Справа № 524/5110/20
Провадження №2/524/3832/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Предоляк О.С.,

при секретарі судового засідання Лапік К.В.,

за участю представника позивача-відповідача Дятлової М.В.

відповідача-позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про скасування боргу за комунальні послуги, визнання недійсним договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води,

В С Т А Н О В И В

У вересні 2020 року АТ «Полтаваобленерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

В обґрунтування позову зазначають, що відповідач є споживачем послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надавалися Кременчуцькою філією АТ «Полтаваобленерго» за адресою: АДРЕСА_1 , по особовому рахунку № НОМЕР_1 до 25 квітня 2019 року.

Позивач надавав відповідачу послуги з теплопостачання в повному обсязі у відповідності до якісних показників згідно вимог нормативно-технічних документів, а відповідач, в свою чергу, зобов`язаний щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця розрахуватися з позивачем за спожиті послуги з теплопостачання.

Відповідач всупереч п. 18 «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМ України від 21 липня 2005 р. за № 630, не виконує обов`язки та не оплачує своєчасно і у повному обсязі вартість наданих позивачем послуг.

Просили стягнути з відповідача борг за надані послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та гарячого водопостачання на загальну суму 45888,16 грн., індекс інфляції боргу в розмірі 2214,42 грн., 3% річних від суми боргу 1149,84 грн. та у повернення сплаченого судового збору 2102 грн.

Ухвалою судді від 16.09.2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

30.09.2020 року відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що послуги з теплопостачання надавали неякісно, що підтверджується відповідними актами. Просить застосувати до позовних вимог строк позовної давності. (а.с. 74 т.1)

30.09.2020 року відповідачем ОСОБА_1 подано зустрічну позовну заяву. Зазначає, що з 17.06.2014 року проживає і працює в Болгарії, а з 06.07.2016 року оформив посвідку на постійне проживання. Таким чином, не користується послугами які надаються АТ "Полтаваобленерго", оскільки не проживає в Україні.

Вказує, що після придбання квартири у забудовника, на протязі кількох років не отримує якісні послуги від відповідача, відсутні санітарні норми тепло-подачі, низька температура гарячої води, що підтверджується актами від 11.02.2008, 06.01.2009, 24.02.2011, 16.01.2019 року. Вказане свідчить про не виконання своїх обов`язків відповідачем. Вважає, що АТ "Полтаваобленерго" нараховуючи борг за не надані та не якісно надані послуги порушує його права як споживача. Просить скасувати борг за комунальні послуги за період з березня 2015 по квітень 2019 року на загальну суму 42523,90 грн. та визнати недійсним договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 202332 від 13.09.2018 року. (а.с. 50-55 т.1)

Ухвалою суду від 11.11.2020 року зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ «Полтаваобленерго» про скасування боргу за комунальні послуги, визнання недійсним договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Позови об`єднано в одне провадження. Здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

18.11.2020 року представником відповідача АТ «Полтаваобленерго» - Ланг О.О. подано відзив на зустрічну позовну заяву. Зазначає, що ОСОБА_1 в обґрунтування зустрічного позову посилається на акти за період з 2008 по 2011 р., які виходять за межі судового розгляду, оскільки предметом є сума заборгованості за період з березня 2015 по квітень 2019 року.

Вказує, що договір про надання послуг з централізованого опалення, підігріву води є договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. У договорі зазначені усі істотні умови, він підписаний споживачем, а тому підстави для визнання його недійсним відсутні.

Послуги з теплопостачання ОСОБА_1 надавалися в повному обсязі у відповідності до якісних показників згідно вимог нормативно-технічних документів. Наявність заборгованості підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком суми заборгованості. Просить відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Ухвалою суду від 19.05.2020 року у задоволенні клопотання відповідача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 про допуск до участі у розгляді справи його представником по нотаріальній довіреності Пономаренко Г.А. та відкладення розгляду справи відмовлено.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Полтаваобленерго» про скасування боргу за комунальні послуги, визнання недійсним договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача за зустрічним позовом у судове засідання.

Продовжено розгляд справи в частині позовних вимог АТ "Полтаваобленерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 19.05.2021 року позов АТ "Полтаваобленерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Полтаваобленерго» заборгованість за надані послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в розмірі 24441,39 грн., індекс інфляції боргу в розмірі 2091,52 грн., 3% річних від суми боргу 1142,72 грн., а всього 27675,63 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Полтаваобленерго» у повернення сплаченого судового збору 1267,74 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 28.07.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.05.2021 року задоволено. Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.05.2021 року скасовано. Справу повернуто до місцевого суду для продовження розгляду.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02.08.2021 року вищевказане заочне рішення скасоване.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом - відповідача за зустрічним позовом АТ «Полтаваобленерго» - Дятлова М.В. первісний позов підтримує, просить задовольнити з наведених у ньому підстав. У задоволенні зустрічного позову просить відмовити з підстав викладених у відзиві. Вказує, що договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води містить усі істотні умови, підписаний відповідачем, а тому відсутні підстави для визнання його недійсним.

