ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2021 року м. Київ

справа № 577/2509/18 провадження № 61-4056св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М.,

Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Приватне акціонерне товариство «Радгосп «Шевченківський», Конотопська районна державна адміністрація Сумської області,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держкомзему у Сумській області, Шевченківська сільська рада Конотопського району Сумської області,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 жовтня 2018 року, ухвалене у складі судді Семенюка І. М., та постанову Сумського апеляційного суду від 23 січня 2019 року, прийняту колегією у складі суддів: Кононенка О. Ю., Криворотенка В. І., Собини О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати за ним право на включення до списку громадян - власників права на отримання земельних часток (паїв) в результаті приватизації земель Приватного акціонерного товариства «Радгосп «Шевченківський» (далі - ПрАТ «Радгосп «Шевченківський») на території Шевченківської сільської ради Конотопського району Сумської області;

- визнати незаконними та скасувати рішення загальних зборів громадян - власників права на отримання земельних часток (паїв) ПрАТ «Радгосп «Шевченківський» від 16 лютого 2018 року;

- зобов`язати ПрАТ «Радгосп «Шевченківський» виконати пункт 2 розпорядження голови Конотопської районної державної адміністрації № 626

від 29 грудня 2008 року «Про надання дозволу ВАТ «Радгосп «Шевченківський «Д» на приватизацію земель державної власності, які перебувають у постійному користуванні підприємства;

- зобов`язати ПрАТ «Радгосп «Шевченківський» та Конотопську районну державну адміністрацію Сумської області включити його до списку громадян-власників права на отримання земельних часток (паїв) в результаті приватизації земель ПрАТ «Радгосп «Шевченківський» на території Шевченківської сільської ради Конотопського району Сумської області.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилається на розпорядження № 626 від 29 грудня 2008 року голови Конотопської районної державної адміністрації Сумської області, яким надано дозвіл Відкритому акціонерному товариству Радгосп «Шевченківський «Д» (далі - ВАТ Радгосп «Шевченківський «Д») на розробку технічної документації із землеустрою щодо роздержавлення та приватизації земель, які перебувають у постійному користуванні підприємства, з наступним їх розпаюванням.

Зазначає, що розпорядженням № 88-ОД від 2 березня 2018 року голови Конотопської районної державної адміністрації Сумської області: затверджено проект землеустрою щодо приватизації земель державної власності колишнього радгоспу «Шевченківський» на території Шевченківської сільської ради і розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах по сільськогосподарському підприємству; передбачено видати сертифікати на право на земельну частку (пай) членам ПрАТ «Радгосп «Шевченківський» та пенсіонерам з їх числа.

Зазначає, що додатком 2 до розпорядження № 123-ОД від 28 березня 2018 року «Про внесення змін та доповнень до розпорядження голови Конотопської районної державної адміністрації від 2 березня 2018 року № 88-ОД» визначено список громадян - власників права на отримання земельних часток (паїв) в результаті приватизації земель ПрАТ «Радгосп «Шевченківський» на території Шевченківської сільської ради, затверджений загальними зборами, в якому його прізвище відсутнє, що порушує його права, оскільки він є членом (акціонером) вказаного товариства, що підтверджується сертифікатом акцій серії Р № 271 на 12 868 простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25 гривень та записами в трудовій книжці.

Вважає, що посадові особи ПрАТ «Радгосп «Шевченківський» не виконали пункту 2 розпорядження Конотопської районної державної адміністрації № 626 від 29 грудня 2008 року щодо включення членів ПрАТ «Радгосп «Шевченківський» до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), чим порушили його право на отримання у власність земельної ділянки, що є підставою для звернення до суду за захистом порушеного права.

Короткий зміст судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій та мотиви їх прийняття

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 жовтня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності факту порушення і невизнання прав ОСОБА_1 безпосередньо відповідачами у справі.

Постановою Сумського апеляційного суду від 23 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 жовтня 2018 року залишено без змін.

Відхиляючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції про недоведеність факту порушення, невизнання або оспорювання відповідачами прав ОСОБА_1 на отримання у власність земельної ділянки, вважаючи, що до таких висновків суд першої інстанції дійшов на підставі всебічного і повного з`ясування обставин справи, дотримуючись принципу змагальності сторін.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 жовтня 2018 року та постанову Сумського апеляційного суду від 23 січня 2019 року скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення судів першої і апеляційної інстанцій ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Заявник зазначає, що він має право на земельну частку (пай) як член (акціонер) ПрАТ «Радгосп «Шевченківський» відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 8 серпня 1995 року.

