РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/1370/21

Номер провадження 6/495/87/2021

12 травня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Ткаченко О.М.,

розглянувши заяву представника позивача - адвоката Домущі Василя Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у справі № 495/1370/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

19 квітня 2021 року представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Домущі Василь Сергійович звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 495/1370/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на оплату правничої допомоги у сумі 8 400 грн.

1.Виклад позицій учасників справи.

1.1. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено.

Заявник просив покласти на відповідача судові витрати позивача з оплати правничої допомоги, керуючись частиною другою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Вказав, що суму таких витрат (8 400 грн) складають: 500 грн - зустріч та консультація клієнта, узгодження правової позиції по справі; 5 500 грн - збір доказів, підготовка та подання позовної заяви про розірвання шлюбу; 1 200 грн - підготовка до участі та представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 22 березня 2021 року; 1 200 грн - підготовка до участі та представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 14 квітня 2021 року.

1.2. Відповідач ОСОБА_2 проти заявленої суми витрат на правничу допомогу заперечив. Вказав, що сума є неспівмірною із реальними затратами, оскільки справа є нескладною за своєю правовою природою, при цьому заявник не вказав часових витрат на надання відповідних послуг позивачу.

Керуючись наведеним, просив відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу (арк. спр. 35-38).

2. Рух заяви у суді.

Заява про ухвалення додаткового судового рішення до суду надійшла 19 квітня 2021 року, розгляд якої було призначено на 22 квітня 2021 року та відкладено на 12 травня 2021 року (у зв`язку із відсутністю доказів про належне повідомлення відповідача про призначення заяви до судового розгляду).

12 травня 2021 року учасники справи у судове засідання не прибули; від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Відповідач причин неявки не вказав, заяв про відкладення судового розгляду не заявив.

Відповідно до частини четвертої статті 270 ЦПК України,неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на неявку у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України).

Керуючись наведеним, враховуючи належне повідомлення учасників справи про судовий розгляд, суд не знайшов перешкод для розгляду заяви за їх відсутності без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

3. Фактичні обставини справи.

У порядку частини першої статті 134 ЦПК України позивач у першій заяві по суті спору (позовній заяві) подала до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (арк. спр. 4). Вказана сума становила 6 000 грн, з яких: 500 грн зустріч та консультація клієнта, узгодження правової позиції; 5 500 грн збір доказів підготовка та подання позовної заяви.

Представник позивача 22 березня 2021 року звернувся до суду із заявою про намір подати докази на підтвердження розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у порядку частини восьмої статті 141 ЦПК України (арк. спр. 24).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено; призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат (пов`язаних із розглядом справи) на 08:00 год. 22 квітня 2021 року (арк. спр. 45-46).

Заяву про вирішення питання щодо розподілу судових витрат та докази на їх підтвердження представник позивача подав до суду із дотриманням визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку - 19 квітня 2021 року (арк. спр. 48-54).

На підтвердження заявленої суми витрат на правничу допомогу заявником додано: засвідчені копії договору про надання правової допомоги №2-02 від 19 лютого 2021 року, додаткової угоди № 1 до нього; акта приймання-здачі наданих послуг від 14 квітня 2021 року; меморіального ордера №156933672 від 23 лютого 2021 року на 4 200 грн; платіжного доручення №NC41444 ЗМ від 14 квітня 2021 року на 4 200 грн.

Як випливає із доданих доказів, між позивачкою ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Легал Форсе» в особі заступника керуючого об`єднанням Домущі В.С. укладено договір про надання правової допомоги №2-02 від 19 лютого 2021 року.

Відповідно до умов вказаного договору сторони визначили, що адвокатське об`єднанням «Легал Форсе» зобов`язується за відповідну плату надавати клієнту правничу допомогу в обсязі та на умовах передбачених договором. Необхідність сплати та розмір гонорару визначається сторонами у додатковій угоді до договору (пункт 5.1 договору).

Додаткова угода до вказаного договору сторонами укладена 19 лютого 2021 року. Сторони узгодили, що за надання правничої допомоги ОСОБА_1 зобов`язується платити гонорар у розмірі 8 400 грн: 4 200 грн у строк до трьох календарних днів з моменту підписання договору №2-02 від 19 лютого 2021 року та отримання рахунку; 4 200 грн у строк до трьох календарних днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг (арк. спр. 53).

Відповідно до акту приймання-здачі наданих послуг від 14 квітня 2021 року до договору про надання правової допомоги №2-02 від 19 лютого 2021 року визначено вартість послуг, які надає адвокатське об`єднання «Легал Форсе» та складається з наступного: зустріч та консультація клієнта, узгодження правової позиції по справі - 500 грн, збір доказів, підготовка та подання позовної заяви про розірвання шлюбу - 5 500 грн, підготовка до участі та представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 22 березня 2021 року - 1 200 грн, підготовка до участі та представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 14 квітня 2021 року - 1 200 грн (арк. спр. 54).

4. Норми права, які застосував суд. Висновки та мотиви прийнятого рішення.

4.1. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

4.2. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно із частиною другою статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За правилами оцінки доказів, встановлених частиною першою статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

4.3. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18, від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, від 12 травня 2021 року у справі № 873/79/20).

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, пункту 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Жодним чином не заперечуючи права позивача отримати всі види професійної правничої допомоги, а так само не заперечуючи кваліфікацію адвоката, який надав якісні послуги відповідно до замовлення, суд на засадах пропорційності, враховуючи наведене вище та відповідно критеріїв статті 143 ЦПК України, зокрема, співмірності і розумності, оцінює понесені позивачем витрати з точки зору мінімально необхідного їх розміру, що підлягає віднесенню на сторону відповідача з покладенням на останнього обов`язку відшкодувати такі витрати.

4.4. Заявник у акті приймання-здачі надання послуг до договору про надання правової допомоги №2-02 від 19 лютого 2021 року зазначає, що вартість збору доказів, підготовки та подання позовної заяви про розірвання шлюбу складає 5 500 грн.

При цьому суд звертає увагу, що предметом спору у цій справі є розірвання шлюбу, і вказана категорія спорів є справами незначної складності із сталою судовою практикою. Окрім того, при відкритті провадження у справі суд дійшов висновку про необхідність витребування додаткових доказів у справі (оригіналу свідоцтва про шлюб), що свідчить про їх неповний збір.

На переконання суду, написання позовної заяви про розірвання шлюбу та збирання доказів, як зазначає представник позивача на які ним витрачено 5 500 грн, не потребувало додаткових зусиль, як наслідок - сума витрат на написання позовної заяви та збір доказів є завищеною, неспівмірною.

Також суд критично оцінює заявлену суму витрат 1 200 грн у частині підготовки до участі та представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 22 березня 2021 року, оскільки розгляд справи 22 березня 2021 року було відкладено у зв`язку із неявкою повного кола учасників судового процес.

4.5. Дослідивши матеріали справи, а також додані до заяви договір про надання правової допомоги, акт здачі-приймання наданих послуг з їх описом, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, суд дійшов висновку, що витрати у сумі:

- 5 500 грн на збір доказів, підготовку та подання позовної заяви про розірвання шлюбу є неспівмірними із складністю справи, завищеними та обмежує їх сумою 2 500 грн;

- 1 200 грн на підготовку до участі та представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 22 березня 2021 року - не підтверджені.

Зважаючи на викладене, доведеною і співмірною сумою витрат на правничу допомогу, на переконання суду, є 4 200 грн (з яких: 500 грн за консультацію клієнта, узгодження правової позиції по справі, 2 500 грн за збір доказів, підготовку та подання позовної заяви про розірвання шлюбу; 1 200 грн за представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 14 квітня 2021 року.

Отже, заява представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Домущі В.С. про стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесених судових витрати на оплату правничої допомоги до задоволення підлягає частково - у сумі 4 200 грн.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Домущі Василя Сергійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу у справі №495/1370/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 4 200 грн (чотири тисячі двісті грн) витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката.

У частині заявленої вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 4 200 грн відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю.Ф. Волкова