Справа № 466/6382/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої - судді Зими І.Є.

при секретарі Колодій Я.П.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні , в порядку загального провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

21.08.2020 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ТзОВ «Львівгаз збут», в якій просив ухвалити рішення, яким заборонити відповідачу припиняти газопостачання до квартири за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати привести у відповідність рахунок щодо спожитих об`ємів природного газу по вказаній квартирі, відповідно до реального показника лічильника станом на 26.11.2019р., а також скасувати заборгованість в сумі 6 439,61 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що набув право власності на вищевказану на підставі договору дарування, що був укладений між ним та ОСОБА_3 03.03.2020 року. Як йому відомо, на момент укладення такої угоди, заборгованості за надання послуг по газопостачанню не було. Між тим, ТзОВ «Львівгаз збут» повідомило про те, що у листопаді 2019 року за адресою вказаного житла було донараховано оплату за використаний газ по показниках лічильника, які протягом тривалого часу не подавались мешканцями. Позивач зазначив, що не повинен оплачувати борги попередніх споживачів за вказаною адресою, відтак просив задовольнити вимоги.

Вказаний позов був залишений без розгляду ухвалою суду від 25.10.2021р. на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини неявки, не подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

В процесі розгляду справи, а саме 21.04.2021р. ТзОВ «Львівгаз збут» звернулось до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього 6 696,51 грн. основної заборгованості за послуги газопостачання, 569,04 грн. інфляційних витрат та 350,02 грн. 3 % річних. В подальшому вимоги були уточнені та позивач просив вказану заборгованість стягнути солідарно з співвідповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що відповідачі за спірний період є споживачами природного газу за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 та використовували для побутових потреб газ, який надається ТзОВ «Львівгаз збут».

Вказану квартиру ОСОБА_4 набув у власність на підставі договору дарування, укладеного з ОСОБА_3 03.03.2020 року. У помешканні тривалий час було відключено газопостачання, відновлення якого відбулось за його заявою 26.11.2019р. і станом на цю дату показник лічильника газу становив 6958 м.куб., а заборгованість складала 5 639,23 грн.

Як попередній власник квартири ОСОБА_3 , так і в подальшому ОСОБА_2 показники газового лічильника оператору не подавали, відтак ТзОВ «Львівгаз збут» було здійснено щомісячні нарахування за середніми нормами.

Так, в процесі розгляду справи, за згодою сторін, була проведена звірка показників газового лічильника у помешканні ОСОБА_2 та здійснено перерахунок заборгованості, яка станом на січень 2021 року становить 6 696,51 грн.

Представник ТзОВ «Львівгаз збут» в судовому засіданні позов підтримав, надавши суду пояснення, аналогічні викладеним в заяві, просив такий задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду невідомі. Відзиву на позов не було подано.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належала квартира по АДРЕСА_1 , де вона і проживала. 03.03.2020р. вона відчужила квартиру ОСОБА_2 , на підставі договору дарування. Державна реєстрація відбулась 03.03.2020р.

На момент проживання, тобто до 03.03.2020р. остання являлась побутовим споживачем природного газу, що надавався їй постачальником - ТзОВ «Львівгаззбут» за особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Взаємовідносини між газопостачальником, та , зокрема споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу (далі - Правила), затвердженими Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 року та іншими нормативно-правовими актами України.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Правил, постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах, а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Вказаними Правилами визначено, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами

Згідно з п.17 ч.3 ст.4 Закону України «Про ринок природного газу» Постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року затверджено Правила постачання природного газу, якими врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи.

Таким чином, з врахуванням наведеного, Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» зобов`язане надавати споживачу ОСОБА_3 послуги з газопостачання до її квартири, а остання несе обов`язок по своєчасній оплаті вартості спожитого природного газу.

Пунктом п`ятим частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальну послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

В даному випадку, згідно наданого ТзОВ «Львівгаззбут» розрахунку (а.с. 86), станом на день відчуження ОСОБА_3 квартири, тобто станом на березень 2020 року, за адресою: АДРЕСА_1 була наявна заборгованість з врахуванням показників лічильника за газопостачання в сумі 6932,33 грн.

Крім того, у помешканні тривалий час було відключено газопостачання, відновлення якого відбулось за заявою ОСОБА_2 26.11.2019р. і станом на цю дату показник лічильника газу становив 6958 м.куб. (а.с. 78), а заборгованість складала 5 639,23 грн. (згідно акту від 26.11.2019р. а.с. 57).

Також встановлено, що ні попередній власник квартири ОСОБА_3 , ні теперішній ОСОБА_2 не подавали постачальнику газу показники лічильника, відтак ТзОВ «Львівгаз збут» було здійснено щомісячні нарахування за середніми нормами.

В процесі розгляду справи, згідно акту інвентаризації об`єктів побутового споживача від 26.05.2021р. (а.с. 107) за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 було здійснено звірку показів газового лічильника, контрольний показник згідно якого склав 7133,85 грн.

Згідно наданого ТзОВ «Львівгаз збут» розрахунку заборгованості (а.с. 86), станом на 11.03.2021р. така становить 6 696,51 грн.

Частиною 4 статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що саме з ОСОБА_3 слід стягнути на користь ТзОВ «Львівгаз збут» заборгованість за послуги газопостачання, адже така виникла за період , коли остання являлась власником квартири по АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» виконало свої зобов`язання та надало споживачу послуги, однак, споживач не виконали взятих на себе зобов`язань та не оплачувала повністю вартість спожитого газу, а тому за період з 01.04.2018р. по 20.03.2021р. у неї виникла заборгованість яка складається з 6 696,51 грн. основного боргу, 569,04 грн. інфляційних втрат та 3 % річних в сумі 350,02 грн.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» вказану заборгованість за спожитий газ.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут»:

- 6 696,51 грн. основного боргу за спожитий природній газ (розподільчий рахунок НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк», МФО 325796, );

- 569,04 грн. інфляційних витрат та 350,02 грн. 3 % річних (розподільчий рахунок НОМЕР_3 в АБ «Кліринговий дім», МФО 300647.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» 2 270 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», м. Львів вул. Золота, 42, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39594527.

Відповідачі:

ОСОБА_2 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 ;

ОСОБА_3 , проживає: АДРЕСА_2 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду, через Шевченківський районний суд м. Львова, протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного його тексту.

Повний текст рішення виготовлено 01 листопада 2021 року.

Суддя І. Є. Зима