Справа № 740/1499/21
Провадження № 2/740/723/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Гагаріної Т.О.,

секретаря судових засідань Філоненко О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ніжині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та в обґрунтування позовних вимог зазначив, що від ОСОБА_3 , з якою не перебував у зареєстрованому шлюбі має двох дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з тим, від другого шлюбу з ОСОБА_5 має двох малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.09.2020 було позбавлено його та ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та встановлено про стягнення з нього на користь дітей аліментів в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.10.2019 і до досягнення дітьми повноліття.

Вказав, що не відмовляється від сплати аліментів але визначений судом розмір 1/3 частини від усіх видів його заробітку, з урахуванням наявності у нього ще двох малолітніх дітей, яких також треба забезпечувати, ставить його у скрутне матеріальне становище, що суперечить його інтересам.

На підставі зазначеного просив зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 , на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.09.2020, визначивши їх у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу).

Ухвалою суду від 30.03.2021 відкрите провадження та справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач у судовому засіданні підтримав поданий позов, зазначивши, що має незадовільний матеріальний стан та на утриманні двох малолітніх дітей, що унеможливлює сплату ним аліментів у розмірі встановленому рішенням суду .

Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , про що, свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.31).

Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.

Матеріалами справи підтверджено, що заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.09.2020 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 позбавлено батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Постановлено стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідачів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 жовтня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття(а.с.19-22).

22.03.2019 між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 22.03.2019, виданим Дарницьким районним у місті відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с.15).

ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 18.09.2019, виданим Солом`янським районним у місті відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с.16).

ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 від 07.05.2019, виданим Новоархангельським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.17).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.ст.150,180 Сіменого Кодексу України (далі СК) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються, у тому числі за рішенням суду, і кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 3 ст.181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилися сини від іншого шлюбу з ОСОБА_5 .

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частина 6 ст.81 ЦПК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст.76 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд звертає увагу, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження двох дітей, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дітей від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Суд звертає увагу на те, що визначений розмір аліментів на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та суперечитиме їх інтересам.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постановах від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19, від 03 червня 2020 року у справі №760/9783/18.

Окрім цього суд, дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості по аліментам по виконавчому листу, встановив, що аліменти позивачем взагалі не сплачуються, і станом на січень 2021 утворилась заборгованість (а.с.14).

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18,27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приймаючи до уваги, що позивач не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

постановив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.О.Гагаріна