Справа № 128/1525/20
РІШЕННЯ

Іменем України

01.11.2021 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі - Москвичовій О.Р.,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 «про звернення стягнення на предмет іпотеки», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

22.06.2020 до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом звернулося АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за участі третьої особи, особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 .

Позовні вимоги умотивовано тим, що згідно рішення №5/2019 AT «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було прийнято рішення щодо припинення Акціонерного Товариства «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК», де в п.п.1.2. визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків AT «Укрсоцбанк» виникає у Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року.

Вказує, що 28.11.2007 Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_2 уклали договір кредиту № 050/27-387.

Зазначає, що відповідно до вказаного кредитного договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором.

Вказує, що позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши позичальнику кредит, однак порушення умов договору, позичальник ОСОБА_2 , свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 04.06.2020 має заборгованість: за кредитом - 24207, 58 дол. США, за відсотками - 32220, 54 дол. США.

Зазначає, що з метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором 050/27- 387 від 28.11.2007 між кредитором та іпотекодавцем, яким є - ОСОБА_1 , укладено Іпотечний договір № 050/1-1253 від 28.11.2007, відповідно до якого останній передав кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,15 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; за згодою сторін заставна вартість предмета іпотеки складає 45 928,71 дол. США.

Вказує, що відповідно до п. 4.1 Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків: у випадку невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем умов Договору іпотеки; у інших випадках передбачених законодавством України.

Зазначає, що у разі порушення Іпотекодавцем основного договору та/або умов Іпотечного договору, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов`язання за Кредитним договором та/або зобов`язань, передбачених Іпотечним договором, у тридцятиденний строк, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до умов Іпотечного договору.

Вказує, що на виконання умов Кредитного договору та Іпотечного договору відповідачам було направлено Вимогу, а саме: повідомлення про усунення порушень, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачами зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з останнього, за рахунок предмету іпотеки.

Тому просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: земельну ділянку, загальною площею 0,15 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 050/27-387 від 28.11.2007, в розмірі - 56428, 12 дол. США, а саме: за кредитом - 24207, 58 дол. США, за відсотками - 32220,54 дол. США, на користь АТ «Альфа-Банк», шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій; встановити подальші нарахування відповідно до умов кредитного договору до моменту виконання рішення відповідно до ч.10 ст.265 ЦПК України; а також стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у сумі - 22 545,88 грн.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 18.12.2020 відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

25.08.2021 від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Маліцької І.О., на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.43-50), відповідно до якого позовну вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки вони не визнають, вважають її безпідставною та необґрунтованою, а також такою, що не підтверджена належними доказами, яка ґрунтується виключно на припущеннях позивача, без належного врахування всіх суттєвих обставин, що мають значення для вирішення спору.

Зазначає, що відповідно до пункту 5.2. Іпотечного договору від 28.11.2007 у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, Сторони, керуючись ст.5 Закону України «Про третейські суди», домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошевцем Василем Миколайовичем постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою 02002, м.Київ, вул. М. Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею спір розглядається третейським суддею Мороз Оленою Миколаївною або ОСОБА_3 у порядку черговості, вказаному в даному пункті.

З посиланням на ч.ч.1, 4, 9 ст. 12 ЗУ «Про третейські суди», вказує, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена, зокрема, шляхом обміну листами. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Зазначає, що підписавши пункт 5.2. Іпотечного договору від 28.11.2007, в яких міститься третейське застереження, сторони цих договорів погодили, що розгляд усіх спорів, розбіжностей або вимог, що виникають за вказаними договорами, відбувається у визначеному ними третейському суді за його правилами. Доказів недійсності, втрати чинності чи неможливості виконання укладеної сторонами третейської угоди матеріали справи не містять.

Вказує, що спір щодо звернення стягнення на предмет іпотеки не є таким, що підпадає під дію статті 6 Закону України «Про третейські суди», адже не є спором щодо захисту прав споживача чи спором щодо нерухомого майна.

Зазначає, що майнова порука є способом забезпечення зобов`язань боржника перед кредитором і має похідну правову природу від правовідносин, що виникають з кредитного договору; майновий поручитель, за змістом договору іпотеки, не є споживачем послуг банку з кредитування, а навпаки, є особою, яка своєю відповідальністю забезпечує відповідальність боржника у договорі споживчого кредиту, тобто споживача. Договір іпотеки (майнової поруки) не є договором на придбання, замовлення, використання продукції для особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, виконанням обов`язку найманого працівника, або договором про намір здійснити такі дії, отже, майновий поручитель не може розглядатись у договорі іпотеки як споживач послуг банку, а тому у цих правовідносинах на нього не поширюється дія ЗУ «Про захист прав споживачів».