Відповідача за первісним позовом - позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у задоволенні первісного позову просять відмовити з підстав того, що ОСОБА_1 фактично не користується послугами, оскільки проживає за кордоном, послуги з теплопостачання надаються неякісно та не в повному обсязі. Просять застосувати строк позовної давності, як окрему підставу для відмови в позові. Також, просять врахувати надані у судовому засіданні квитанції про часткову сплату заборгованості, які не враховані позивачем у своєму розрахунку. На задоволенні зустрічних позовних вимог наполягають в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 11.08.2000 року № 1515 ВАТ «Полтаваобленерго», правонаступником якого є АТ «Полтаваобленерго», призначено головним виконавцем комунальних послуг по теплопостачанню споживачів теплової енергії в м.Кременчуці.

АТ «Полтаваобленерго» є суб`єктом господарювання - виробником теплової енергії та постачальником послуг із теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання та централізованого опалення, що підтверджується статутом товариства.

Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

13.09.2018 року між ОСОБА_1 та Кременчуцькою філією ПАТ «Полтаваобленерго» укладено договір № 202332 про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (а.с.6 т.1)

Згідно наданого АТ «Полтаваобленерго» розрахунку заборгованості, за адресою: АДРЕСА_1 , по особовому рахунку № НОМЕР_1 , станом на 22.06.2020 року сума боргу ОСОБА_1 за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, за період з березня 2015 року по квітень 2019 року становить 42523,90 грн., із них: сума боргу за послугу з централізованого опалення 39293,59 грн.; сума боргу за послугу з централізованого постачання гарячої води 3230,31 грн.

Крім того, позивачем за первісним позовом також нараховано на вказану суму боргу 3% річних та індекс інфляції за порушення грошового зобов`язання за період з червня 2017 року по квітень 2019 року, а саме: 1149,84 грн. - 3% річних та 2214,42 грн. - інфляційні втрати.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Правовідносини з приводу постачання теплової енергії, що виникли між сторонами, регулюються Законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила).

Згідно ч.2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальніпослуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник. Власником закон визначає фізичну або юридичну особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку (абз. 7 ч.1 ст.1 цього Закону); споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (абз.14 ч.1 ст.1 Закону).

У ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 частини 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексуУкраїни за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст.12, ст.81ЦПК України обов`язок доказування покладений на сторони спору, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому принцип диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) не позбавляє учасника справи обов`язку подати суду докази існування обставин, які є істотними для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст.89ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, матеріалами справи достовірно встановлено та не спростовано сторонами по справі, що між сторонами наявні договірні правовідносини, оскільки ОСОБА_1 не заперечує, що є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , між ним та АТ «Полтаваобленерго» укладено договір № 202332 про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води,а отже відповідач фактично отримував послуги від АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії з теплопостачання.

Послуги з теплопостачання надавалися відповідно до тарифів та їх структури за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що затвердженні рішеннями виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 972 від 10.08.2018 року, № 1386 від 29.10.2018 року, № 169 від 08.02.2019 року. Інформація щодо них, міститься в публічному доступі на офіційному веб-сайті виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області.

До того ж, тарифи на послуги ПАТ «Полтаваобленерго» встановлено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015 року № 1171 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг».

Відповідно до пункту 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (у редакції,чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством.

Доказів споживання послуг в меншому розмірі відповідачем за первісним позовом не надано.

Відповідачем подано заяву щодо застосування строку позовної давності до спірних правовідносин.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

АТ «Полтаваобленерго» звернулось до суду з даним позовом 20.08.2020 року.

Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

З огляду на те, що відповідачем за первісним позовом заявлено про застосування строків позовної давності та враховуючи розрахунок заборгованості наданий позивачем, позов АТ «Полтаваобленерго» підлягає частковому задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість в межах строку позовної давності з урахуванням норми статті 257 ЦК України за період з липня 2017 року по квітень 2019 року.

Згідно наданого позивачем за первісним позовом розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за вказаний період становить 24441,39 грн.

Разом з тим, відповідач за первісним позовом зазначає щодо сплати заборгованості за послуги з теплопостачання у березні та квітні 2018 року на загальну суму 5900,99 грн. (квитанція від 05.03.2018 плата за комунальні платежі у сумі 350,57 грн., квитанція від 19.04.2018 плата за комунальні платежі у сумі 5550,42 грн.).

