Справа № 431/897/21
Провадження № 22-ц/810/753/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Луганської В.М., Назарової М.В.,

за участю секретаря

судового засідання Сінько А.І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Дочірнє підприємство «Луганський облавтодор» відкритого товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в особі філії «Старобільська дорожня експлуатаційна дільниці» дочірнього підприємства «Луганський облавтодор»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» відкритого товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в особі філії «Старобільська дорожня експлуатаційна дільниці»

на рішення Старобілського районного суду Луганської області від 05 липня 2021 року, ухвалене у складі судді Форощука О.В., в м. Старобільськ

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування шкоди, спричиненої страхувальником внаслідок подання недостовірних відомостей про застраховану особу,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування шкоди, спричиненої страхувальником внаслідок подання недостовірних відомостей про застраховану особу. Крім того, ОСОБА_1 звернувся до Старобільського районного суду з уточненою позовною заявою до дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування шкоди, спричиненої страхувальником внаслідок подання недостовірних відомостей про застраховану особу про збільшення позовних вимог.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в січні 2013 року йому призначено пенсію за віком, після чого він продовжував працювати на підприємстві до вересня 2019 року. 28 жовтня 2019 року при наданні документів до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на перерахунок пенсії позивач виявив невідповідність стажу та заробітної плати. На запит позивача спеціаліст фонду зробив виписку з особової справи, у якій повністю були відсутні данні стажу та заробітної плати за 2004 та 2005 роки, а врахована лише підприємницька діяльність. Згідно з актом від 16.12.2019 року № 593 головним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи № 4 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області проведено позапланову перевірку Філії «Старобільська дорожня експлуатаційна дільниця», якою встановлено порушення частин другої, шостої статті 21 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - подання недостовірних індивідуальних відомостей про застрахованих осіб, що використовуються в системі персоніфікованого обліку. Перевіркою встановлено, що страхувальник Філія «Старобільська дорожня експлуатаційна дільниця», яка є правонаступником філії «Старобільський райавтодор», надала за 2004, 2005 роки індивідуальні відомості про ОСОБА_1 з неправильно вказаним РНОКПП - НОМЕР_1 , у той час які перевіркою встановлено, що застрахована особа ОСОБА_1 має РНОКПП - НОМЕР_2 . За наслідками проведеною перевірки винесено припис від 16 грудня 2019 року № 510 про усунення порушень. У приписі вказано, що страхувальнику з метою усунення розбіжностей, виявлених в ході перевірки, необхідно у місячний термін надати по застрахованій особі ОСОБА_1 за 2004, 2005 роки індивідуальні відомості про застраховану особу з типом форми «Скасовуюча» з неправильним РНОКПП НОМЕР_1 та з типом форми «Початкова» з правильним РНОКПП - НОМЕР_2 . З метою виконання припису про усунення порушень, Філія «Старобільська дорожня експлуатаційна дільниця» надала звіт «ІНДАНІ» та «Список осіб, які працюють або працювали в роботодавця в звітному році» на ОСОБА_1 « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_3 ». З січня 2020 року Старобільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області здійснено перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу та заробітної плати за періоди роботи 2004-2005 років у філії «Старобільський райавтодор». А за періоди з січня 2013 по грудень 2019 роки недоотримана пенсія, в зв`язку з втраченим стажем, не нарахована, та не виплачена. У зв`язку з наведеним просить суд стягнути з дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» грошові кошти у розмірі 32981 (тридцять дві тисячі дев`ятсот вісімдесят одну) гривню 70 копійок, а саме: 20181 (двадцять тисяч сто вісімдесят одну) гривню 68 копійок недоотриманої пенсії за період з січня 2013 року по грудень 2019 року та 12800 (дванадцять тисяч вісімсот) гривень 02 копійки компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 05 липня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю. Стягнуто з дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 32981 (тридцять дві тисячі дев`ятсот вісімдесят одну) гривню 70 копійок, а саме: 20181 (двадцять тисяч сто вісімдесят одну) гривню 68 копійок недоотриманої пенсії за період з січня 2013 року по грудень 2019 року та 12800 (дванадцять тисяч вісімсот) гривень 02 копійки компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат. Стягнуто з відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

При винесенні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції виходив з таких мотивів, що оскільки саме на страхувальника роботодавця відповідно до ст. 4 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» покладено обов`язок подавати звітність та сплачувати єдиний внесок до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника, та у разі виявлення недостовірних відомостей, подавати корегуючи дані, то позовні вимоги ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування шкоди, спричиненої страхувальником внаслідок подання недостовірних відомостей про застраховану особу підлягають задоволенню.