Заявник посилається на розпорядження № 626 від 29 грудня 2008 року голови Конотопської районної державної адміністрації Сумської області, яким

ВАТ «Радгосп «Шевченківський «Д» зобов`язано визначити перелік осіб, які мають право на земельну частку (пай), включивши до списку громадян, які були членами акціонерного товариства на момент передачі майна радгоспу «Шевченківський» у колективну власність акціонерами товариства (станом на 15 жовтня 2004 року), тобто ПрАТ «Радгосп Шевченківський» визначав список осіб, які мали право на земельну частку (пай), а не збори та комісія, які є неправомочними формувати відповідний список, оскільки земля не передавалася у колективну власність.

Також вказує, що апеляційний суд застосував положення статей 97, 98 ЦК України, за вимогами яких саме збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, а не збори громадян, які не є учасниками товариства.

Позиція інших учасників справи

ПрАТ «Радгосп «Шевченківський», Конотопська районна державна адміністрація Сумської області, Шевченківська сільська рада Конотопського району подали відзиви на касаційну скаргу, в яких просять відмовити ОСОБА_1 у задоволенні касаційної скарги, а оскаржувані судові рішення залишити без мін.

Конотопська районна державна адміністрація Сумської області у відзиві на касаційну скаргу вказує на те, що розпорядження голови Конотопської районної державної адміністрації № 626 від 29 грудня 2008 року, № 88-ОД від 2 березня 2018 року, № 123-ОД від 29 березня 2018 року є чинними, в судовому порядку не оскаржувалися та не скасовувалися.

Стверджує, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку щодо недоведеності ОСОБА_1 порушення, невизнання чи оспорювання його прав на земельну частку (пай) Конотопською районною державною адміністрацією Сумської області, ПрАТ «Радгосп «Шевченківський», оскільки формування списків осіб, які мають право на земельну частку (пай), не відноситься до їх компетенції.

Зазначає, що земля, яка перебуває у користуванні ПрАТ «Радгосп «Шевченківський», у колективну власність не передавалася, і знаходиться у власності держави; ОСОБА_1 є акціонером, який набув право власності на акції в рухомому та нерухомому майні, крім землі, і який 23 січня 1998 року звільнений за власним бажанням, а не у зв`язку з виходом на пенсію, і станом на 15 жовтня 2004 року не є членом ПрАТ «Радгосп «Шевченківський».

Відзиви на касаційну скаргу, подані ПрАТ «Радгосп «Шевченківський» та Шевченківською сільською радою Конотопського району Сумської області, містять аналогічні доводи та заперечення, в яких стверджують, що судами постановлені законні та обґрунтовані рішення, підстав для скасування яких немає.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій фактичні обставини справи

З 26 липня 1986 року ОСОБА_1 працював в радгоспі «Шевченківський», перейменованому 21 квітня 1997 року на підставі наказу № 488 від 21 квітня 1997 року Регіонального Фонду державного майна України у ВАТ «Радгосп «Шевченківський», та 23 січня 1998 року звільнений за власним бажанням.

ОСОБА_1 є акціонером ВАТ «Радгосп «Шевченківський», власником

12 868 простих іменних акцій номінальною вартістю по 0,25 гривень згідно із Сертифікатом акцій серії Р № 271, код випуску UА .

Розпорядженням голови Конотопської районної державної адміністрації Сумської області «Про надання дозволу ВАТ «Радгосп «Шевченківський «Д» на приватизацію земель державної власності, які перебувають у постійному користуванні підприємства» № 626 від 29 грудня 2008 року ВАТ «Радгосп «Шевченківський «Д» надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо роздержавлення та приватизації земель, які перебувають у постійному користуванні підприємства, з наступним їх розпаюванням між членами підприємства та пенсіонерами з їх числа, працівниками закладів освіти, культури, охорони здоров`я та пенсіонерами з їх числа, які проживають в сільській місцевості.

Пунктом 2 даного розпорядження вказано ВАТ «Радгосп «Шевченківський «Д» визначити перелік осіб, які мають право на земельну частку (пай), включивши до списку громадян, які були членами акціонерного товариства на момент передачі майна радгоспом «Шевченківський» у колективну власність акціонерам товариства (станом на 15 жовтня 2004 року).

