Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2779/21
Провадження № 2/553/1295/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.11.2021 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Сіомашко В.Р.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", треті особи приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ГРИСЮК Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області ГРЕЧИН Наталія Володимирівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог вказує, що дізнався про відкриття приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. виконавчого провадження № 66467690 з примусового виконання виконавчого напису № 53281 від 24.05.2021 року, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.

Зазначив, що не погоджується з виконавчим написом № 53281 від 24.05.2021 року вчиненим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., у зв`язку з грубим порушенням Закону України "Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року № 282/20595, Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29.06.1999 року.

Вказав, що заборгованість, вказана в виконавчому написі, не є безспірною, оскільки документом, що встановлює заборгованість, приватний нотаріус визнав лише заяву-анкету, яка не містить умов кредитування, погоджених між позивачем та кредитодавцем, первинні документи, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, встановлювали її розмір, відсутні, тобто документи, на підставі яких вчинений спірний виконавчий напис, є недостатніми для підтвердження безспірності заборгованості. Крім того, згідно Анкети-заяви ПАТ "Альфа-банк" від 01.02.2014 року позивачем оформлено банківську платіжну картку з терміном дії до 2016 року, він не здійснював користування карткою після закінчення строку її дії. Заборгованість за комісією, за штрафом і пенями, що нараховані з 21.12.2020 року по 17.05.2021 року, та на які вчинено виконавчий напис нотаріусом, є також спірною. З дня виникнення права вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 кредитних коштів минуло більше 3 років, ані ПАТ "Альфа-банк", ані інші кредитори до 17.05.2021 року не вчиняли жодних дій щодо примусового стягнення заборгованості. Зазначив, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", тобто чинна редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису виключно на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 24.05.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 53281, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" заборгованості в загальному розмірі 34836 грн. 31 коп., стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" на користь ОСОБА_2 судові витрати.

05 листопада 2021 року від представника відповідача ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" Іжаковського О.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що доводи позивача не заслуговують на увагу. Вказав, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Разом з тим, жодних доказів до відзиву приєднано не було. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Також представник відповідача ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" Іжаковський О.В. звернувся до суду з клопотанням про зменшення витрат на правову допомогу, в якому просив відмовити позивачу у стягненні витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що до позовної заяви не подано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату в сумі 3000 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 11.10.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач не з`явився доручивши представляти свої інтереси адвокату Зязюн Ю.А.

Представник позивача адвокат Зязюн Ю.А. в судове засідання не з`явилась, звернулась з заявою про розгляд справи без її участі та без участі позивача, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Вказала, що правом на подачу відзиву на позовну заяву користуватися не буде.

Представник відповідача ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", будучи повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Треті особи, будучі повідомлені про час та місце слухання справи за останньою відомою суду адресою місцезнаходження, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, пояснення щодо позову не надали.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 53281, про звернення стягнення з ОСОБА_2 , який є боржником за кредитним договором № 630091045HPLS від 03.02.2014 року, укладеним з АТ "Альфа-Банк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами № 2 від 21.12.2020 року є ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФЛЕКСІС", правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами № 21-12/20 від 21.12.2020 року є ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", заборгованості за кредитним договором за період з 21.12.2020 року по 17.05.2021 року у розмірі 34186 грн. 31 коп., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 21993 грн. 25 коп., строкової заборгованості за комісією - 2878 грн. 34 коп., строкової заборгованості за штрафами і пенями 9314 грн. 72 коп., а також плати за вчинення виконавчого напису в сумі 650 грн. 00 коп., а всього коштів в розмірі 34836 грн. 31 коп.

10.08.2021 року представник ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" подав приватному виконавцю виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. заяву про примусове виконання виконавчого напису № 53281, вчиненого 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про звернення стягнення стосовно громадянина ОСОБА_2 на користь ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" заборгованості за кредитним договором.

Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. від 10.08.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 66467690 з примусового виконання виконавчого напису № 53281, вчиненого 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" заборгованості у загальному розмірі 25521 грн. 59 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позовній заяві посилається на те, що виконавчий напис вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусом.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Як передбачено в п. п. 3.1, 3.2 Глави 16 Розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до п. 2-2 "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" № 2 від 31 січня 1992 року, при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року N 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. При цьому, необхідно враховувати, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Таким чином, слід встановити, чи банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Таким чином, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, перевірці підлягає не лише додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону "Про нотаріат" у такому спорі перевірці підлягають також і доводи боржника в повному обсязі, установлення та зазначення чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду № 6-887цс-17 від 05.07.2017 року та № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом "2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями".

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 24 листопада 2017 року № 92.

Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України "Про нотаріат" умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Виконання судового рішення про присудження полягає у вчиненні певних дій або в утриманні від певних дій, передбачених судовим рішенням. Наприклад, за судовим рішення про стягнення коштів відповідач повинен сплатити позивачу відповідну суму; за рішенням про припинення дії, яка порушує право, відповідач повинен утриматись від відповідних дій тощо. Водночас інші судові рішення, зокрема рішення про визнання права, про зміну правовідношення, виконанню не підлягають, оскільки такі судові рішення безпосередньо створюють відповідний правовий ефект: призводять до усунення правової невизначеності, змінюють правовідношення.

Безпосередній правовий ефект створює і судове рішення про визнання незаконним та нечинним нормативно-правового акта: такий акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили судовим рішенням. Указане судове рішення не потребує його виконання.

Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду.

Наявні матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір між ОСОБА_2 та АТ "Альфа- Банк" від 01.02.2014 року укладений шляхом підписання ОСОБА_2 та представником Банку Анкети-Заяви про акцепт Публічної пропозиції ПАТ "Альфа- Банк" на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту "Максимум-готівка" та не є таким, що посвідчений нотаріально.

Таким чином, вчиняючи 24 травня 2021 року виконавчий напис № 53281, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23.

Отже, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, - вже не чинні.

Подібний висновки викладені у постановах Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 та Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

У ч. 1 ст. 88Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).

Матеріали справи не містять відомостей про направлення відповідачем ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" на адресу позивача як боржника повідомлення про заборгованість за кредитним договором та, відповідно, даних про отримання позивачем відповідного повідомлення.

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 (провадження № 61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18).

В ході судового розгляду відповідачами не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності позовних вимог, в тому числі не надано доказів того, що ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" є правонаступником ПАТ "Альфа-Банк", з яким позивачем по справі ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 630091045HPLS від 03.02.2014 року й заборгованість за яким була предметом стягнення на підставі виконавчого напису, доказів набуття права вимоги саме у обсязі сум, які є предметом виконавчого напису, що оскаржується у вказаному провадженні, направлення повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень боржнику, а також доказів надання приватному нотаріусу Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. усіх документів, передбачених чинним законодавством для видачі виконавчого напису, в тому числі таких документів, що об`єктивно підтверджують безспірність заборгованості позивача.

Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Відповідно, встановлені судом обставини та досліджені докази у своїй сукупності не дають підстав стверджувати про те, що заборгованість, яка стягнута з ОСОБА_2 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 24.05.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 53281, має характер безспірної, що є однією з основних умов для її стягнення в такому порядку.

Враховуючи встановлені по справі обставини, аналізуючи наявні у справі докази та вищенаведені вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У позовній заяві позивач ставить питання про стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн. 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача ОСОБА_2 здійснювала адвокат Зязюн Ю.А., якою на підтвердження повноважень представника надано суду свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер серії ВІ № 1057121, Договір про надання правової допомоги № б/н від 28.08.2021 року, укладений між адвокатом Зязюн Юлією Анатоліївною та Зязюном Микитою Сергійовичем.

Як встановлено в ч. 4 ст. 58 ЦК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Таким чином, повноваження адвоката Зязюн Ю.А. як представника позивача підтверджені в порядку, встановленому чинним цивільним процесуальним законодавством.

