РІШЕННЯ

Іменем України

04.11.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Мигаль Г.П.

присяжних Конюх Л.С., Яковлева О.В.

при секретарі судового засідання Максимович М.М.

з участю прокурора Машталяра Ю.А.

представників заявника ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника заінтересованої особи ОСОБА_3

адвоката Кінаша З.Ф.

особи, стосовно якої розглядається заява ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Львові справу за заявою Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», з участю заінтересованої особи: Органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про госпіталізацію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди, -

в с т а н о в и в :

Представник КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди в примусовому порядку.

В обґрунтування заяви представник заявника зазначив, що за скеруванням лікаря-психіатра Буської ЦРЛ Пономаренко Н.В. 29 жовтня 2021 року у приймальне відділення КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» поступила громадянка ОСОБА_4 . Причиною госпіталізації була наявність в ОСОБА_6 ознак психічного розгляду: неспокійна, голосно кричить, багатослівна, не реагує на зауваження, агресивна до медичного персоналу, розмахує руками, плюється, погрожує, мислення розірване та сягає рівня шизофазії. Зовнішній вигляд неохайний, критика до свого стану відсутня, від прийому ліків категорично відмовляється.

У судовому засіданні представники лікувального закладу підтримали заяву, просили її задоволити. Лікуючий лікар-психіатр Костур О.В. надала пояснення, що ОСОБА_6 хворіє на тяжке психічне захворювання - параноідну шизофренію, період загострення, поступила у лікарню агресивна, небезпечна для оточуючих, критика до свого стану відсутня, ліки самостійно не приймає. Вона може створювати небезпечні ситуації для оточуючих. На обліку в лікаря-психіатра перебуває тривалий час. ОСОБА_4 була доставлена в психіатричний заклад машиною швидкої допомоги в супроводі працівників поліції за скеруванням районного психіатра.

Представник лікувального закладу ОСОБА_1 пояснила, що причиною госпіталізації ОСОБА_4 стало агресивне ставлення до оточуючих та часті конфлікти з родичами. Зайшовши в магазин, вона почала конфліктувати з працівниками магазину та погрожувала їм. Працівниками магазину була викликана швидка допомога та поліція. ОСОБА_7 втекла додому. ОСОБА_7 також погрожувала працівникам поліції. Після того, як працівники поліції доставили ОСОБА_7 в психіатричну лікарню, вона накинулася на працівника відділення. Мовній корекції ОСОБА_7 не піддається.

ОСОБА_4 є особою з інвалідністю ІІ групи по психічному захворюванню, на теперішній час становить загрозу для оточуючих, потребує госпіталізації та лікування в примусовому порядку в психіатричному стаціонарі.

Прокурор та представник органу опіки та піклування просили задоволити заяву з огляду на висновок лікарів психіатрів та пояснення лікаря-психіатра, надані в судовому засіданні.

Адвокат Кінаш З.Ф. просив відмовити в задоволення заяви, оскільки ОСОБА_4 сама себе обслуговує, а доказів, що вона становить небезпеку для оточуючих, на думку адвоката, не надано.

ОСОБА_6 в судовому засіданні не змогла висловити свою думку, постійно говорила не по темі заяви, не могла всидіти на місці, підходила до представників психіатричної лікарні, заявляла претензії, вела себе неспокійно.

Досдідивши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд доходить т акого висновку.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Згідно ч.ч. 2-5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного.захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів 25-го відділення КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про госпіталізацію в психіатричний стаціонар в примусовому порядку № 1 від 30 жовтня 2021 року Комісія лікарів психіатрів прийшла до висновку: що ОСОБА_4 потребує подальшого лікування в примусовому порядку в психіатричному стаціонарі в зв`язку з наявністю у нього (неї) на момент огляду тяжкого психічного розладу, а саме:на момент огляду пацієнтка у свідомості. Доступна малопродуктивному мовному контакту. Орієнтована правильно у власній особистості та місці, у часі не точно. Скаржиться на те, що "її брат побив, шо президенти США пускають із літаків отруєний газ, а Львів замінували...". На запитання відповідає не завжди по суті, багатослівна, легко афектується під час розмови, роздратована, напружена, некерована, не контрольована, не піддається мовній корекції. Під час розмови не втримується на одному місці, різко підривається, підходить до співбесідника та плюється на оточуючих, при цьому різко розмахує руками. Мислення розірване, сягає рівня шизоФазії. Висловлює маячні ідеї відношення та впливу "з боку американських можновладців". Пацієнтка стверджує, шо "коли перебувала на стаціонарному лікуванні в іншому вілліпенні лікарі хотіли забрати її внутрішні органи". Зовнішній вигляд неохайний, ходить в брудному одязі, розпатланим та сальним волоссям. Критика до свого хворобливого стану відсутня. Від прийому ліків категорично відмовляється.

Відповідно до первнного огляду у приймальному відділенні від 29.10.2021р. та рішення чергових лікарів-психіатрів приймального відлілення КНП ЛОР ЛОКПЛ ОСОБА_4 хворіє параноїдною шизофренією. Даний розлад психічної діяльності позбавляє ОСОБА_4 здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійність, свій психічний стан та поведінку, пацієнтка виявляє реальні дії, що являють собою безпосередню загрозу для себе та оточуючих, а саме: неспокійна, метушлива, не втримується на одному місці, агресивно налаштована по відношенню до медперсоналу, плюється, розмахує руками, береться до бійки.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29,55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканість.

Враховуючи, що ОСОБА_4 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу та становить небезпеку для оточуючих, що підтверджується поясненнями лікаря-психіатра, наданими в судовому засіданні, висновком комісії-лікарів психіатрів, первннним оглядом та рішенням прот госпіталізацію, суд вважає за необхідне госпіталізувати її в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбачені ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для її госпіталізації до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди. Аналогічний висновок викладений і в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 серпня 2017 року у справі №689/1338/16-ц.

Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану.

В зв`язку із чим, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 14, 27 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 258, 259, 263, 264, 265,339-432 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», з участю заінтересованої особи: Органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про госпіталізацію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до психіатричного закладу в примусовому порядку без її усвідомленої згоди задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» для лікування в примусовому порядку в умовах психіатричного стаціонару.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя Г.П. Мигаль

Присяжні Л.С. Конюх

О.В.Яковлев