У Х В А Л А

Справа №901/1483/12

26 травня 2021 року смт. Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківський Л.М.,

з участю: секретаря Остапишин І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Богородчани справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» про заміну сторони у виконавчому провадженні,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС" звернулося в суд із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 27 серпня 2012 року у цивільній справі № 901/1483/12 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення 9042,55 грн заборгованості за кредитним договором № 98-0141004/ФК-08 від 03 червня 2008 року та 214,60 грн судового збору.

В поданій заяві просить замінити стягувача Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», оскільки воно на підставі договору №2218/К про відступлення прав вимоги набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 98-0141004/ФК-08 від 03 червня 2008 року.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку.

Представник заявника у поданій заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Богородчанського районного суду від 27 серпня 2012 року у справі № 901/1483/12 задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 9042 грн 55 коп. та судовий збір у розмірі 214,60 грн.

Відповідно до договору №2218/К про відступлення права вимоги від 09 квітня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» купило право вимоги за кредитним договором № 98-0141004/ФК-08 від 03 червня 2008 року до ОСОБА_1 у Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

Як вбачається з реєстру права вимоги (а.с.15-16), ТзОВ Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» набула в тому числі й права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 98-0141004/ФК-08 від 03 червня 2008 року.

За таких обставин Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № № 98-0141004/ФК-08 від 03 червня 2008 року.

Відповідно до ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

На підставі частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи зі змісту наведених норм права, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи універсального правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття первісного кредитора з одночасною заміною його новим кредитором.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження та її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник у таких правовідносинах, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) та у постанові від 02 вересня 2020 року у справі № 307/972/15 (провадження № 61-3503св20).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, правило статті 442 ЦПК України, як і статті 378 ЦПК України 2004 року, має імперативний характер, оскільки в них чітко визначено, що необхідно вчинити, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як у відкритому виконавчому провадженні, так і за відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 14 ЦПК України 2004 року, частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення визначених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Суд звертає увагу на те, що без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватись на будь-якій стадії процесу. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС" про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.442 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» про заміну сторони її правонаступником у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Богородчанського районного суду від 27 серпня 2012 року у цивільній справі № 901/1483/12.

Замінити сторону виконавчого провадження - стягувача Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Богородчанського районного суду від 27 серпня 2012 року у цивільній справі № 901/1483/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 9042 грн 55 копійок та судового збору у розмірі 214,60 грн, зазначивши стягувачем Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» (, місце знаходження: 04053, вул. Січових Стрільців, 37-41, м. Київ).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Л.М. Битківський