Провадження № 2/752/6681/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 вересня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Коротун Т.В.

за участі представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2

за участі відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у місті Києві в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

27.04.2021 року ОСОБА_2 , діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , зареєстрованого 07.03.2002 року.

В обгрунтування заявлених позовних вимог, представник ОСОБА_1 - адвокат Лісовий Р.О. послався на те, що спільне життя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не склалося через різні погляди останніх на сімейне життя та обов`язки. В сім`ї постійно відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що сторони у справі стали чужими людьми. Подружні відносини між ними припинилися з грудня 2014 року і з цього ж часу спільне господарство подружжям не ведеться, спір по поводу поділу майна будуть вирішувати у суді.

Свтверджуючи, що спільне життя сторін у справі та подальше збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам позивачки ОСОБА_1 , просив шлюб останньої з відповідачем ОСОБА_3 розірвати.

Провадження у справі відкрито 07 травня 2021 року з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Агбонгале Л.С. подав до суду відзив на позов ОСОБА_1 . Повідомив суд, що відповідач ОСОБА_3 не заперечує щодо розірвання його шлюбу з ОСОБА_1 , однак не погоджується з причинами, вказаними позивачкою щодо припинення їх подружніх відносин. Стверджував, що припинення подружніх відносин ОСОБА_3 з ОСОБА_1 мало місце по причині зради дружини. У грудні 2014 року позивачка з іншим чоловіком виїхала на постійне місце проживання до іншого міста. В цей період відповідач продовжував проживати у їх спільному, з дружиною будинку, утримувати його та сплачувати комунальні платежі. Позивачка досить часто зловживала алкоголем та влаштовувала гучні вечірки, не реагувала на зауваження відповідача, на підставі цього в їх сім`ї відбувалися часті сварки. В травні 2021 року позивачка повернулася до місця реєстрації і заявила, що не має наміру проживати поряд із відповідачем та відмовляється вирішувати питання щодо поділу спільно нажитого майна.

Позивачка не скористалася правом подачі відповіді на відзив.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Лісовий Р.О. підтримав заявлені від імені ОСОБА_1 позовні вимоги до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, просив шлюб сторін у справі розірвати з підстав заначених у позовній заяві. Заперечив зазначені представником відповідача заперечення щодо причин розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , не визнав вказані представником відповідача причини припинення подружніх відносин сторін у справі.

Відповідач підтвердив відсутність заперечень щодо розірвання його шлюбу з позивачкою. Представник відповідача стверджував, що причиною припинення шлюбних відносин сторін у справі було рішення позивачки, прийняте у грудні 2014 року щодо її проживання з іншим чоловіком та переїзд до іншого міста. Крім того наполягав, що причиною сварок подружжя ОСОБА_1 було саме поведінка позивачки.

Заслухавши сторони у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення заявленого позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають в офіційно зареєстрованому шлюбі з 07 березня 2002 року.

Від шлюбу дітей не мають.

Відповідно до правил статтей 21,24,104,109 СК України: шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державнолї реєстрації актів цивільного стану; шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка ; шлюб припиняється внаслідок його розірвання; позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

З грудня 2014 року сторони у справі припинили подружні стосунки, а також ведення спільного господарства, з цього ж часу проживали окремо.

Правилами статті 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення.

Так, сторони у справі, не погоджуючись з причинами , припинення шлюбних відносин визнали, що з грудня 2014 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

На виконання вимог статті 111 СК України, у суду відсутні підстави для вжиття заходів щодо примирення подружжя, оскільки з огляду на те, що вже тривалий період часу сторони у справі перебувають у стані припинення подружніх відносин, не маютиь наміру їх відновлювати, а відтак подальше збереження шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 буде суперечити інтересам останніх.

З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин шлюб сторін у справі існує формально і може бути розірваний, у зв`язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Питання щодо відшкоджування відповідачем понесених позивачкою сдових витрат не вирішується судом, оскільки таке питання не порушено, ні позивачкою, ні її ж представником.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.21,24, 104, 110, 111, 112 СК України, ст.ст. 4,6,23,27,76,141,259,263 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_2 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 07 березня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві, актовий запис №179 - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, через суд першої інстанції, яким ухвалено судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк