалі Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2020 року .

Дійсно, встановлення психічного стану ОСОБА_6 на момент складання оскаржуваного заповіту, мають істотне значення для правильного вирішення спору по суті.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Разом з тим, суд звертає увагу, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної справи, в якій вона є стороною.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

01 березня 2018 року ЄСПЛ ухвалив рішення у справі «Літвінюк проти України» («Litvinyuk v. Ukraine», заява № 55109/08) (далі також - Рішення) щодо надмірної тривалості провадження у справі та відсутності ефективного засобу юридичного захисту позивачки від такої тривалості. У резолютивній частині Рішення ЄСПЛ вказав, що мало місце порушення пункту 1 статті6та статті13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція).

ЄСПЛ, зокрема, дійшов висновку, що період, коли тривало провадження щодо процесуальних питань, має розглядатися як частина розгляду справи та вирішення спору щодо прав й обов`язків цивільного характеру. ЄСПЛ аналізував період провадження у справі тривалістю чотири роки та вісім місяців у трьох інстанціях, який розпочався 2 лютого 2007 року (після ухвалення ЄСПЛ рішення за першою заявою позивачки - № 9724/03) і завершився 5 жовтня 2011 року (постановленням Верховним Судом України відповідної ухвали).

ЄСПЛ дійшов висновку, що тривалість провадження була надмірною та не відповідала вимозі «розумного строку».

Європейський суд з прав людиниу справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» роз`яснив, що реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людиниі основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Також, Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми мають на меті забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а сторони мають право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Колегія суддів Першої судової палати Цивільного касаційного суду у складі Верховного Судувиходить з того, що відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини «справедливість», що є вимогою статті 6 Конвенції не є «основною» справедливістю, а «процесуальною». Стаття 6 Конвенції гарантує тільки «процесуальну» справедливість, що на практиці розуміється як змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (Star Cate Epilekta Gevmata and Others v.Greece(Star Cate Epilekta Gevmata та інші проти Греції).

Так, повторне заявлення клопотання про витребування доказів з метою повторного призначення експертизи , ухвала про призначення якої була скасована судом , суперечить процесуальному законодавству, крім того, суд звертає увагу на вимоги ст. 210 ЦПК України, якою встановлено строки розгляду справи по суті, а саме зазначено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесятднів з дня відкриття провадження у справі,а у випадку продовження строку підготовчого провадження -не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

У світлі практики Європейського Суду період, коли триває провадження щодо процесуальних питань, зазначене має розглядатися як частина розгляду справи та вирішення спору щодо прав й обов`язків цивільного характеру.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з метою захисту своїх прав у вересні 2019 року, судом вирішувалося питання про призначення по справі експертизи, однак позивач двічі ухилялася від невнесення у визначений судом строк коштів для забезпечення судових витрат.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 83,84 ЦПК України

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про витребування доказів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 05 жовтня 2021 року.

Суддя: О.Є. Жукова