Не заслуговують на увагу посилання представника позивача, що вказана сума сплачена в рахунок погашення заборгованості за період з 2015 року, оскільки жодних доказів на підтвердження цього суду не надано.У вказаних квитанціях не зазначено про оплату заборгованості за минулий період, що свідчить про сплату поточної заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, заборгованість повинна бути зменшена на вказану суму, а тому з ОСОБА_1 на користь АТ «Полтаваобленерго» підлягає до стягнення заборгованість по оплаті вартості за надані послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в межах строку позовної давності за період з липня 2017 року по квітень 2019в розмірі 18540,40 грн.

Крім того, в порядку ст.625 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційні втрати в межах строку позовної давності за період з липня 2017 року по квітень 2019 року у розмірі 1637,75 грн. та 3% річних у розмірі 934,46 грн., за виключенням нарахувань за лютий та березень 2018 року, оскільки оплата за надані послуги за цей період відповідачем здійснювалась своєчасно.

У відповідності до до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 967,11 грн., оскільки встановлена судом сума заборгованості складає 21112,61 грн.

Суд не бере до уваги доводи відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом щодо надання АТ «Полтаваобленерго» неякісних послуг.

Так, на підтвердження вказаних обставин ОСОБА_1 надані акти обстеження системи опалення будинку АДРЕСА_2 від 17.12.2008 р., 06.01.2009 р., акти-претензії про неналежне надання або ненадання послуг від 16.01.2009 р., 24.02.2011 р., 03.05.2019 р, 14.06.2019 р., 26.07.2019 р., 07.08.2019 р. 30.09.2019 р., 18.10.2019 р., 15.11.2019 р., 09.12.2019 р.

Разом з тим, враховуючи, що предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за період з березня 2015 року по квітень 2019 року, надані позивачем акти не є належними доказами по справі, оскільки не стосуються спірного періоду.

Крім того, на деяких з долучених актах маються незастережні виправлення щодо дати їх складення, що є окремою підставою для не прийняття їх в якості належних та допустимих доказів.

Інших доказів, що у спірний період послуги з теплопостачання надавались неякісно матеріали справи не містять.

Також, не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 , що він не користується послугами з теплопостачання, оскільки в Україні не проживає.

Так, стаття 322 ЦК України покладає на власника майна тягар його утримання. Зокрема, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором чи законом. Оскільки належна на праві власності ОСОБА_1 квартира розташована у багатоквартирному будинку, під`єднана до єдиної централізованої системи теплопостачання, від користування якої відповідач не відмовився у встановленому законом порядку, він зобов`язаний нести витрати по її утриманню, в тому числі з надання послуг по її обігріву, а відтак надання таких послуг та їх оплата не залежать від того проживає власник у цій квартирі чи ні.

Такий правовий висновок висловлено в постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 10.12.2018 року (справа №638/11034/15), від 02.04.2020 року (справа №757/29813/17).

Також суд враховує, що ОСОБА_1 не звертався з заявами про припинення надання послуг з централізованого постачання гарячої води у зв`язку з не проживанням у житловому приміщенні.

Враховуючи викладене, доводи ОСОБА_1 щодо не надання належної якості житловокомунальних послуг та у зв`язку із цим, завищеного розрахунку заборгованості, не заслуговують на увагу, оскільки відповідач у встановленому законом порядку не відмовлявся від надання послуг позивачем, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості у спірний період, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, відповідачем не надано.

Аналогічна позиція міститься в постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 18.03.2019 року у справі № 210/5796/16-ц

Вирішуючи зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про скасування боргу за комунальні послуги, визнання недійсним договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За загальним правилом, суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, виходячи із підстав позову та встановлених обставин, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог (повністю чи частково) або відмову в їх задоволенні.

Враховуючи викладене, оскільки судом встановлена наявність заборгованості за послуги з теплопостачання зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають як безпідставні.

Крім того, суд враховує, що оспорювання правильності нарахування розміру плати за певні види житлово-комунальних послуг (заборгованості за такими), що є різновидом претензії, чинним законодавством як спосіб захисту не передбачений, споживачі вправі в разі пред`явлення до них вимог про стягнення таких нарахувань заперечувати стосовно них з наданням відповідних доказів.

Вказана позиція міститься у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Судувід 08.04.2020 року у справі № 462/5889/16-ц.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 625 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 258, 264, 265, 273, 280, 281, 282, 283, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» заборгованість за надані послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в розмірі 18540,40 грн., індекс інфляції боргу в розмірі 1637,75 грн., 3% річних від суми боргу 934,46 грн., а всього 21112,61 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» у повернення сплаченого судового збору 967,11 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про скасування боргу за комунальні послуги, визнання недійсним договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - акціонерне товариство «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії, адреса місцезнаходження: Полтавська область, м. Кременчук, проспект Свободи, 8, , розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в філії Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» м. Полтава, МФО 331467.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , проживаючий за адресою: Республіка Болгарія, Бургаська область, громада Несебир, м. Светиий Влас, ж.к. «Імперіал Форт Клаб».

Суддя О.С. Предоляк