Справа № 661/828/20
Провадження № 2/661/21/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - Червоненка Д.В.

за участю секретаря судового засідання - Петрової А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Каховка Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому встановлено діагноз: ВСП тотальний аномальний дренаж легеневих судин, у зв`язку із чим дитина потребує індивідуального догляду, а позивач змушена нести додаткові витрати на утримання дитини, лікування, специфічне харчування, утеплений та спеціальний одяг, додаткове відвідування лікарів та лікарень та інші додаткові витрати, а тому просить стягнути з відповідача на її користь фактично понесені та документально підтверджені додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що викликані особливими обставинами, хворобою дитини та розвитком її здібностей, у розмірі 6177,97 грн., та були понесені в період з 17.05.2018 року по день подання позовної заяви.

09.10.2020 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив, у якому він вказує, що позовні вимоги є необґрунтованими, аліменти він сплачує у розмірі, встановленому рішенням суду, а твердження про те, що він не несе додаткових витрат, пов`язаних із хворобою дитини та особливостями його розвитку не відповідає дійсності, оскільки за період з квітня 2018 року до липня 2020 року відповідач додатково, на прохання позивачки, перерахував на потреби дитини 4314,59 грн. Щодо витрат на відвідування НП МЦ дитячої кардіології та кардіохірургії, ОСОБА_2 вказав, що частково згоден із заявленою сумою, а саме в розмірі 990,33 грн, оскільки автобусні квитки від 20.05.2019 року за маршрутом «Херсон Нова Каховка» не можуть бути враховані до відшкодування, адже прибуття поїзда «Київ Херсон» до м. Херсон відповідно до наданих позивачем квитків 21.05.2019 року о 08.15 год. Щодо витрат у сумі 3240,71 грн. на придбання ліків відповідач вказав, що витрати впродовж квітня грудня 2017 року на загальну суму 1321,95 грн. знаходяться поза межами позовних вимог, а придбання ліків за періоди з 21.12.2019 - 26.12.2019 року на суму 392,51 грн. та з 20.09.2018 14.09.2019 року на суму 1526,25 грн. відповідають характеру та тривалості лікування, однак за період вересня 2018 вересня 2019 року відповідачем перераховано на банківську карту позивачки 1809,04 грн., що перевищує 50 відсотків витрат на лікування у вказаний період. Також відповідач зазначив, що витрати на харчування дитини в розмірі 6842,70 грн., відвідування дитиною звичайного дитячого садка, не є особливою обставиною, пов`язаною із розвитком її здібностей або із хворобою, а отже сплата таких коштів не може бути віднесена до додаткових витрат. Відносно додаткових витрат на харчування дитини у групі продовженого дня загальноосвітньої школи № 8 із поглибленим вивченням англійської мови в сумі 1135,00 грн., відповідач вказав, що сума коштів, яку він перерахував на картковий рахунок позивачки для задоволення потреб дитини за період 2019 року, а це 1306,53 грн., становить 50 відсотків витрат на лікування, поїздки до м. Києва та харчування дитини у групі продовженого дня. Таким чином відповідач вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

30.10.2020 року на адресу суду, від представника позивача адвоката Чорного С.В. надійшла відповідь на відзив, з якої вбачається, що обставини, які викладені відповідачем у відзиві не відповідають дійсності, адже наданні ОСОБА_2 копії чеків на суму 4013,08 грн., за період з квітня 2018 року по липень 2020 року підтверджують лише погашення заборгованості відповідача по аліментам.

25.11.2020 року ОСОБА_2 надав суду письмові заперечення на відповідь на відзив представника позивача адвоката Чорного С.В., в яких пояснив, що визначені судом аліментні зобов`язання він виконує в повному обсязі, на даний час в нього відсутній борг зі слати аліментів. Також зазначив, що всі сплачені ним кошти, які він описував у відзиві на позов являються додатковими витратами на утримання та лікування дитини. Просив відмовити у задоволені позову повністю.

В ході судового розгляду сторони підтримали свої позиції відповідно до раніше поданих ними заяв по суті справи.

В судове засідання 15.01.2021 року позивач та відповідач не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує, просить задовольнити, а відповідач заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і дійшов висновків про наступне.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьками якого записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до рішення Новокаховського міського суду від 13.06.2013 року по справі № 661/1893/13-ц з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 квітня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з рішенням Новокаховського міського суду від 16.04.2018 року у цивільній справі № 661/3335/17, змінено розмір аліментів, встановлений рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 червня 2013 року. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно із ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно правової позиції Верхового Суду України, висловленій 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, виходячи з аналізу ст. 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.

