Номер провадження: 22-з/813/338/21
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

05.11.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи: 1522/18794/12

Номер апеляційного провадження: 22-з/815/338/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

учасники справи:

- заявник ОСОБА_1 ,

- стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс»;

- заінтересовані особи 1) ОСОБА_2 , 2) ОСОБА_3 , 3) ОСОБА_4 , 4) ОСОБА_5 ,

розглянув у передбаченому ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України порядку заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа, виданого на виконання постанови Одеського апеляційного суду від 19.12.2019 р. про стягнення на користь ПАТ «Дельта Банк» солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суми боргу за договором кредиту в розмірі - 999 787,66 грн. (Т. 3, а. с. 41 - 44).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист Приморського районного суду міста Одеси від 05 лютого 2020 року, що виданий по справі №1522/18794/12 про стягнення солідарно суми боргу за договором кредиту в розмірі - 999 787,66 гривень з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . (Т. 3, а. с. 109 - 112).

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв Андрій Олександрович, як особа, яка не приймала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про його права та інтереси, в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2021 року. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала постановлена судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справ, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права (Т. 3, а. с. 114 - 116).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.10.2021 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2021 року про визнання виконавчого листа такими, що не підлягає виконанню у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» у заяві просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання щодо стягнення вартості правничої допомоги у розмірі 22 500 гривень.

За правилами, передбаченими ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове рішення ухвалюється в тому ж самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час ти місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення без повідомлення учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» в заяві просить стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича судові витрати, що складаються з витрат на правову допомогу в розмірі 22 500 грн..

Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» обґрунтовує свою заяву тим, що апеляційною інстанцією при постановлені ухвали про закриття апеляційного провадження не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме - витрат на правову допомогу.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. З аналізу приписів ч. 1 ст. 352 вбачається, що право апеляційного оскарження судового рішення мають також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. Зазначені особи можуть подати апеляційну скаргу, якщо оскаржуваним рішенням суду безпосередньо вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, тобто оскаржуваним рішенням безпосередньо встановлено, змінено або припинено права або обов`язки цих осіб.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частин третьої, четвертої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Стаття 142 ЦПК України визначає розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, а саме:

1. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

2. У разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

3. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

4. Якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат.

5. У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

6. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси чи (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Згідно з пунктами 3, 4 частини 5 статті 260 ЦПК України у мотивувальній частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; у резолютивній частині ухвали зазначається висновок.

Наслідком закриття провадження у справі є відсутність (скасування) рішення, яким закінчено розгляд справи по суті, тоді як закриття апеляційного провадження призведе до залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Зазначене підтверджує різне значення понять «закриття провадження у справі» та «закриття апеляційного провадження» і неможливість їх ототожнення.

За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У липні 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв Андрій Олександрович, як особа, яка не приймала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про його права та інтереси, завернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2021 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.08.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2021 року (Т. 3, а. с. 121).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.08.2021 року апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2021 року призначено до розгляду на 21.10.2021 року на 15 год. 15 хв. (Т. 3, а. с. 122).

29.09.2021 року від приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за його відсутності (Т. 3, а. с. 147).

12.10.2021 року від приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича надійшла відповідь на відзив (Т. 3, а. с. 167 - 173).

У судове засідання, яке було призначено на 21.10.2021 року на 15 год. 15 хв., приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв Андрій Олександрович не з`явився.

Вирішуючи вимоги ТОВ «Консал Солюшенс про компенсацію витрат на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції виходить з того, що відсутні підстави для визнання дій апелянта необґрунтованими, оскільки звернення приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича до суду, як на його думку за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені товариством витрати на правову допомогу.

З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Колегія суддів вважає, що в діях апелянта, приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича, відсутні свідомі недобросовісні дії, які свідчать про зловживання ним процесуальними правами.

З огляду на обставини справи, доводи заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для покладення на апелянта витрат на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно із частиною 5 ст. 270 ЦПК України про відмову ухвалити додаткове рішення суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала суду апеляційної інстанції про відмову ухвалити додаткове рішення може бути оскаржена в касаційному порядку.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 270, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

С. О. Погорєлова