Вважає, що таким чином, оскільки у справі, яка розглядається, договір іпотеки містить третейське застереження, то спір між банком і майновим поручителем підвідомчий третейському суду.

Тому просить суд закрити провадження у справі за позовом AT Альфа-Банк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_2

23.10.2021 у судове засідання представник АТ «Альфа-Банк» - адвокат Михніцький Г.Ю. не з`явилися; попередньо, 27.09.2021 на електронну адресу суду подав заяву, в якій просив суд проводити засідання у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо винесення заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Маліцька О.І. до судового засідання не з`явилися по невідомим причинам, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлялися судом завчасно та належним чином; заяв про відкладення розгляду справи до суду відповідач та її представник не надали.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 також до судового засідання не з`явилася по не відомим причинам, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлялася судом завчасно та належним чином; заяв про відкладення розгляду справи до суду не подала.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез`явившихся осіб.

Вивчивши позов, відзив та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 28.11.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено генеральний договір №050/27-386, відповідно до умов якого кредитор зобов`язався надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язався повернути наданий йому кредит та сплатити проценти, що визначатимуться у додаткових угодах до цього договору. Відповідно до умов даного договору, кредитор зобов`язується надавати Позичальнику грошові кошти у гривнях та/або доларах США, Євро, в межах загального кредитного ліміту, що дорівнює або є еквівалентним за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановлених НБУ станом на дату укладення цього Договору 32 000 ,00 (тридцять дві тисячі) доларів США 00 центів (а.с.5-7).

Крім цього, 28.11.2007 сторони підписали додаткову угоду №050/27-387 до вищевказаного генерального договору про здійснення кредитування, в якій зокрема зазначена інформація щодо розміру кредиту та відсотків, строк надання кредиту, порядок його погашення (зворотній бік а.с.7-8).

З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором, між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_1 28.11.2007 було укладено Іпотечний договір №050/1-1253, згідно умов якого відповідач, відповідно до п. 1.1 договору, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов`язань за Генеральним договором №050/27-386 від 28.11.2007, Додатковою угодою до цього договору №050/27-386 від 28.11.2007 нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; кадастровий номер .02.003.0061, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею - 0,1500 га (зворотній бік а.с.8-10).

Відповідно до п.4.1 Іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов`язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Крім цього, 21.10.2008 між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №050/27-437 до додаткової угоди від 28.11.2007, відповідно до якої доповнено пункт 6 пунктом 6.3, згідно якого: «п. 6.3. Ведення додаткової щомісячної комісії «Ведення кредитної справи» в розмірі 1, 0% річних. Нарахування комісії здійснюється на залишок заборгованості, в останній робочий день поточного місяця. Сплачується у національній валюті щомісячно до 5 числа місяця наступного за місяцем, в якому комісія нарахована (платіжним дорученням або меморіальним ордером». Всі інші умови Додаткової угоди №00/27/387 від 28.11.2007 не порушені даною Додатковою угодою, залишаються незмінними і сторони підтверджують по них свої зобов`язання(а.с.11).

Правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», на даний час є позивач - Акціонерне товариство "Альфа-Банк", що підтверджується копією статуту АТ «Альфа-Банк», затвердженого рішенням спільних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» та АТ «Укрсоцбанк» від 21.11.2019, протокол №1/2019 та погодженого 26.11.2019 Національним банком України (а.с.17-21).

Згідно розрахунку вимог банку у зв`язку з неповерненням ОСОБА_2 кредитної заборгованості за кредитним договором №050/27-387 від 28.11.2007, станом на 04.06.2020 убачається, що остання має заборгованість: за кредитом - 24 207, 58 дол. США, за відсотками - 33 220, 54 дол. США, що в загальному розмірі становить - 56 428, 12 дол. США (а.с.15-16).

05.06.2020 позивачем було направлено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 письмову вимогу про усунення порушень, а саме про необхідність сплатити заборгованість по кредиту, відсотках за користування кредитом та нараховану неустойку, а також додатково зазначено, що у разі невиконання цієї вимоги, банк розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.12).

