У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2021 Справа №607/1427/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник», заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_1 , на дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Польного Богдана Михайловича,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» (далі ТОВ «Домобудівник») звернулося до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (далі Тернопільський МВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області) Польного Б. М., заінтересована особа ОСОБА_1 .

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопада 2019 року, залишеною без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 27 січня 2020 року, у задоволенні скарги ТОВ «Домобудівник» відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року суд касаційної інстанції вирішив ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопада 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 27 січня 2020 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Постанова касаційної інстанції мотивована тим, що розглядаючи скаргу ТОВ «Домобудівник» по суті, суд першої інстанції усупереч нормам процесуального права не перевірив наявності чи відсутності підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду зі скаргою, не з`ясував, чи могло товариству бути відомо про відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавцем оскаржених дій з огляду на те, що 03 вересня 2018 року з ТОВ «Домобудівник» були примусово стягнуті кошти на виконання рішення суду від 19 липня 2018 року, унаслідок чого дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні вимог заявника. Означені порушення залишилися і поза увагою суду апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали скарги, приходжу до наступного.

Так, скаржник просить 1) визнати незаконними дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області в частині стягнення з ТОВ «Домобудівник» на користь ОСОБА_1 сум ПДФО- 15132,68 грн. та суми військового збору - 1261,05 грн.; 2) визнати незаконними дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області в частині безпідставного стягнення коштів з ТОВ «Домобудівник» на користь ОСОБА_1 у розмірі 63865,36 грн. на виконання рішення суду у справі № 607/1427/17; 3) зобов`язати головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області повернути на рахунок ТОВ «Домобудівник» грошові кошти у розмірі 88666,13 грн., з яких: 63865, 36 грн. - сума безпідставно стягнутих коштів, ПДФ-15132,68 грн., військовий збір 1261,05грн., виконавчий збір - 8407,04; 4) скасувати Розпорядження № 56841304 від 03.09.2018 року державного виконавця Польного Б.М. про перерахування грошових коштів у сумі 92603,49 на користь ОСОБА_1 .

Встановлено, що 25 липня 2018 року державний виконавець Тернопільського МВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області виніс постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП 56841304.

16 серпня 2018 року державним виконавцем Дармограй С. С. винесено постанову про арешт коштів боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах.

Згідно з розпорядженням державного виконавця Польного Б. М. від 03 вересня 2018 року № 56841304 грошові кошти у розмірі 92 603,49 грн, що надійшли 31 серпня 2018 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 607/1427/17, виданого 20 липня 2018 року, необхідно перерахувати 84 070,45 грн на користь ОСОБА_1 та 8 407,04 грн виконавчого збору.

06 вересня 2018 року на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Польним Б. М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 56841304, яка товариством не оскаржувалась.

Згідно статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до пункту а частини першої статті 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Скаржником не зазначено коли саме він дізнався про порушення його прав, разом з тим, в скарзі покликається на відповідь Тернопільського міського відділу ДВС ГУНП в Тернопільській області на його запит від 14.05.2019 року.

З запиту вбачається, що скаржнику було відомо про наявність виконавчого провадження у справі №607/1427/17.

При цьому, не зазначено, чому з запитом до органів виконавчої служби скаржник звернувся тільки 14.05.2019 року.

Враховую, що скаржник звернувся до суду 25 червня 2019 року, тобто майже через рік після стягнення коштів, представник ТОВ «Домобудівник» оскаржив дії державного виконавця щодо стягнення з нього на користь ОСОБА_1 сум податку з доходів фізичних осіб та військового збору, а також стягнення на користь останньої коштів у розмірі 63 865,36 грн.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «міг дізнатися», що містяться в статті 449 ЦПК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав.

Тому. на думку суду, ТОВ «Домобудівник», не міг не знати про наявність виконавчого провадження та примусове стягнення з нього коштів.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року в справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) вказано, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Оскільки скаржником пропущено встановлений законом десятиденний строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, із заявою про поновлення пропущеного строку такий не звертався, вважаю скаргу на дії державного виконавця слід залишити без розгляду та повернути скаржнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 126, 127, 183, 259, 260, 353, 447, 449 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Домобудівник», заінтересована особа ОСОБА_1 , на дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Польного Богдана Михайловича залишити без розгляду та повернути скаржнику.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. М. Позняк