Справа № 137/934/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" листопада 2021 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судового засідання Голоти О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження (з викликом сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту смерті та про визнання права власності на спадковий житловий будинок,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , яка на час смерті постійно проживала і була зареєстрована в житловому будинку по АДРЕСА_1 .

Вказує, що після її смерті відкрилася спадщина на все майно, яке належало спадкодавцю на час відкриття спадщини.

Він є єдиним сином спадкодавця і спадкоємцем за законом першої черги, що прийняв спадщину після смерті матері, так як вчасно звернувся із відповідною заявою про прийняття спадщини в Літинську державну нотаріальну контору та одержав Свідоцтво про право на спадщину за законом від 04 жовтня 2011 року за реєстровим №2-1236 на земельну ділянку площею 2,7065 га, розташовану на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області.

Зазначає, що до складу спадкового майна повинен входити ще житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , оскільки відповідно до свідоцтва № НОМЕР_1 про право особистої власності на будинковолодіння, виданого на ім`я ОСОБА_2 Селищенською сільською радою 11 листопада 1988 року на підставі рішення Літинської районної ради №96 від 14 червня 1988 року, вищевказаний житловий будинок належить колгоспному двору, який припинив своє існування в зв`язку з набранням чинності Закону України "Про власність" від 07 лютого 1991 року.

В зв`язку з цим, немає законних підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і роз`яснено право звернення до суду за захистом свої прав.

Таким чином, станом на 15.04.1991 року, тобто на час введення в дію закону "Про власність" всі члени колгоспного двору за адресою по АДРЕСА_1 , зокрема голова домогосподарства ОСОБА_2 , її чоловік ОСОБА_3 , володіли даним майном на праві сумісної власності і зберегли за собою право на майно колгоспного двору.

Вказує, що його батько ОСОБА_3 трагічно загинув в грудні 1995 року, але його смерть не була зареєстрована в органах ДРАЦСУ і свідоцтво про смерть відсутнє. І так, як із відкриття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 охоплюється частка спадкового майна її померлого чоловіка, тому виникає необхідність в судовому порядку встановити факт смерті для одержання свідоцтва про смерть.

За таких підстав змушений звернутися до суду з вказаним позовом і просить встановити факт смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Селище Літинського району Вінницької області, а також визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Слободяник Л.І. в судовому засіданні позовні вимоги з підстав зазначених в позові підтримала повністю. Суду пояснила, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що через відсутність необхідних документів в нотаріальному порядку він не може оформити спадщину. Просить позов задовольнити повністю.

Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області до судового засідання не з`явився, надали суду листа про розгляд справи без участі представника. Проти задоволення заявленого позову не заперечують.

Із показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 допитаних в судовому засіданні встановлено, що вони є сусідами позивача і знають його покійного батька ОСОБА_3 , який 16 грудня 1995 року трагічно загинув при пожежі. Тіло покійного захоронено на місцевому кладовищі в с. Селище Літинського району Вінницької області.

Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав.

Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.15) ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 (а.с.16) його матір`ю зазначена ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про одруження (а.с.17) 29 лютого 1968 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , яка після одруження змінила прізвище на " ОСОБА_7 ".

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.18) ОСОБА_1 04.10.2011 року отримав у спадщину після смерті ОСОБА_2 земельну ділянку 66 кадастровий номер 010000066, площею 2,7065 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області.

Відповідно до технічного паспорту (а.с.20-22) зазначається технічна характеристика житлового будинку по АДРЕСА_1

Відповідно до рішення Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області 11 сесії 22 скликання від 30.12.1997 року (а.с.24) передано ОСОБА_2 (так у документі) у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарчих будівель та 0,10 га для ведення особистого підсобного господарства, яке знаходиться в АДРЕСА_1 - 0,35 га.

Відповідно до листа Літинської державної нотаріальної контори за №1039/02-14 від 24.11.2020 р. (а.с.19) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю документів.

Відповідно до довідки Літинської селищної ради Вінницької області за №721 від 18 листопада 2020 року (а.с.26) відповідно до облікових даних погосподарської книги №1 (2006-2010 р.р.) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Разом з нею на момент смерті за даною адресою були зареєстровані та проживали син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , невістка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , внучка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , внучка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Із довідки Літинської селищної ради Вінницької області за №722 від 18 листопада 2020 року (а.с.27) відповідно запису погосподарської книги №1 (2006-2010 р.р.) за адресою АДРЕСА_1 , власником житлового будинку являлась ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 а/з 36.