Згідно з протоколом засідання комісії по розпаюванню земель ПрАТ «Радгосп «Шевченківський» від 1 лютого 2012 року обрано голову комісії, заступника та секретаря, погоджено список осіб, які мають право на земельну частку (пай) ПрАТ «Радгосп «Шевченківський» в кількості 204 осіб згідно з додатком № 6.

16 лютого 2018 року загальними зборами громадян, що мають право на земельну частку (пай) в результаті приватизації земель ПрАТ «Радгосп «Шевченківський», що знаходяться на території Шевченківської сільської ради, уточнено список осіб, які мають право на земельну частку (пай),у кількості

128 осіб.

ОСОБА_1 до зазначеного списку не включено.

ОСОБА_1 не звертався до загальних зборів громадян, що мають право на земельну частку (пай) в результаті приватизації земель ПрАТ «Радгосп «Шевченківський», з вимогою про внесення змін до відповідних рішень зборів щодо включення його до списку осіб, які мають право на земельну частку(пай) ПрАТ «Радгосп «Шевченківський».

Розпорядженням голови Конотопської районної державної адміністрації № 88-ОД від 2 березня 2018 року затверджено проект землеустрою щодо приватизації земель державної власності колишнього радгоспу «Шевченківський» на території Шевченківської сільської ради Конотопського району Сумської області.

Розпорядженням голови Конотопської районної державної адміністрації

«Про внесення змін та доповнень до розпорядження голови Конотопської районної державної адміністрації від 2 березня 2018 року № 88-ОД» № 123-ОД від 28 березня 2018 року внесені зміни та доповнення, зокрема, відповідно до додатку 2 сформовано список громадян - власників права на отримання земельних часток (паїв) в результаті приватизації земель ПрАТ «Радгосп «Шевченківський» на території Шевченківської сільської ради Конотопського району Сумської області, затверджений загальними зборами громадян-власників права на отримання земельних часток (паїв) від 16 лютого 2018 року.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 26 липня 2017 року, що набрало законної сили, встановлено, що згідно зі статутом ВАТ «Радгосп «Шевченківський», затвердженим рішенням загальних зборів акціонерів від 25 квітня 2016 року, товариство засновано відповідно до наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області від 21 квітня 1997 року шляхом перетворення державного підприємства Радгосп «Шевченківський» у відкрите акціонерне товариство згідно із Законом

України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» та «Порядком перетворення у процесі приватизації державних, орендних підприємств із змішаною формою власності у відкриті акціонерні товариства», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1099 від 11 вересня 1996 року. За пунктом 2.1 Статуту метою діяльності товариства є здійснення підприємницької діяльності, направленої на одержання прибутку, і задоволення економічних та соціальних потреб акціонерів, підвищення ринкової вартості акцій товариства.

Починаючи з 1996 року, в радгоспі «Шевченківський» розпочалось роздержавлення і приватизація майна. В процесі приватизації відповідно до наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області від 21 квітня 1997 року державне підприємство Радгосп «Шевченківський» перетворений у ВАТ «Радгосп «Шевченківський», а 20 травня 1997 року ВАТ «Радгосп «Шевченківський» внесене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій.

Відповідно до довідки ПрАТ «Радгосп «Шевченківський» від 27 березня

2017 року земля, яка знаходиться у користуванні господарства, в колективну власність не передавалась, державний акт на право колективної власності на землю у товариства відсутній.

Позиція Верховного Суду, мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги і відзивів на неї, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 3 Цивільного-процесуального Кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

8 лютого 2020 року набрав чинності Закону України від 15 січня 2020 року № 460 IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» № 460-IX від 15 січня 2020 року касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України у редакції, чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України у редакції, чинній на час подання касаційної скарги).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту цивільних прав та інтересів, визначений частиною другою статті 16 ЦК України, перелік яких не є вичерпним.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За доводами заявника, він має право на земельну частку (пай) як член (акціонер) ПрАТ «Радгосп «Шевченківський» відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 8 серпня 1995 року.

Пунктом 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»

№ 720/95 від 8 серпня 1995 року встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані в колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Пунктом 2 цього Указу встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

У пункті 2.1 Положення про порядок приватизації майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також заснованих на їх базі господарських товариств, створених членами трудового колективу, затвердженого наказом Фонду державного майна України № 1718 від 17 серпня 2000 року, зазначено, що ініціатива щодо приватизації майна радгоспу може виходити від Фонду державного майна України, регіональних відділень Фонду державного майна України (далі - державні органи приватизації), а також покупців, визнаних такими відповідно до статті 8 Закону України «Про приватизацію державного майна».

