У Х В А Л А

Справа № 183/7760/21

№ 2-з/183/206/21

16 листопада 2021 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання Гончарової С.Є.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2021 року через систему «Електронний суд» надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Норочевського О.О. про забезпечення позову до подання позовної заяви у якій просить витребувати у Новопокровської селищної ради копію рішення про державну реєстрацію права власності номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 44750344, дата державної реєстрації 28 жовтня 2021 року та документів, які стали підставою його прийняття; у Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки кадастровий номер :01:020:0001 площею 3,48 га в натурі, проекту землеустрою щодо передачі земель КСП імені Котовського Новомосковського району в колективну власність та проекту землеустрою з приватизації земель КСП імені Котовського. .

Представник заявника мотивує заяву тим, що має намір звернутись до суд із позовом до про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. Для подання позову йому необхідна інформацію про особу, яка набула земельну ділянку, утворену за рахунок земельної ділянки, яка належить йому на праві приватної власності. Також витребувані документи необхідні для обґрунтування позовних вимог та підтвердження їх доказами. Заявник не може самостійно отримати вказану інформацію, оскільки вона захищена Законом України «Про захист персональних даних» .

У судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги, просив заяву задовольнити.

Вислухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали заяви, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1, 2 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Слід відмітити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті в майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Такий правовий висновок щодо забезпечення доказів висловлений в постановах Великої Палати Верховного Суду від: 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18; 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19; 11 березня 2020 року у справі № 9901/608/19, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 367/6751/18-ц (провадження № 61-23322св19).

Наразі заявником у своїй заяві про забезпечення доказів не наведено жодного об`єктивного факту на підтвердження того, що зазначена в заяві інформація, яку слід витребувати в банків, може бути втрачена або її отримання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим. Більше того, заява не містить навіть припущень щодо ймовірності виникнення таких обставин ( знищення банками інформації) у майбутньому.

Заявлені ж вимоги по суті є клопотанням про витребування доказів, адже заявником не зазначено жодних обставин, які вказують на наявність ризику втрати цієї інформації.

Обставини не отримання цієї інформації представником сторони не вказують на те, що інформацію не вдасться отримати взагалі чи їх буде спотворено.

Представник заявника ОСОБА_1 , подаючи заяву, не навів та не довів жодних обставин, з якими процесуальний закон пов`язує забезпечення доказів.

Як встановлено у ч.4 ст.116 ЦПК України, забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що жоден із доказів, які просить витребувати заявник не знаходиться на території, віднесеній до юрисдикції Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення доказів шляхом витребування інформації задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 116, 117, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Повний текст ухвали суду складено і підписано 16 листопада 2021 року .

Суддя Оладенко О.С.