Наявні у справі документи безперечно свідчать про те, що ОСОБА_3 надавала правову допомогу позивачу ОСОБА_2 на підставі укладеного з ним Договору про надання правової допомоги б/н від 28.08.2021 року.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом п.п. 1.1, 4.2 Договору про надання правової допомоги б/н від 28.08.2021 року адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний сплатити винагороду (гонорар) та витрати, необхідні для виконання його доручень, у порядку та строки обумовлені Сторонами у Договорі. За правову допомогу, передбачену в п. 1.2 Договору Клієнт сплачує Адвокату винагороду (гонорар) у готівковій або безготівковій формі. Розмір винагороди Адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються Сторонами в додатках до цього Договору.

Відповідно до Додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 26.08.2021 року ним визначений порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвокату за надання правової допомоги у спорі про визнання виконавчого напису № 53281 від 24.05.2021 року приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни таким що не підлягає виконанню. Визначено, що адвокат зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів Клієнта у суді першої інстанції (Ленінському районному суді м. Полтави). Вартість послуг: підготовка адвокатського запиту про отримання матеріалів виконавчого провадження; підготовка позовної заяви до Ленінського районного суду м. Полтави Зязюна М.С. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у тому числі: консультація щодо оскарження виконавчого напису нотаріуса, вивчення документів, наданих клієнтом та аналіз нормативно-правових актів, аналіз судової практики та визначення правових позицій, складання адвокатського запиту, складання позовної заяви, формування додатків, 500 грн. 00 коп./годину роботи адвоката.

Як вбачається зі звіту про роботу адвоката над завданням клієнта станом на 01.10.2021 року, за період з 26.08.2021 року по 01.10.2021 року виконано наступну роботу: підготовка адвокатського запиту про отримання матеріалів виконавчого провадження; підготовка позовної заяви до Ленінського районного суду м. Полтави Зязюна М.С. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (6 год.), у тому числі: - консультація щодо оскарження виконавчого напису нотаріуса, вивчення документів, наданих клієнтом, та аналіз нормативно правових актів - 0,5 год., аналіз судової практики та визначення правових позицій - 0,5 год.) - , складання адвокатського запиту - 1 год., складання позовної заяви, формування додатків - 4 год. Ціна за 1 год. 500 грн., загальна вартість 3000 грн.

На підтвердження факту понесення позивачем витрат у вищевказаній сумі до позову приєднано копію квитанції № 6 від 01.10.2021 року про сплату ОСОБА_2 адвокату Зязюн Ю.А. коштів в сумі 3000 грн. 00 коп. за адвокатський запит, позовну заяву, консультацію.

За змістом ч.ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В ч. 6 ст. 136 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З урахуванням складності справи, складності та обсягу виконаних представником позивача робіт (наданих послуг) та інших обставин, визначених в ст. 137 ЦК України, суд не знаходить підстав для зменшення розміру витрат на правову допомогу, понесених позивачем у розмірі 3000 грн. 00 коп., а тому приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про їх стягнення з відповідача у повному обсязі.

Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати, які складаються з судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн.00 коп., та судового збору за подання позовної заяви в сумі 908 грн. та

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" (місцезнаходження м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5-б, код ЄДРПОУ - 36799749), треті особи приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ГРИСЮК Олена Василівна (місцезнаходження АДРЕСА_2 ), приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області ГРЕЧИН Наталія Володимирівна (місцезнаходження - м. Полтава, вул. Сапіго, 6), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 24.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зареєстрований в реєстрі за № 53281, про звернення стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" заборгованості за кредитним договором № 630091045HPLS від 03.02.2014 року, укладеним з АТ "Альфа-Банк", за період з 21.12.2020 року по 17.05.2021 року у розмірі 34186 грн. 31 коп., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 21993 грн. 25 коп., строкової заборгованості за комісією - 2878 грн. 34 коп., строкової заборгованості за штрафами і пенями 9314 грн. 72 коп., а також плати за вчинення виконавчого напису в сумі 650 грн. 00 коп., а всього коштів в розмірі 34836 грн. 31 коп., - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1362 грн. 00 коп., витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн., а всього 4362 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 10.11.2021 року.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЄ. В. Парахіна