Статтею 5 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» № 290/96-ВР від 10 липня 1996 року визначено, що приватизація майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється шляхом перетворення їх у колективні сільськогосподарські підприємства або у акціонерні товариства за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених).

Відповідно до пункту 5 Порядку утворення акціонерного товариства в процесі приватизації, випуску та розміщення акцій такого товариства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1099від 11вересня 1996 року, акціонерне товариство з моменту державної реєстрації стає правонаступником прав і обов`язків підприємства, що приватизується, відповідно до передавального акта.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Відповідно до частини першої статті 25 Земельного кодексу (далі - ЗК) України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).

ОСОБА_1 не надано суду належних доказів того, що він як акціонер

ВАТ «Радгосп «Шевченківський», правонаступником якого є ПрАТ «Радгосп «Шевченківський»: є його членом чи пенсіонером, який раніше працював у ньому і залишався членом цього товариства на час приватизації землі; був членом акціонерного товариства станом на 15 жовтня 2004 року - на момент передачі майна радгоспу «Шевченківський» у колективну власність акціонерам товариства і що саме діями відповідачів порушено і не визнаються його права на земельну частку (пай).

Суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що ОСОБА_1 не має права на земельну частку (пай) ПрАТ «Радгосп «Шевченківський» і підстави для визнання за ним права на включення до списку громадян-власників права на отримання земельних часток (паїв) в результаті приватизації земель

ПрАТ «Радгосп «Шевченківський» на території Шевченківської сільської ради Конотопського району Сумської області відсутні.

Посилання заявника на ту обставину, шо він має право на земельну частку (пай) як член (акціонер) ПрАТ «Радгосп «Шевченківський» відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 8 серпня 1995 року, є безпідставними.

Відповідно до статті 2 вказаного Указу право на земельну частку (пай) набувається за сукупності таких обставин: особа є членом колективного сільськогосподарського підприємства; колективне сільськогосподарське підприємство отримало державний акт на право колективної власності на землю; особу внесено до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Ні однієї із зазначених обставин належними та допустимими доказами ОСОБА_1 не доведено суду; не встановлені вони і судом касаційної інстанції.

Заявник стверджує, що ПрАТ «Радгосп «Шевченківський» складав список осіб, які мали право на земельну частку (пай) відповідно до розпорядження № 626 від 29 грудня 2008 року голови Конотопської районної державної адміністрації Сумської області, а не збори та комісія, які є неправомочними формувати список осіб, що мають право на земельну частку (пай), і який порушив його право на земельну частку (пай), не включивши його до цього списку.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 16 лютого 2018 року загальними зборами громадян, що мають право на земельну частку (пай) в результаті приватизації земель ПрАТ «Радгосп «Шевченківський», що знаходяться на території Шевченківської сільської ради, уточнено список осіб, які мають право на земельну частку (пай) в кількості 128 осіб, до якого ОСОБА_1 не включений.

ОСОБА_1 не надано суду доказів того, що питання внесення його до списку громадян-власників права на отримання земельних часток (паїв) в результаті приватизації земель ПрАТ «Радгосп «Шевченківський» на території Шевченківської сільської ради віднесено до компетенції ПрАТ «Радгосп «Шевченківський», оскільки питання визначення кола осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю), належить виключно до компетенції загальних зборів громадян - власників права на отримання земельних часток (паїв), які не є органом управління ПрАТ «Радгосп «Шевченківський» та не підпорядковані Конотопській районній державній адміністрації Сумської області. Проте з відповідними вимогами до загальних зборів товариства ОСОБА_1 не звертався, не вирішував питання щодо внесення змін у відповідні рішення зборів з метою забезпечення свого права на отримання земельної частки (паю).

Касаційний суд погоджується з правильним висновком судів попередніх інстанцій про недоведеність ОСОБА_1 належними та допустимими доказами порушення його прав, їх невизнання або оспорювання ПрАТ «Радгосп «Шевченківський» та Конотопською районною державною адміністрацією Сумської області, що підлягають захисту в судовому порядку; не встановлено їх порушення і судом касаційної інстанції.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, їх належності та допустимості, що згідно із частиною першою статті 400 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при розгляді справи суди попередніх інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України»). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

За таких обставин суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування судових рішень, оскільки суд першої інстанції і апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, ухвалили судові рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400 і 401 ЦПК України у редакції, чинній на час подання касаційної скарги, та статтею 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 жовтня 2018 року та постанову Сумського апеляційного суду від 23 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко В. М. Ігнатенко В. А. Стрільчук