Згідно медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_3 має діагноз: ВСП тотальний аномальний дренаж легеневих судин. Лікування: потребує індивідуального догляду.

В обґрунтування позовних вимог позивачем надано суду квитанції та інші документи, що підтверджують: витрати на проїзд до м. Києва для обстеження у НП МЦ дитячої кадріології та кардіохірургії на суму 1137,53 грн.; витрати на придбання ліків для в сумі 3240,71 грн.; витрати на оплату за дитячий садок з вересня 2017 року по серпень 2019 року в сумі 6842,70 грн.; витрати пов`язані з харчуванням дитини у групі продовженого дня з вересня по грудень 2019 року в сумі 1135,00 грн..

При цьому, відповідач надав до суду копії квитанцій про сплату грошових коштів на рахунок відповідача: 04.04.2018 року в сумі 796,99 грн., 20.05.2018 року в сумі 201,01 грн., 03.06.2018 року в сумі 301,51 грн., 17.06.2018 року в сумі 201,01 грн., 24.06.2018 року в сумі 201,01 грн., 15.07.2018 року в сумі 502,51 грн., 10.09.2018 року в сумі 502,51 грн., 15.05.2019 року в сумі 502,51 грн., 15.07.2019 року в сумі 502,51 грн., 02.09.2019 року в сумі 301,51 грн., 16.07.2020 року в сумі 301,51 грн., а всього на суму 4314,59 грн..

Суд погоджується із доводами позову в частині визнання витрат на проїзд до м. Києва для відвідування НП МЦ дитячої кардіології та кардіохірургії на суму 1137,53 грн. додатковими витратами на дитину у розумінні ст. 185 СК України, оскільки підтверджено, що такі витрати були обумовлені наявним у дитини захворюванням.

При цьому, доводи відповідача про те, що автобусні квитки від 20.05.2019 року за маршрутом «Херсон Нова Каховка» не можуть бути враховані, суд не приймає, та вважає, що в них допущена помилка, адже даних щодо прибуття позивача з дитиною з м. Херсона до м. Нова Каховка 21.05.2019 року у будь-який інший спосіб не надано.

Так само, додатковим витратами на дитину суд визнає понесені позивачем витрати на лікування у межах заявлених позовних вимог та погоджується з доводами відповідача про те, що витрати впродовж квітня грудня 2017 року на загальну суму 1321,95 грн. знаходяться поза межами позовних вимог, а відтак визнає прийнятними лише витрати на придбання ліків за періоди з 21.12.2019 - 26.12.2019 року на суму 392,51 грн. та з 20.09.2018 14.09.2019 року на суму 1526,25 грн., оскільки вони відповідають характеру та тривалості лікування.

Відносно додаткових витрат на харчування дитини у групі продовженого дня загальноосвітньої школи № 8 із поглибленим вивченням англійської мови в сумі 1135,00 грн., суд, враховуючи позицію відповідача щодо цієї вимоги, теж визнає ці витрати таким, що обумовлені особливими обставинами, пов`язаними із необхідністю додаткового харчування під час перебування в групі подовженого дня.

Разом з цим, суд погоджується із запереченнями відповідача про те, що витрати на оплату харчування дитини в дитячому садочку у розмірі 6842,70 грн. не є додатковими витратами на дитину у розумінні ст. 185 СК України, оскільки відвідування дитиною звичайного дитячого садка не є особливою обставиною, пов`язаною із розвитком її здібностей або із хворобою.

За таких обставин загальний розмір понесених позивачем додаткових витрат на дитину у період з 17.05.2018 року по день подання позовної заяви 20.02.2020 року, складає 4191,29 грн..

З огляду на запропонований позивачем підхід до визначення розміру участі відповідача у додаткових витратах на дитину, а саме 50%, що складає 2095,65 грн. від вказаної вище суми, а також те, що відповідачем з 17.05.2018 року по 20.02.2020 року перераховано на користь позивача додатково кошти на загальну суму 3216,09 грн., суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку із повною сплатою цих витрат.

Доводи представника позивача ОСОБА_4 у відповіді на відзив про те, що наданні відповідачем копії чеків на суму 4 013,08 грн., за період з квітня 2018 року по липень 2020 року, свідчать лише про погашення заборгованості відповідача по аліментам, суперечить наявним матеріалами справи, зокрема розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 11.10.2019 року за період з 01.05.2018 року по 01.10.2019 року, а відтак суд їх не приймає.

На підставі ст.ст. , 180-182, 185, 192 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 258-259, ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а при оголошенні судом вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д. В. Червоненко