Справа № 953/1749/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Колесник С.А.,

за участю секретаря судового засідання Кудінової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу № 953/1749/21 за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 953/1749/21 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, відповідно до якої просить: скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 30.08.2021 і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30.08.2021 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 26.04.2010 у розмірі 27 909 грн. 23 коп. та сплаченого судового збору задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 26.04.2010 станом на 27.12.2020, що складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 23 246,68 грн., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 4 662,55 грн., а всього 27 909 грн. 23 коп.

Про оскаржуване рішення, з якого вбачаються підстави і предмет позовних вимог, він дізнався лише в ході ознайомлення зі справою 17.09.2021.

Копію заочного рішення у встановленому порядку він не отримував.

Посилаючись на ст.ст. 128, 190, 272 ЦПК України, п. 30 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначив, що на порушення вказаних норм цивільного процесуального закону позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» він не отримував, як не отримав жодної судової повістки з відомостями про дату, час та місце розгляду справи.

Як наслідок, оскаржуваним заочним рішенням, постановленим у відсутність у суду даних про отримання ним позовної заяви та проведення засідання у його відсутність без відомостей про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, був порушений основоположний принцип цивільного судочинства, закріплений у ст. 12 ЦПК України - змагальність сторін.

Доказом вищевказаних обставин є відсутність в матеріалах справи будь-яких відомостей про отримання ним або іншою особою замість нього як ухвали про відкриття провадження і копії позовної заяви з доданими до неї доказами, так і повісток з даними про час та місце розгляду справи.

Між тим, він заперечує проти позову і бажає викласти свою позицію у відзиву на позов, а також довести її безпосередньо перед судом в рамках встановленої цивільним процесуальним законом процедури.

Так, обставиною, яка підлягає доведенню у цій справі є розмір заборгованості, яку позивач вимагає стягнути з відповідача.

Це означає, що розрахунок заборгованості, складений у письмовому вигляді, як письмовий доказ повинен бути засвідчений у встановленому законом порядку і відповідати вимогам, що обумовлюють визнання доказу достовірним та допустимим.

На підтвердження своїх позовних вимог Банком надано розрахунок заборгованості відповідача, який лише підписаний представником Банку, однак не завірений належним чином печаткою юридичної особи, не має напису "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, а тому, на його думку, не можна вважати зазначений письмовий доказ - розрахунок заборгованості, наданий позивачем, допустимим доказом обставин, викладених Банком у позовній заяві, на підставі якого можна зробити висновок про обґрунтованість доводів позивача, викладених у позові щодо розміру заборгованості відповідача.

Посилаючись на постанову Великої палати ВС від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (ЄРСРУ № 82998244), вказав, що відсутні підписані ним особисто «Умови та Правила надання банківських послуг», що підтверджує, що з відповідними умовами і правилами він ознайомлений належним чином не був і що, відповідно, унеможливлює задоволення позовних вимог.

При цьому підкреслив, що анкета-заява, надана у цій справі Банком, не містить умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), її розміру і порядку нарахування.

22.10.2021 до суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 30.08.2021, у якому ОСОБА_1 посилається на те, що про оскаржуване рішення суду він дізнався лише 17.09.2021. Копію заочного рішення у встановленому порядку не отримував.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання суду повідомлено не було, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання суду повідомлено не було, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд вважає можливим провести розгляд заяви про перегляд заочного рішення за їх відсутності.

Суд, вивчивши заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Дослідивши заяву відповідача ОСОБА_1 , матеріали справи, суд вважає, що клопотання відповідача про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки дійсно матеріали справи не містять даних щодо вручення відповідачу копії заочного рішення від 30.08.2021, з матеріалами справи відповідач ознайомився лише 17.09.2021, тому є підстави вважати, що відповідач звернувся із заявою про перегляд заочного рішення у строк, передбачений ЦПК України.

Щодо змісту самої заяви, то суд зазначає наступне.

03.02.2021 представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , відповідно до якого просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 26.04.2010 у розмірі 27 909 грн. 23 коп. та сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 26.04.2010 відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 27.12.2020 має заборгованість 27 909 грн. 23 коп., що складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 23 246,68 грн., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 4 662,55 грн.

Також вказував, що останнім відомим місцем реєстрації відповідача є АДРЕСА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін (а.с. 78).

Поштова кореспонденція надсилалась судом за адресою: АДРЕСА_1 та поверталась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 81, 84, 87).

Згідно з пунктом 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справу суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року заочний розгляд судом цивільної справи відповідно до ст. 224 ЦПК України допускається у тому разі, коли відповідач або всі відповідачі у справі, якщо їх було кілька, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, не з`явилися в судове засідання при відсутності в ньому їх представників і від них не надійшло повідомлення про причини неявки чи зазначені ними причини визнані неповажними і проти такого розгляду справи не заперечує позивач та ним не було змінено предмета або підстави позову чи розміру позовних вимог.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції коментованої ст. 288 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

За змістом вказаних норм наявність цих двох підстав для скасування заочного рішення є обов`язковою.

Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як вбачається з матеріалів справи, судові повістки, направлені на адресу відповідача, повернуті до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 81, 84, 87).

Крім того, матеріали цивільної справи містять підтвердження того, що відповідачу були направлені ухвала про відкриття провадження у справі та судові повістки, окрім того, інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному сайті «Судова влада», який є у загальному доступі.

Також, заочне рішення було направлено відповідачу та розміщено у Єдиному реєстрі судових рішень, який також є у загальному доступі.

Більш того, відповідач по справі ОСОБА_1 електронною поштою 05.04.2021 направив до суду лист, у якому відповідач ОСОБА_1 просив розгляд справи відкласти на іншу дату (а.с. 83).

Таким чином, посилання відповідача на обставини неповідомлення про розгляд справи не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Крім того, докази, на які посилається відповідач в обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення, були предметом дослідження суду при заочному розгляді справи та враховані при її вирішені.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що є всі підстави для відмови у скасуванні заочного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Згідно із ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 287, 288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 953/1749/21 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Роз`яснити сторонам, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 09 листопада 2021 року.

Суддя С.А. Колесник