КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 листопада 2021 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Ящук Т.І., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києвавід 02 листопада 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду постановленої за результатами розгляду справи у порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02 листопада 2021 року відмовлено у прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду постановленої за результатами розгляду справи в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Не погоджуючись з ухвалою, 03 листопада 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року витребувано матеріали цивільної справи №759/21777/20, оскільки апеляційна скарга була подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції та матеріали цивільної справи відсутні, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції був позбавлений можливості вирішити питання про дотримання скаржником положень ст. 356 ЦПК України.

11 листопада 2021 року до Київського апеляційного суду надішли матеріали даної цивільної справи № 759/21777/20.

В апеляційній скарзі скаржник просить визначити підсудність для апеляційного провадження, оскільки Київський апеляційний суд є упередженим, та скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 02 листопада 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 ЦПК України апеляційні суди переглядають в апеляційному порядку судові рішення місцевих судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду).

Відповідно до ст. 26 ЦПК України підсудність справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленою без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 6 ст. 31 ЦПК України справа, у якій однією зі сторін є суд, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, або суддя цього суду, не пізніше п`яти днів із дня надходження позовної заяви передається на підставі розпорядження голови суду до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України в справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Статтею 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно ч. 3 ст. 42 ЦПК України в справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги та ухвали суду першої інстанції, в даній справі Київський апеляційний суд не є стороною та не визначений заявником як заінтересована особа, в зв`язку з цим відсутні передбачені законом підстави для передачі апеляційної скарги до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Разом з тим, апеляційна скарга подана з порушенням вимог ст. 356 ЦПК України, оскільки до апеляційної скарги не надано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України).

В апеляційній скарзі скаржник, посилається на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Проте, апеляційний суд не приймає до уваги зазначені посилання, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва в порядку окремого провадження із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В заяві ОСОБА_1 просив встановити факт, що Дніпровський районний суд м. Києва та Київський апеляційний суд є некомпетентними судовими установами.

У зв`язку з невідповідністю поданої заяви вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України ухвалою Святошинського районного суду від 09 грудня 2020 року заявнику було надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнано не поданою та повернуто заявнику.

25 жовтня 2021 року заявник звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про перегляд ухвали суду за виключними обставинами, але у прохальній частині посилається на ново виявлені обставини та просить відповідно до них переглянути ухвалу суду по цивільній справі № 759/21777/20 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02 листопада 2021 року відмовлено у прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду постановленої за результатами розгляду справи в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

03 листопада 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вище вказану ухвалу.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що заявником подано заяву в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а не позовну заяву до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, їх посадовою або службовою особою та не ставилося питання про відшкодування шкоди, завданої внаслідок прийняття незаконних рішень, або діями чи бездіяльністю саме вищевказаних органів влади, а тому посилання на п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» є безпідставним.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою судовий збір справляється за ставкою - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн. 00 коп.

Отже, скаржник повинен сплатити судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп. на реквізити Київського апеляційного суду: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача: UA0026010, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а.

Оригінал квитанції необхідно подати до суду апеляційної інстанції.

Також в апеляційній скарзі не зазначено:

- в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість ухвали суду (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо).

- яке рішення просить ухвалити скаржник за наслідками розгляду апеляційної скарги відповідно до повноважень апеляційного суду, що передбачені ст. 374 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - надати строк для усунення недоліків, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києвавід 02 листопада 2021 року- залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Суддя-доповідач: Т.І. Ящук