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

В силу ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно вимог ст.ст. 611, 612 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір в силу приписів ст.638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, підписання ОСОБА_2 генерального договору №050/27-386 від 28.11.2007 та ОСОБА_1 іпотечного договору №050/1-1253 від 28.11.2007, свідчить про те, що останнім на час укладення даних договорів було зрозуміло всі істотні умови, вказані договори були прочитані та підписані сторонами. Таким чином, своїми підписами сторони письмово підтвердили та закріпили те, що вони діяли свідомо, були вільні в укладені договору та виборі контрагента, ознайомлені з умовами договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором.

Позичальник зобов`язана, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані їй позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (іпотекою).

Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до частини першої статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого іпотекою, передбачені Законом України «Про іпотеку».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до частини першої статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до статей 12 і 33 Закону України «Про іпотеку» одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки.

У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 12 Закону України «Про іпотеку»).

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

У разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору (частина перша статті 35 Закону України «Про іпотеку»). Положення вказаної частини не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (частина друга статті 35 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до пункту 4.5 Іпотечного договору від 28.11.2007, іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із способів, зокрема на підставі рішення суду (пункт 4.5.1) (а.с.10).

Тому, у задоволені вимоги представника відповідача- адвоката Маліцької І.О. вказаної у відзиві на позов( а.с. 50) про закриття провадження у даній справі на підставі п.1ч.1 ст.255 ЦПК України, слід відмовити за необґрунтованістю.

Щодо позовної вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, слід зазначити таке.

Пунктом 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30.03.2012 роз`яснено, що резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов`язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку"(або статті 589 ЦК щодо заставодавця).

Позивач визначив спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, визначений статтею 39 Закону України "Про іпотеку", за рішенням суду, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України "Про виконавче провадження", за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій.

Згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 9 постанови № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК України, статті 3 і 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Враховуючи те, що позичальник ОСОБА_2 не виконала умови договору, в результаті чого у неї виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 56 428,12 доларів США, а укладений нею кредитний договір забезпечено іпотечним майном, шляхом укладення між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_1 іпотечного договору, у зв`язку з чим, відповідно до договору іпотеки та ЗУ «Про іпотеку» у позивача виникло право щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, належний відповідачу, а саме - земельну ділянку, загальною площею 0, 15 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають частковому задоволенню.

Щодо вимоги позивача про встановлення подальших нарахування відповідно до умов кредитного договору до моменту виконання рішення, відповідно до ч.10 ст. 265 ЦПК України, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Зі змісту п. 3 Додаткової угоди №050/27-387 до Генерального договору про здійснення кредитування №050/27-389 від 28.11.2007 убачається, що кредит надається на строк з 28.11.2007 по 27.11.2017 включно. Повне погашення Кредиту має бути здійснене не пізніше останнього дня вищевказаного строку. У разі, якщо такий день припадає на встановлений для банків неробочий день (в тому числі в робочий день без клієнтів), він переноситься на попередній робочий день Кредитора (зворотній бік а.с.7). Виходячи із вищевикладеного, суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні позовної вимоги в частині нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення суду, оскільки строк дії кредитного договору сплив ще 27.11.2017, у зв`язку з чим відсутні підстави встановлення подальших нарахувань відповідно до моменту виконання рішення суду, тобто поза межами строку дії договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до меморіального ордеру №1099780 від 11.06.2020 року сплачено судовий збір по даній справі в розмірі 22 545,88 коп. (а.с.4), тому, відповідно ч. 1 ст.141 ЦПК України, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у рахунок сплаченого ним судового збору за подачу даного позову до суду.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.141, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені вимоги представника відповідача- адвоката Маліцької Ірини Олексіївни про закриття провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, - відмовити.

Позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 «про звернення стягнення на предмет іпотеки», за участі третьої особи, особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , - задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,15 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №050/27-387 від 28.11.2007, у розмірі 56 428 (п`ятдесят шість тисяч чотириста двадцять вісім) доларів 12 (дванадцять) центів США, а саме: заборгованість за кредитом в розмірі 24 207 (двадцять чотири тисячі двісті сім) доларів 58 (п`ятдесят вісім) центрів США; заборгованість за відсотками в розмірі 32 220 (тридцять дві тисячі двісті двадцять) доларів 54 ( п`ятдесят чотири) центи США, на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, код ЄДРПОУ - 23494714, МФО - 300346, п/р № НОМЕР_1 ), шляхом проведення прилюдних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, код ЄДРПОУ - 23494714, МФО 300346, п/р № НОМЕР_1 ), у рахунок повернення сплаченого судового збору в розмірі 22 545 (двадцять дві тисячі п`ятсот сорок п`ять) гривень 88 (вісімдесят вісім) копійок.

В задоволенні решти позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Олена САЄНКО