У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Нізова А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Наталіч Н.О., -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Наталіч Н.О. про арешт коштів заявника, просив скасувати постанову про арешт коштів боржника від 06.09.2021 року та 07.09.2021 року щодо накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику, у виконавчому проваджені № 65552595.

В обгрунтвання заявленої вимоги скаржник вказує на те, що рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» є рахунком, який призначено для отримання соціальної виплати, у зв`язку з чим на нього не може бути накладено арешт, оскільки це позбавляє її засобу існування, як єдине джерело доходу.

Скаржник ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явились, про час та день слухання справи були повідомлені належним чином, представник скаржника направив клопотання про розгляд справи без їхньої участі, скаргу підтримав в повному обсязі.

Державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Наталіч Н.О. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила відзив на скаргу, в якому проти задоволення вимог скарги заперечує в повному обсязі та стверджує, що нею здійснювались заходи примусового виконання рішення у спосіб та у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали скарги, та надавши належному правову оцінку доводам скаржника, дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служи під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. У випадку, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Судом встановлено, що на виконанні у Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження № 65552595 з примусового виконання судового наказу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.03.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 13 819,94 грн.

Постановою Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Наталіч Н.О., від 06.09.2021 року та 07.09.2021 року накладено арешт на кошти боржника.

З довідки №BI69472ROPU14CNA від 21.09.2021 року, виданої АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що ОСОБА_1 має в АТ КБ «ПриватБанк» рахунок НОМЕР_1 , на яку отримує соціальні виплати.

Також судом встановлено, що оскаржуваною постановою про накладення арешту на кошти божника від 06.09.2021 року та 07.09.2021 року було накладено арешт на картковий рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», на яку отримує соціальні виплати, що вбачається зі змісту скарги.

У скарзі скаржник посилається на те, що у зв`язку з існуючою забороною, він не може отримати соціальну виплату, яка є її єдиним джерелом для існування.

При розгляді скарги суд враховує наступне.

Згідно ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" (який діяв на момент вчинення виконавцем дії) у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

В той же час статтею 68 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

У відповідності до ч. 1 та ч. 3, ч. 10 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Таким чином, передбачено право виконавця накладати арешт на майно (кошти) боржника під час відкриття виконавчого провадження.

В даному випадку постанова про арешт коштів боржника винесена у відповідності до положень ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» і виконавець не накладав арешт на соціальні виплати боржника та не звертав на них стягнення. У винесеній постанові чітко прописано, що арешт накладається на грошові кошти, що містяться на рахунках, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

А тому розглядаючи скаргу в межах наведених в ній доводів, проаналізувавши у сукупності надані докази і застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає за необхідне частково задовольнити скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Наталіч Н.О. щодо винесення постанови про арешт коштів від 06.09.2021 року та 07.09.2021 року та скасувати постанову державного виконавця від 06.09.2021 року та 07.09.2021 року в частині накладення арешту на кошти боржника, що містяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», на яку скаржник отримує соціальні виплати.

На підставі наведеного та керуючись ст. 447-453 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Наталіч Н.О., - задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Наталіч Н.О. про арешт коштів боржника від 06.09.2021 року та 07.09.2021 року в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять як соціальні виплати ОСОБА_1 , на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк».

В іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяБ. І. Кошель