Справа № 165/3472/21
Провадження № 2-о/165/78/21
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Нововолинську заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису, -

встановив:

22 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Свою заяву обгрунтовує тим, що з ОСОБА_3 має спільного сина ОСОБА_4 . Разом вони не проживають та не ведуть спільного господарства. На даний час вона перебуває в шлюбних стосунках з ОСОБА_5 , з ними проживають її діти: ОСОБА_6 і ОСОБА_7 . Згідно рішення органу опіки і піклування від 05 травня 2020 року №127 малолітній син проживав тиждень в неї, а тиждень в ОСОБА_3 . Проте рішенням №105 від 18 березня 2021 року, після надання нею відеодоказів здійснення ОСОБА_3 сексуального насильства відносно сина, орган опіки і піклування встановив ОСОБА_3 новий графік побачень із сином: понеділок (з 17 год. по 20 год.), середа (з 17 год. по 20 год.), суботу та неділю (з 10 год. по 20 год. через тиждень) без права ночівлі в батька. Однак ОСОБА_3 оскаржив дане рішення і таким чином призупинив його дію. Зазначає, що вже тривалий час вона потерпає від психологічного та фізичного насильства зі сторони ОСОБА_3 , який будучи батьком дитини, чинить психологічний тиск на неї, погрожує фізичною розправою та завдає їй фізичного болю. Неодноразово, в день передачі дитини ( 28 липня 2020 року, 24 березня 2021 року, 24 серпня 2021 року та 19 жовтня 2021 року) він вчиняв щодо неї фізичне насилля, бив по руках та виражався в її сторону нецензурною лайкою. 04 червня 2021 року у приміщенні дитячого відділення Нововолинської ЦМЛ ОСОБА_3 наніс їй удар в плече, завдавши при цьому фізичного болю. Все це відбувається на очах та в присутності малолітньої дитини. Крім того, ОСОБА_3 здійснює насильство відносно її старшої дочки ОСОБА_8 , яка проживає разом із нею і також побоюється кривдника. З приводу неправомірних дій ОСОБА_3 вона неодноразово зверталася з відповідними заявами до ВП №1 (м. Нововолинськ) і на даний час, за її зверненнями, здійснюється досудове розслідування у кримінальних провадженнях внесених до ЄРДР за №0000687, №0000055, №0000058, №0000336. Також, ОСОБА_3 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності. 13 лютого 2020 року відносно ОСОБА_3 був винесений терміновий заборонний припис строком на 10 діб по 22 лютого 2020 року, однак він неодноразово порушував його. Рішенням Нововолинського міського суду від 22 червня 2020 року видавався обмежувальний припис стосовного ОСОБА_3 , однак його дія вже сплинула. Попри все це заявник надалі побоюється за своє здоров`я та життя і здоров`я своїх дітей, а тому, враховуючи систематичність вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства, її стану здоров`я та психологічного стану здоров`я дітей, обґрунтованість ризиків та підставність застосування до ОСОБА_3 спеціальних заходів захисту щодо протидії домашньому насильству, враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", просить видати стосовно ОСОБА_3 обмежувальний припис, яким встановити заходи тимчасового обмеження його прав з покладенням на останнього наступних обов`язків: заборонити ОСОБА_3 перебувати із нею за її місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_3 вести телефонні переговори із нею, контактувати через інші засоби зв`язку та третіх осіб; обмежити спілкування ОСОБА_3 із дітьми: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань 100 метрів до місця її проживання та роботи та інших місць частого відвідування постраждалої особи. Обмежувальний припис просила видати на максимальний строк, а саме шість місяців.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала з підстав викладених у ній, просила її задоволити, пояснила, що ОСОБА_3 систематично вчиняє тиск на неї та її дітей, поводиться себе агресивно, погрожує фізичною розправою. Ображав її та старшу дочку. Діти бояться ОСОБА_3 , а вона постійно перебуває в стані тривоги, непокоїться за своє життя та життя дітей.

Представник заявника адвокат Андрейчук С. заяву підтримав з підстав зазначених в ній, просив її задоволити в повному обсязі. Зазначив, що заявник систематично потерпає від ОСОБА_3 , останній здійснює психологічний тиск на ОСОБА_1 , маніпулює сином, погрожує. На даний час на стадії досудового розслідування перебувають кілька кримінальних проваджень за фактом нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , а в суді на розгляді перебувають позови щодо визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання ним судової повістки (а.с.41).

Ухвалою суду у справі забезпечено участь представника заінтересованої особи адвоката Тертичного Ю.В. в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EASYCON", з використанням власних технічних засобів та електронного підпису, однак, отримавши електронний лист (а.с.47), у визначений дату та час останній не вийшов на відеозв`язок з судом та не повідомив про причини невиконання ухвали суду.

Суд не бере до уваги заяву представника заявника адвоката Кратюка В.С. про відкладення розгляду справи, оскільки його повноваження як представника заінтересованої особи у даній справі не підтверджені належним чином. Останній подав до суду ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_3 датований 12 травня 2021 року, в якому не зазначено реквізитів договору про надання правової допомоги, або ж номеру судової справи, крім того, заява ОСОБА_1 про встановлення обмежуванльного припису надійшла до суду 22.10.2021. Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку. що даний ордер був виданий у іншій справі.

Суд звертає увагу, що заінтересованій особі ОСОБА_3 , за його заявою (а.с.30), надавався час на ознайомлення з матеріалами справи та можливість отримання правничої допомоги, а тому одна лише заява ОСОБА_9 за відсутності заінтересованої особи, з огляду на терміновість справи, розцінюється судом як зловживання особою своїми правами та затягування розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, суд ухвалює рішення про проведення судового розгляду за відсутності заінтересованої особи та його представника (ів), вважаючи їх такими, що належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи в суді.

Заслухавши пояснення заявника, її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що заявниця ОСОБА_10 та ОСОБА_3 перебували в позашлюбних стосунках і мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_11 (а.с.5), заявниця надалі іменується прізвищем ОСОБА_12 (а.с.4).

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_4 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 і з приводу участі у вихованні сина між сторонами виникають конфлікти.

Рішенням Виконавчого комітету Нововолинської міської ради №127 від 05 травня 2020 року визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_3 з малолітнім ОСОБА_4 , а саме один тиждень через тиждень (з правом ночівлі) за місцем проживання батька (а.с.7).

Рішенням Виконавчого комітету Нововолинської міської ради №105 від 18 березня 2021 року визначено інший спосіб участі у вихованні дитини: щотижня кожного понеділка на кожну середу з 17 год. 20 год.; субота з 10 год. до 20 год. через тиждень; неділя з 10 год. до 20 год. через тиждень; щорічно у літній період (червень-серпень) протягом не більше 14 календарних днів підряд з обов`язковим попереднім повідомленням ОСОБА_13 не менше як за 10 календарних днів; день народженння ОСОБА_3 та дні народження близьких родичів ОСОБА_3 до 22 год. з обов`язковим попереднім повідомленням ОСОБА_13 не менше як за 5 календарних днів (а.с.9).

Протягом 2020-2021 років ОСОБА_1 кілька разів зверталася до правоохоронних органів з заявами і повідомленнями про факти вчинення неправомірних дій щодо неї кривдником ОСОБА_3 .

Суд звертає увагу, що підставою звернень ОСОБА_1 до поліції було те, що ОСОБА_3 вчиняє відносно неї домашнє насильство, зокрема: ображає нецензурною лайкою, вчиняє дії фізичного характеру, не виконує встановленого щодо нього обмежувального припису.

Згідно копії витягів з ЄРДР за №0000687, №0000055, №0000058, №0000336 було внесено відомості за фактами здійснення фізичного насилля ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 та розпочато досудове дослідування, які на даний час ще тривають (а.с.17,19-21).

В Україні діє презумпція невинуватості, вина особи може бути встановлена лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, а тому суд не бере до уваги вищевказані витяги з ЄРДР як беззаперечні докази винних дій ОСОБА_3 ..

Також, суд не вважає належним доказом у справі та не бере до уваги надані представником заявника скріншоти, як зазначає заявник із мережі "Інстаграм" (а.с.54), оскільки вони не були завірені належним чином ні представником, ні заявником, а з їх змісту неможливо встановити осіб між якими здійснювалася переписка.

Однак, суд розглядаючи заяву, враховує та бере до уваги повідомлення в.о. начальника ВП №1 (м. Нововолинськ) Ципка О. №1139/52/1/02-21 від 23 березня 2021 року, в якому зазначається, що ОСОБА_3 перебуває в поліції на обліку як кривдник (а.с.18).

Раніше, рішенням Нововолинського міського суду від 22 червня 2020 року був виданий обмежувальний припис, яким заборонено ОСОБА_3 наближатися ближче ніж на 100 метрів до ОСОБА_10 , її дочки ОСОБА_8 , також до місця проживання постраждалої особи та заборонено в будь-який спосіб контактувати з останньою (а.с.11-13).

Після чого, постановою Нововолинського міського суду від 10 липня 2020 року ОСОБА_3 було визнано винним за ч.1 ст.173-2 КУпАП, вчиненого відносно тієї ж потерпілої ОСОБА_10 (а.с.14).

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству`домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Оцінюючи ризики продовження у майбутньому домашнього насильства, суд враховує систематичність дій ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 та те, що раніше судом вирішувалося аналогічна заява останньої, яка, попри позитивне рішення суду не призвела до дієвих результатів. Також, суд бере до уваги поясненнязаявниці, яка вказала на тривалість неправомірних дій ОСОБА_3 , наявність тілесних ушкоджень на її тілі та психологічний тиск зі сторони останнього, а також неодноразове звернення з цих підстав до правоохоронних органів.

При вирішенні заяви в частині встановлення обмежувального припису стосовного малолітнього сина ОСОБА_14 , суд беручи до уваги вік дитини та те, що за повідомленням заступника міського голови № С-677/1 від 07.04.2021 перебування ОСОБА_14 в сім`ї ОСОБА_3 негативно впливає на його психоемоційний стан, коли батько помічає у поведінці сина дії, не притаманні дітям, не дотримується рекомендацій, наданих спеціалістами ВОБФ "Карітас Волинь" (а.с.8), як наслідок, було ухвалено рішення №105 від 18 березня 2021 року, щодо обмеження перебування дитини за місцем проживання батька у нічний час доби (а.с.9). Керівник центру Волинського обласного благодійного фонду "Карітас-Волинь" (а.с.24) в довідці №58 від 25 серпня 2021 року вказує, що малолітній ОСОБА_14 найчастіше негативними емоціями наділяє саме батька, який наказує говорити йому, що мама погана, зла, б`ється, сама ж дитина заперечує побиття матір`ю, при згадці про тата ОСОБА_14 змінюється, стає неуважним, припиняє гратися, а зі слів матері у дитини почастишали істерики та напади агресії.

Вищенаведене дає підстави вважати, що відносно ОСОБА_1 та малолітнього сина ОСОБА_4 зі сторони ОСОБА_3 тривалий час здійснюється домашнє насильство, а тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту постраждалих осіб необхідно застосувати обмежувальний припис стосовно кривдника ОСОБА_3 , яким встановити заходи тимчасового обмеження прав останнього з покладенням на нього обов`язків запропонованих заявником, що стосується як ОСОБА_1 так і її сина ОСОБА_4 .

При цьому, суд звертає увагу на те, що заявником не надано жодних належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства відносно її дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і одні лише твердження заявника щодо неправомірних дій ОСОБА_3 по відношенню до її дочки без будь-яких підтверджуючих тому доказів, суд в основу рішення покласти не може, а тому в цій чатині заяви відмовляє ОСОБА_1 .

Керуючись ст.12, ст. 350-1, ст.350-2, ст.350-3, ст.350-4, ст.350-5, ст.350-6, ст.350-8, ст.354 ЦПК України, на підставіЗакону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", суд, -

ухвалив:

Заяву задоволити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та покласти на нього наступні обов`язки:

1. заборонити наближатися ближче ніж на 100 (сто) метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

2. заборонити перебувати в місці проживання (перебування) потерпілих за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

3. заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

4. обмежити спілкування з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити строк дії обмежувального припису, що стосується заборон та обмежень, визначених у пунктах 1-4 резолютивної частини рішення терміном на 6 (шість) місяців, який рахувати з дня ухвалення рішення суду.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню.

У решті заявлених вимог відмовити.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області для взяття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на профілактичний облік, а також відповідні органи виконавчої влади за місцем проживання заявника.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк