Справа № 308/7456/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 квітня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання сина та стягнення аліментів на другу дитину,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , які були встановлені рішенням суду від 21.04.2008 року у цивільній справі №2п-602/08 у розмірі 200.00 грн. щомісячно, з визначенням іншого способу сплати аліментів в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також про стягнення аліментів на доньку ОСОБА_4 у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У подальшому позивачка змінила позовні вимоги в частині розміру аліментів, подавши письмову заяву про стягнення аліментів на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 3000.00 грн.

На підтвердження позовних вимог посилається на те, що 07 листопада 2002 року між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, який у подальшому розірвано 25.04.2008 року за рішенням суду.

Вказує, що у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4 , що на день звернення з позовом проживають з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 та знаходяться на повному утриманню матері.

Зазначає, що згідно з рішенням суду від 24.01.2008 року (справа №2п-602/08) з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 200 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стверджує, що внаслідок народження ІНФОРМАЦІЯ_3 спільної доньки ОСОБА_4 на прохання ОСОБА_2 вона подала заяву до Ужгородського МВ ДВС про повернення виконавчого листа, який повторно до виконання не подавала.

Підставою для звернення з позовом в частині збільшення позовних вимог позивачка зазначає значне погіршення її матеріального становища та збільшення потреб у витратах на навчання сина, його розвитку та фізичного виховання.

Стверджує, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу та не приймає участі в утриманні дітей, ігноруючи батьківськими обов`язками.

З посиланням на норми законодавства, практику Верховного Суду, положення міжнародних актів позивачка просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина та стягнути аліменти на малолітню доньку.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.09.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

09 грудня 2020 року позивачкою подано копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 19.09.2020 року, згідно з яким ОСОБА_1 19 вересня 2020 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 та після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_8 .

У судове засідання позивачка не з`явилася, однак ОСОБА_1 подано через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі. У заяві просила задовольнити позовну заяву в повному обсязі, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач та його представник у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відзиву на позовну заяву не подала, причини неявки суду не відомі.

У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_5 , батьками якого згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 20.12.2017 року Ужгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, зазначено сторін у справі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2

24 січня 2008 року шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , був розірваний, що підтверджується заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2008 року у справі №2п-602/08 та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданим 25.04.2018 року Ужгородським міський відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

Крім того, вказаним рішенням суду від 24.01.2008 року ухвалено залишити неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вихованні матері ОСОБА_1 , а з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 присуджено до стягнення аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.11.2007 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду від 24.01.2008 року у справі №2п-602/08 набрало законної сили. Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2019 року у справі №308/11531/19 заяву про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24.01.2008 року у справі про розірвання шлюбу та стягнення аліментів залишено без задоволення.

ІНФОРМАЦІЯ_5 у сторін по справі народилася донька ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 21 лютого 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області.

Судом встановлено, що на підставі заяви про повернення виконавчого документа, поданої 24.10.2011 року до міського відділу ДВС Ужгородського МРУЮ стягувачем ОСОБА_1 , старшим державним виконавцем Наговським М.М. 25.10.2011 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві керуючись п. 1 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 13). Згідно із супровідним листом №19-367/11 від 25.10.2011 року міським відділом державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції стягувачеві повернуто виконавчий лист, виданий судом 07.03.2008 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в твердій грошовій формі 200 грн щомісячно (а.с. 12-13).

Щодо вимог позивачки про збільшення розміру аліментів суд констатує наступне.

Згідно з вимогами статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Підставою для збільшення розміру аліментів суд вважає зміни цін з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів, а також збільшення віку дитини, а відповідно і збільшення витрат, необхідних на її утримання.

Суд, надавши правову оцінку доказам, на які посилається позивач, враховує, що з огляду на зміну віку дитини відповідно збільшилися витрати на її утримання, окрім того з 2008 року змінився розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, керуючись Сімейним кодексом України, для забезпечення нормального життєвого рівня, необхідного для розвитку дитини, витрат, необхідних для належного виховання, розвитку та утримання спільної дитини, що складають витрати на одяг, харчування, навчання та інші необхідні витрати суд вважає, що позовні вимоги позивача про збільшення розміру аліментів підлягають до часткового задоволення, а саме суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, встановлених рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2008 року, та стягнути щомісячно тверду грошову суму 2000,00 грн.

Щодо вимоги про стягнення аліментів на спільну доньку сторін у справі слід зазначити наступне.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За положеннями ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з постановою №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Відповідно до 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як зазначено у ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить для дітей віком до 6років: з 1 січня 1921 гривня, з 1 липня 2013 гривень, з 1 грудня 2100 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Виходячи з наведеного, керуючись принципом розумності і справедливості, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, подану заяву позивачкою про уточнення позовних вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дитини, в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та обов`язку обох батьків її утримувати та відповідатиме реальним потребам дитини, а також матеріальному становищу сторін у справі.

Позивач не довела належними та допустимими доказами того, що відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 грн. щомісячно.

Таким чином, позовна вимога в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як вбачається із позовної заяви, позивачка звернулася з даним позовом до суду 02 липня 2019 року. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе стягувати аліменти, починаючи з 02 липня 2019 року.

На підставі п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180-182, 184, 191, 192 СК України, ст. ст. 13, 76, 81, 4, 13, 76, 80, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279,280-283, 289, 354, 355, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_9 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання сина та стягнення аліментів на другу дитину задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2008 року у справі №2п-602/08, та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, починаючи з 02.07.2019 року і до досягнення нею повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Позивач: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту рішення 16 квітня 2021 року.

Головуюча О.В. Лемак