Справа №766/6868/19
Пров. №2/766/3276/21
14 січня 2021 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого - судді Ус О.В., секретар судового засідання Казеєва Ю.В., з участю позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Тихоша Д.С., представника третьої особи Бабієнко Н.А., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засідання в залі судових засідань міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради в особі служби у справах дітей про визначення порядку спілкування з малолітнім сином,-
Позивач ОСОБА_1 04.04.2019 р. звернувся до суду з позовом, в якому просив усунути йому перешкоди у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом визначення способів його участі у спілкуванні та вихованні сина: І, ІІІ тиждень кожного місяця з 18.00 год. неділі до 17.00 год. неділі та день народження дитини з 10.00 год.-18.00 год. без присутності матері; протягом двох тижнів у літній та зимовий періоди щороку в межах України без присутності матері; зобов`язати відповідачку ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову вказав, що він та відповідачка є батьками малолітнього ОСОБА_3 , який проживає разом з відповідачкою за адресою: АДРЕСА_1 . З моменту народження дитини і до початку березня 2019 року, вони знаходили спільну мову щодо рівної участі обох батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною, однак, з початку березня 2019 року відповідачка почала чинити перешкоди у вихованні та спілкуванні з дитиною, що виражається у прямому обмеженні батька у спілкуванні та побаченнях із дитиною, внаслідок чого змушений звернутися до суду з позовом.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.05.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.10.2019 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за суттю на 26.02.2020 року (неявка відповідачки), 17.04.2020 р. (заява відповідачки про відкладення через карантин), 20.08.2020 р. (неявка сторін), 01.10.2020 р. (неявка відповідачки, відсутність висновку органу опіки та піклування).
22.12.2020 року представником Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради подано клопотання про залучення доказів.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.01.2021 року в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі відмовлено.
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити з підстав, у ньому викладених.
Відповідачка та її представник в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, 11.01.2021 р. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через карантин. Відзив не подавався. Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 223 ЦПК України, а клопотання про відкладення розгляду справи через карантин вважає зловживанням процесуальними правами з метою затягування розгляду справи за суттю.
Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала поданий Службою у справах дітей висновок.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням повторної неявки відповідачки та її представника, неподання відзиву, враховуючи думку позивача та його представника, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення.
Суд, заслухавши вступні слова позивача, його представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.
Позивач та відповідачка є батьками малолітнього ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 22.01.2015р. (арк. справи 7).
З акту обстеження умов проживання №958/07-16 від 25.06.2020 р. складеного завідувачем сектору з питань опіки та піклування Служби у справах дітей Бабієнко Н.Ю. та головного спеціаліста з питань опіки та піклування Лебідь А.М. проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що приватний двоповерховий будинок, складається з 2-х жилих кімнат, кухні, 2-х санітарних кімнат, житлових кімнат. В помешканні зроблено сучасний ремонт, в наявності сучасні меблі та побутова техніка. Для дитини облаштовано окрему кімнату, в якій є дитячий диван, стіл для занять, іграшки та одяг за віком. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Стосунки в родині дружні, добрі, теплі. На час складання акту, мати заперечує щодо спілкування батька з сином у зв`язку з тим, що батько у присутності дитини проявляє до матері агресію.
13.08.2020 року №1295/07-16 головними спеціалістами служби у справах дітей Лебідь А.М. та Антоненко Д.В. складено акт обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 та встановлено, що триповерховий будинок складається з десяти кімнат, санітарної кімнати, кухні. В помешканні зроблено сучасний ремонт, в наявності необхідні меблі, побутова техніка. В помешканні чисто та затишно. Для дитини є окрема кімната, яка облаштована відповідно до віку та потреб. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Зі слів ОСОБА_1 в родині стосунки добрі, дружні, теплі. ОСОБА_1 бажає спілкуватися з дитиною за графіком, який зазначено в позовній заяві.
Згідно висновку Виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради №2-49/2030 від 17.12.2020 р., орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступним чином:
1. Перші шість місяців року: кожну неділю місяця з 10.00 до 13.00 год. без присутності матері;
2. Після шести місяців:
- з 16.00 год. щоп`ятниці до 16.00 год. щосуботи;
- наступний день після дня народження дитини з 10.00 до 18.00 год.;
- спільний літній відпочинок батька з сином протягом двох тижнів за домовленістю з матір`ю.
Матеріали справи свідчать про наявність у сторін особистих неприязнених відносин, що також встановлено і у висновку Органу опіки та піклування, відсутність бажання йти на поступки один одному в інтересах дитини тощо. Відповідачкою не доведено належними та допустимими доказами, що поведінка батька суперечить інтересам дитини.
Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько дитини мають право на безперешкодне спілкування з нею.
Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Відповідно до ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Згідно вимог ч. 1 ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Згідно ч. 1 ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкування з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.
Частиною 2 статті 159 Сімейного Кодексу визначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
За правилами ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
При цьому, суд, встановлюючи спосіб спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.
Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин 1 і 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини.
Частиною 2 ст.155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Із системного аналізу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ст. 7, 141, 159 СК України слідує, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини.
Таким чином, зважаючи, що сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, обопільне бажання приймати участь у цьому і спілкування між ними та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку останньої, однак між батьками виникли непорозуміння з цього приводу, суд приходить до висновку про необхідність визначити ОСОБА_1 , як батьку дитини, спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3 .
Суд враховує висновок органу опіки та піклування, відносини, що склалися між батьками, вік ОСОБА_3 , внаслідок чого дійшов висновку про встановлення порядку спілкування батька з сином в обмежений час у конкретні дні та години шляхом побачення та спільного відпочинку без присутності матері:
1.перші шість місяців з дня набрання рішенням законної сили - з 10-00 год. до 13-00 год. неділі кожного тижня місяця;
2.після 6 місяців з дня набрання рішенням законної сили:
-з 16-00 години п`ятниці до 16-00 годині суботи щотижня кожного місяця;
-наступний день після дня народження дитини з 10-00 год. до 18-00 год.;
-спільній літній відпочинок протягом двох тижнів за домовленістю з матір`ю дитини.
Водночас, дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, враховуючи її вік, а також, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов`язків обумовить це. До того ж рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів для побачень позивача з дитиною, в тому числі й у присутності матері.
За приписами ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 384,20 грн., пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.
Рішення в повному обсязі складено 25 січня 2021 року з урахуванням правил ч.3 ст. 124 ЦПК України.

Керуючись ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 353, 354 ЦПК України, на підставі ст. 19, 153, 157, 158, 159 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , прож.: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , прож.: АДРЕСА_1 ), третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради (код юридичної особи 04060157, місцезнаходження: м.Херсон, вул. Перекопська, 166) в особі служби у справах дітей про визначення порядку спілкування з малолітнім сином задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не чинити перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши спосіб участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом побачення та спільного відпочинку без присутності матері:

3.перші шість місяців з дня набрання рішенням законної сили - з 10-00 год. до 13-00 год. неділі кожного тижня місяця;

4.після 6 місяців з дня набрання рішенням законної сили:

-з 16-00 години п`ятниці до 16-00 годині суботи щотижня кожного місяця;

-наступний день після дня народження дитини з 10-00 год. до 18-00 год.;

-спільній літній відпочинок протягом двох тижнів за домовленістю з матір`ю дитини.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати 384,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Згідно загального порядку оскарження, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяО. В. Ус