Короткий виклад вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Старобільського районного суду Луганської області від 05.07.2021року по справі № 431/897/21 за позовом ОСОБА_4 до дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування шкоди і стягнення на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 32981 (тридцять дві тисячі дев`ятсот вісімдесят одну) гривню 70 копійок, а саме: 20181 (двадцять тисяч сто вісімдесят одну) гривню 68 копійок недоотриманої пенсії за період з січня 2013 року по грудень 2019 року та 12800 (дванадцять тисяч вісімсот) гривень 02 копійки компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат та судовий збір та закрити провадження по справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Ухвалою від 05.05.2014 Господарським судом Луганської області порушено провадження у справі про банкрутство боржника - Дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - ДП «Луганський облавтодор»), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника. Відповідно до ч.б ст.12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». 21.04.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ). Відповідно до п.1 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи наведене, КУзПБ введено в дію з 21.10.2019. Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». В той же час відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу. Реалізація майна боржника здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу, крім майна боржника, оголошення про продаж якого опубліковане до дня введення в дію цього Кодексу. У разі непродажу такого майна його подальша реалізація здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу. Частинами 1, 2 ст.7 КУзПБ передбачено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. Скаржник зауважує, що розгляд справи №913/849/14 про банкрутство ДП «Луганський облавтодор» перебуває на стадії санації, з огляду на що застосовуються приписи Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 22.12.2011 №4212-VI, крім реалізації майна боржника. Провадження у справі №913/849/14 про банкрутство ДП «Луганський облавтодор» відкрите ухвалою від 05.05.2014 та станом на поточну дату постанова про визнання боржника банкрутом у вказаній справі не прийнята, триває процедура санації боржника. Враховуючи норми ст.12, 20, 30 ГПК України, ст.10, 23 Закону України «Про відновлення' платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 06.04.2018 у справі №925/1874/13, розгляд позовної заяви ОСОБА_1 має здійснюватись за правилами виключної підсудності в Господарському суді Луганської області у відокремленому провадженні в межах справи №913/849/14 про банкрутство ДП «Луганський облавтодор». Приймаючи до уваги наведені обставини справи, суд першої інстанції'! повинен був, в порядку ст. 255 ЦПК України , закрити провадження по справі, в звязку з тим, що справа не підлягає розгляду в цивільному судочинстві. Судом першої інстанції неприйнято до уваги і не враховано при винисенні рішення те, що за результатами перевірки Управлінням Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області за період з 01.01.2005р. по 11.12.2009р. філії «Старобільський райавтодор», де працював ОСОБА_1 до 01.01.2006року, неяких порушень не виявлено. При цьому суд першої інстанці при винесенні рішення про задоволення позовних вимог керувався висновками Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області позапланової перевірки (акт від 16 грудня 2019 року № 593) філії «Старобільська дорожня експлуатаційна дільниця», якою встановлено, що страхувальник Філія «Старобільська дорожня експлуатаційна дільниця», яка є правонаступником філії «Старобільський райавтодор», надала за 2004, 2005 роки індивідуальні відомості про ОСОБА_1 з неправильно вказаним РНОКПП - НОМЕР_1 , у той час як перевіркою встановлено, що застрахована особа ОСОБА_1 має РНОКПП - НОМЕР_2 . Слід зауважити, що висновки суду щодо визначення філії «Старобільська дорожня експлуатаційна дільниця» (код 33702018) ДП «Луганський облавтодор» правонаступником філії «Старобільський райавтодор» (код 26229817) не обгрунтовані та підверджені доказами. Таким чином не можна приймати до уваги результати акту перевірки та вважати їх належним доказом, тому що перевірка була за 2002,2004,2005 роки, а філія створена лише наприкінці 2005 року. Крім того, ОСОБА_1 був переведений до філії «Старобільська ДЕД» 01.01.2006 року згідно наказу від 30.12.2005 року №1-к (запис №13 трудової книжки ОСОБА_1 і в 2002,2004,2005 роках у філії «Старобільська дорожня експлуатаційна дільниця» не працював. Внесення філією «Старобільська дорожня експлуатаційна дільниця» (код 33702018) ДП «Луганський облавтодор» виправлень до Державного реєстру застрахованих осіб стосовно ОСОБА_1 неправомірно та суперечить чинному законодавству.Щодо розрахунку позовних вимог, то Позивачем не надано розрахунку в встановлений законом спосіб з нормативним обґрунтуванням суми позову. До позовної заяви наданийрозрахунок суми недоотриманої пенсії за період з січня 2013 року по грудень 2019 року, без посилань на норму закону та методики розрахунку пенсій, встановлений нормою закону, або зроблений відповідним пенсійним органом. Розрахунок зроблений ОСОБА_1 на його особистий розсуд. Розмір неотриманої пенсії розрахований як різниця між розміром фактично отриманої пенсії і розміром пенсії, розрахованим ОСОБА_1 особисто на його розсуд. Тобто, в матеріалах справи немає належного розрахунку пенсії, яку би міг отримувати ОСОБА_1 .

Доводи інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу у встановлений строк не надходило, що не заважає апеляційному розгляду справи відповідно до положень ст.360 ЦПК України.

Явка сторін

Сторони були повідомлені належним чином про апеляційний розгляд справи шляхом надсилання судових повісток-повідомлень. Від відповідача надійшло клопотання, про відкладення справи . Судова колегія відхилила клопотання про відкладення рогзгляду справи з причини перебування єдиного юриста на самоізоляції так як в матеріалах справи наявні вже два таких аналогічних за змістом клопотання (а.с.103,111) що судова колегія та позивач розцінюють як спробу відповідача затягування розгляду справи.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону, виходячи з наступного.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

В статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

19 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яким закон викладено в новій редакції.

Частиною четвертою статті 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; про сплату податків, зборів (обов`язкових платежів); стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, а також визнання недійсними рішень державних органів, пов`язаних з майновими вимогами до боржника.

Із винесенням ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство пов`язуються певні правові наслідки, зокрема: вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів; розгляд, вимог конкурсних, забезпечених і поточних кредиторів та вирішення майнових спорів здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; арешт майна боржника чи інші обмеження щодо розпорядження майном боржника можуть застосовуватися виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до статті 7 Кодексу № 2597-УІІІ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша).

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи (частина друга вказаної статті).

Частина друга статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначає підсудність спорів одному господарському суду, який акумулює усі майнові вимоги за участю боржника.

Отже розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Зазначені висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц (провадження № 14-404цс19), від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-6 (провадження № 12-143гс19).

Ухвалою від 05.05.2014 р. Господарським судом Луганської області порушено провадження у справі про банкрутство боржника - Дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - ДП «Луганський облавтодор»), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника.

Відповідно до ч.б ст.12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

21.04.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Відповідно до п.1 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи наведене, КУзПБ введено в дію з 21.10.2019 р..

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

В той же час відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу. Реалізація майна боржника здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу, крім майна боржника, оголошення про продаж якого опубліковане до дня введення в дію цього Кодексу. У разі непродажу такого майна його подальша реалізація здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст.7 КУзПБ передбачено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

ДП «Луганський облавтодор» перебуває на стадії санації, з огляду на що застосовуються приписи Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 22.12.2011 №4212-VI, крім реалізації майна боржника.

Провадження у справі №913/849/14 про банкрутство ДП «Луганський облавтодор» відкрите ухвалою від 05.05.2014 та станом на поточну дату постанова про визнання боржника банкрутом у вказаній справі не прийнята, триває процедура санації боржника.

Враховуючи норми ст.12, 20, 30 ГПК України, ст.10, 23 Закону України «Про відновлення' платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 06.04.2018 у справі №925/1874/13, розгляд позовної заяви ОСОБА_1 має здійснюватись за правилами виключної підсудності в Господарському суді Луганської області у відокремленому провадженні в межах справи №913/849/14 про банкрутство ДП «Луганський облавтодор». Приймаючи до уваги наведені обставини справи, суд першої інстанції повинен був, в порядку ст. 255 ЦПК України , закрити провадження по справі, в звязку з тим, що справа не підлягає розгляду в цівільному судочинстві.

Відповідно до статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

З урахуванням вищевикладеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі відповідно до ч.1 ст.255 ЦПК України.

Згідно частини четвертої ст.377 ЦПК України у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства.

З урахуванням зазначеного, апеляційний суд роз`яснює Дочірньому підприємству «Луганський облавтодор» відкритого товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в особі філії «Старобільська дорожня експлуатаційна дільниці» дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» його право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Луганського апеляційного суду з заявою про направлення справи до Господарського суду Луганської області.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норми процесуального права викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 368/561/19.

Виходячи з наведеного судова колегія задовольняє клопотання Дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» відкритого товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в особі філії «Старобільська дорожня експлуатаційна дільниці» дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» про закриття провадження у справі.

Оскільки постановою апеляційного суду закрито провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255ЦПК України , то апеляційний суд роз`яснює позивачу право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до суду, який закрив провадження у справі, тобто до Луганського апеляційного судуу, з заявою про направлення справи до Господарського суду Луганської області.

Керуючись ст. ст. 255, 256, 259,367,374, 377, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» відкритого товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в особі філії «Старобільська дорожня експлуатаційна дільниці» дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» задовольнити частково.

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 05 липня 2021 року скасувати.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування шкоди, спричиненої страхувальником внаслідок подання недостовірних відомостей про застраховану особу - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 05 листопада 2021 року.

Головуючий

Судді