Справа № 164/2138/19 Головуючий у 1 інстанції: Рудська С. М.
Провадження № 22-ц/802/1335/21 Категорія: 48 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 листопада 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів - Бовчалюк З.А., Шевчук Л. Я.

вивчивши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 подану її представником ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 у власних інтересах та інтересах ОСОБА_3 до Маневицької селищної ради Волинської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування вартості майна ,

встановив:

10 вересня 2021 року представник позивача ОСОБА_2 подалаапеляційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2021 року у даній справі.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 23.09.2021 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки заявником не наведено та не зазначено належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, які б могли об`єктивного свідчити, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, тому апеляційну скаргу позивача залишено без руху та надано строк тривалістю десять днів з дня вручення копії ухвали для звернення до апеляційного суду з заявою про поновлення строку, із вказівкою на інші поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Позивач ОСОБА_1 08.10.2021 подала до апеляційного суду клопотання про поновлення строку, в якому посилаючись на запровадження на території України карантину та на те, що апеляційна скарга подана на тридцятий день з моменту її прибуття разом з дочкою інвалідо І групи з лікування, просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду.

У задоволенні клопотання належить відмовити, оскільки зазначені заявником обставини не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, у зв"язку з таким.

Згідно приписами статті 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

В рішенні у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За змістом статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження повинно містити обґрунтування причин поважності пропуску цього строку та докази на підтвердження таких причин.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Апеляційним судом встановлено, що рішення суду постановлене і повний текст виготовлений 25.06.2021, тому строк на оскарження даного рішення закінчився 25.07.2021, проте апеляційна скарга направлена 10.09.2021 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Посилання позивача на п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, щодо продовження деяких процесуальних строків на строк дії карантину не можуть бути взяті судом до уваги, з огляду на те, що 17 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 18 червня 2020 року №731-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Згідно з пунктом 2 цього Закону пункт 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України викладено в такій редакції: «3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Всупереч наведеним нормам Закону позивач не вказала на поважні причини пропуску строку на апеляційне провадження, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Саме лише посилання на те, що в Україні запроваджено карантин, не дає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Доводи заявника про те, що апеляційна скарга подана на тридцятий день з моменту її прибуття разом з дочкою інвалідом І групи з лікування в санаторіїї "Бердянськ" до міста Луцьк не дає підстав для поновлення строку, оскільки позивачем не подано доказів , які підтверджують, що ОСОБА_1 була позбавлена об"єктивної можливості з часу прибуття до міста Луцьк, тобто, починаючи з 11.08.2021 невідкладно , або у найкоротші строки подати апеляційну скаргу.

У заяві представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 19.08.2021 звернулась в Луцький міський центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, однак знову ж таки, не наводить доводів і не подає доказів, що перешкодило ій звернутись за одержанням безоплатної правової допомоги невідкладно, після повернення з лікування. Навіть після видачі 02.09.2021 року довіреності на надання безоплатної правової допомоги , апеляцйна скарга знову ж таки не була подана невідкладно, а лише через 7 днів, без подання доказів про існування непереборних обставин, які унеможливили подання апеляційної скарги своєчасно.

Та обставина, що ОСОБА_1 зволікала із зверненням за отриманням безоплатної правової допомоги, та поданням апеляційної скарги не може свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки виходячи з положень статей 81, 127 ЦПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Позивачем ОСОБА_1 не наведено та не зазначено належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, які б могли об`єктивного свідчити, що строк пропущений з поважних причин.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності.

Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

При цьому, процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Приписами частин 3, 4 статті 357 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутись до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Оскільки позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу після закінчення строків, встановлених законом, вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження належить відмовити.

Керуючись ст. 357, 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2021 року.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 подану її представником ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 у власних інтересах та інтересах ОСОБА_3 до Маневицької селищної ради Волинської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування вартості майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя

Судді