Відповідно до виписки з погосподарської книги №1 Селищенської сільської ради за 1986-1990 роки (а.с.28) зазначено, що ОСОБА_2 є головою двору в АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 зазначений як чоловік.

Відповідно до рішення Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області №686 від 18 вересня 2015 року (а.с.29) в с. Селище вул. Леніна перейменована на вул. Центральна.

Відповідно до листа Літинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області за №598-21.8-139 від 26.05.2021 року (а.с.30) судом встановлено, що актовий запис про смерть гр. ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Селище Літинського району Вінницької області, у архіві Літинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) відсутній.

Відповідно до листа Вінницької окружної прокуратури за №50-526-21 від 01.06.2021 (а.с.31) встановлено, що прокуратурою проведено перевірку Книги обліку кримінальних справ порушених працівниками прокуратури Літинського району за 1995 рік, у зв`язку з чим встановлено, що відомостей щодо порушення кримінальної справи прокуратурою Літинського району Вінницької області по факту смерті ОСОБА_3 , який помер в ніч з ІНФОРМАЦІЯ_10 по ІНФОРМАЦІЯ_11 , не встановлено.

Відповідно до довідки начальника держпожнагляду Літинського району М.П. Ходака від 21.12.1995 року (а.с.32) судом встановлено, що в ніч з 15.12.1995 р. на 16.12.1995 р. в літній кухні виникла пожежа. В результаті пожежі вогнем пошкоджено домашнє майно. Внаслідок виникшої пожежі гр. ОСОБА_3 загинув.

Відповідно до акту від 01.04.2021 р. (а.с.42) встановлено, що ОСОБА_1 повідомив, що його батько ОСОБА_3 , 1934 р.н. помер з 15 на 16 грудня. За його славами, з незрозумілих причин, його мати ОСОБА_2 , яка померла після смерті батька, не оформила і не задокументувала факт смерті батька. Свідоцтво про смерть ОСОБА_3 в відділі реєстрації актів цивільного стану відсутнє.

В результаті огляду комісії, а також свідчень сусідів ОСОБА_1 встановлено, що дійсно ОСОБА_3 помер орієнтовано в ніч з 15 на 16 грудня 1995 р. та був похований на кладовищі в с. Селище поряд із родиною.

Відповідно до довідки Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за №723 від 08 вересня 2021 р. (а.с.43) судом встановлено, що батько позивача ОСОБА_3 , 1934 року народження помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і був похований на кладовищі с. Селище. Відомості щодо реєстрації факту смерті відсутні.

Відповідно до ст.315 ч.1 п.8 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно із п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно до глави 5 розд. ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року за № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 року за № 3307/5), підставою для державної реєстрації смерті є, зокрема лікарське свідоцтво про смерть форми № 106/о; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Судом встановлено факт, що ОСОБА_3 , 1934 року народження помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Селище Літинського району Вінницької області.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.120 ЦК УРСР, колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР №885-ХІІ був введений в дію Закон України " Про власність".

Відповідно до пп. "а" п. 6 ППВСУ "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", № 20 від 22.12.1995 р., право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши письмову позицію представника відповідача та враховуючи показання свідків, суд вважає, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак через відсутність правовстановлюючих документів не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, тому з метою захисту законного права позивача на спадщину суд визнає за необхідне позов задовольнити. Керуючись ст.ст. 16, 1220, 1222, 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 120, 123 Цивільного кодексу Української РСР, ст. ст. 13, 19, 76-82, 206, 258-259, 265, 268, 315 ЦПК України, ППВСУ "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3 , 1934 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Селище Літинського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, позначений на плані літерою «А», загальною площею 75,2 кв.м., житловою площею 23,6 кв.м., веранду «а», веранду «а1», ганок, сарай-літня кухня «Ж», сарай-гараж «З», сарай «Е», сарай «К», літня кухня «Л», погріб «п/Л», прибудова «л1», сарай «М», погріб «О», вбиральня «П», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, огорожа №3, огорожа №4, криниця №5, що розташовані по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.