Справа № 621/244/16-ц
Провадження № 4-c/621/6/21
УХВАЛА

Іменем України

25 травня 2021 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий - суддя Вельможна І. В.,

за участю: секретаря судового засідання - Акулової А.М.,

стягувача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв скаргу ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), стягувач: ОСОБА_1 ,

у с т а н о в и в:

13.05.2021 ОСОБА_2 , звернувся до суду із скаргою на рішення державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), стягувач: ОСОБА_1 в обґрунтування якої зазначив, що в провадженні державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №621/244/16-ц, виданого Зміївським районним судом Харківської області про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.02.2016 року й до повноліття дітей.

20.04.2021 в рамках виконавчого провадження старшим державним виконавцем Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хмель О.І., винесено постанову про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 , у праві керування транспортним засобом.

Вказані обмеження позбавляють ОСОБА_2 , можливості працювати за посадою водія, законного засобу до існування, джерела доходу, а також можливість сплачувати аліменти.

Таким чином, скаржник просить суд скасувати постанову від 20.04.2021 про тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом.

В судове засідання ОСОБА_2 , та його представник ОСОБА_5 не з`явились, подали заяву про розгляд скарги за їх відсутності та просили її задовольнити з підстав, викладених по суті.

Cтягувач ОСОБА_1 , у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, подала відзив та вказала, що ОСОБА_2 , ухиляється від сплати аліментів на виконання рішення суду та має заборгованість. Застосовані державним виконавцем заходи стимулюють боржника щодо необхідності сплати аліментів, враховуючи, що ОСОБА_2 , не має постійної роботи на якій би працював тривалий час, а використовує посвідчення водія для власних потреб, просила відмовити у задоволенні скарги.

Представник Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пономарьова А., подала заяву про розгляд скарги за їх відсутності. Відзив на скаргу подано не було.

Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду скарги по суті, в контексті положень частини 2 статті 450 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного:

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Як передбачено пунктом «а» частини 1 та частини 2 статті 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів (ч.5 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Встановлено, що на виконанні у Зміївському районному відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження №51284869 з виконання виконавчого листа №621/244/16-ц, виданого Зміївським районним судом Харківської області про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.02.2016 року й до повноліття дітей.

Постановою державного виконавця Хмель О.І., від 20.04.2021 щодо боржника ОСОБА_2 , встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом до погашення заборгованості по сплаті аліментів в повному обсязі. Крім того, визначено, що розмір заборгованості становить 124090 грн. 83., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Встановлено, що вказану постанову ОСОБА_2 отримав 08.05.2021, інших даних, зокрема і факту направлення оскаржуваної постанови на адресу ОСОБА_2 , представником Зміївського районного відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), на розсуд суду не представлено.

За дослідженою інформацією про рух виконавчого провадження судом встановлено, що 12.04.2021 державним виконавцем отримана інформація щодо працевлаштування боржника на посаді водія в Товаристві з додатковою відповідальністю «Харківське автотранспортне підприємство №16363, що підтверджується, крім того, відомостями трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який на час ухвалення рішення суду 2016 рік та по 19.04.2021, включно, періодично працював на посаді водія. (а.с. 89-93, 96-99)

Крім того, відомості про працевлаштування ОСОБА_2 , саме на посаді водія у розпорядженні державного виконавця мали місце 17.04.2018, 21.01.2019. (а.с.97,98)

Як передбачено Законом України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як передбачено частиною 1 статті 13 ЗУ «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Права і обов`язки виконавців, обов`язковість вимог виконавця визначені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, за частиною 1 цієї статті, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

Наказом МЮУ від 02.04.2012 № 512/5 (зареєстровано в МЮУ 02.04.2012 р. за №489/20802) затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень. Пунктами 6 та 7 Інструкції визначені вимоги, зокрема до постанови. Постанова як окремий документ містить такі обов`язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови. До постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами. Постанова підписується виконавцем та скріплюється печаткою. Постанова складається у необхідній кількості примірників, один з яких залишається у виконавчому провадженні, а інші надсилаються за належністю. Якщо постанова надсилається у формі електронного документа, вона підписується електронним цифровим підписом. У разі якщо постанова виконавця є виконавчим документом, вона повинна відповідати вимогам до виконавчого документа, визначеним статтею 4 Закону. Інші посадові особи органів державної виконавчої служби у випадках, передбачених Законом та цією Інструкцією, виносять постанови з урахуванням вимог, визначених цим пунктом.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок стягнення аліментів.

Станом на час спірних правовідносин, тобто на час винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови від 20.04.2021, діяла з 19.08.2019 така редакція статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження»: порядок стягнення аліментів визначається законом. За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2)подання заяви стягувачем або боржником; 3)надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5)закінчення виконавчого провадження. У разі виїзду боржника на постійне проживання до держави, з якою Україна не уклала договорів про надання правової допомоги, за рішенням суду до виїзду боржника за кордон стягнення аліментів здійснюється за весь період до досягнення дитиною повноліття. У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи- підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця. Якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів. Після закінчення строку, передбаченого законом для стягнення аліментів, за відсутності заборгованості із сплати аліментів підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, повертають виконавцю постанову про стягнення аліментів з відміткою про перерахування в повному обсязі стягувачу присуджених йому сум аліментів. Якщо відраховані з боржника суми аліментів не були перераховані стягувачу, виконавець письмово повідомляє стягувачу про розмір заборгованості, що утворилася, та роз`яснює йому права на звернення з позовом до підприємства, установи, організації, фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи, якщо така заборгованість утворилася з їхньої вини. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені. У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом. Тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: 1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції; 4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці, виконавець роз`яснює стягувачу право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець складає протокол про вчинення боржником адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, орган державної виконавчої служби на вимогу стягувача протягом десяти днів видає довідку про наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, дійсна протягом одного місяця з дня її видачі.

Відповідно до положень статтей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини 3, 4 статті 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України).

Таким чином, з`ясувавши обставини по справі, суд дійшов до висновку, що постанова державного виконавця від 20.04.2021 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 у праві керування транспортним засобом підлягає до скасування, оскільки на час її винесення державному виконавцеві, станом на 12.04.2021 вже було відомо, що ОСОБА_2 , працює на посаді водія в Товаристві з додатковою відповідальністю «Харківське автотранспортне підприємство №16363.

Між тим, дана обставина та норми пункту 1 частини 10 статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження» не були враховані при прийняття рішення про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 , у праві керування транспортним засобом.

Крім того, на думку суду, встановлене обмеження порушує права та інтереси боржника, оскільки таким встановленим тимчасовим обмеженням він позбавлений можливості працювати на посаді водія, отримувати дохід на своє існування та утримання дітей на виконання виконавчого документу.

При цьому, боржник не заперечує проти наявної заборгованості із сплати аліментів.

Отже, постанову державного виконавця від 20.04.2021 слід скасувати, як винесену з порушенням положень статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження.

На підставі викладеного та, керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 259, 260, 447, 449, 451 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хмель О.І., від 20.04.2021 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 , у праві керування транспортним засобом

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 26.05.2021.

Головуючий: