справа №619/3545/20
провадження №2/619/407/21
11 листопада 2021 року Дергачівський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Калиновської Л.В.,
секретаря судового засідання Булах С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дергачі заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Прядко О.О. та представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Міліруд Є.О. про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа Офіс Генерального прокурора України про відшкодування збитків заподіяних кримінальним правопорушенням, -
В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа Офіс Генерального прокурора України про відшкодування збитків заподіяних кримінальним правопорушенням.
Рішенням суду від 12.10.2021 в задоволенні позову відмовлено.

18.10.2021 представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Прядко О.О. до суду подано клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правову допомогу в сумі 12045,00 грн.

19.10.2021 представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Міліруд Є.О. до суду подано клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 14000,00 грн.

Сторони в судове засідання не з?явилися, повідомлялися своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 12.10.2021 в задоволенні позову Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа Офіс Генерального прокурора України про відшкодування збитків заподіяних кримінальним правопорушенням відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Прядко О.О. та представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Міліруд Є.О. просять стягнути з позивача витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги.

Згідно пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, судом при розгляді справи та винесенні рішення було вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу з позивача на користь відповідача, та зазначене наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною другою статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, акт прийому передач, а також докази щодо сплати вказаних послуг.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України).

Надані суду документи не містять відомостей щодо витрат по кожному виду послуг, які надавались адвокатом при здійсненні правничої допомоги, як того вимагає ч. 3 ст. 137 ЦПК України.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, представника відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час розгляду справи не надано суду детальний опис робіт, виконаних адвокатом та документи, що свідчать про оплату гонорару (квитанцію до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касовий чек).

Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги), а також відсутності доказів щодо сплати позивачем за послуги з правової допомоги, позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вимоги представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 про стягнення судових витрат на правничу допомогу та представника відповідача, ОСОБА_1 ОСОБА_5 про стягнення судових витрат на правничу допомогу, задоволенню не підлягають.

Крім того, суду зазначає, що згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Проте, представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 та представника відповідача, ОСОБА_1 ОСОБА_5 відповідної заяви подано не було.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Прядко О.О. та представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Міліруд Є.О. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа Офіс Генерального прокурора України про відшкодування збитків заподіяних кримінальним правопорушенням відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні - протягом 30 днів з дня отримання ними копії рішення.

Рішення набирає законної сили протягом 30 днів з дня його проголошення, або протягом 30 днів з дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя Л. В. Калиновська