Справа №:755/7937/21
Провадження №: 2/755/4267/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Ганжа Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поновлення строку та прийняття позовної заяви про збільшення позовних вимог,-

установив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа № 755/7937/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Десята Київська державна нотаріальна контора про визначення розміру частки померлого у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник позивача ОСОБА_2 подала суду заяви з проханням провести судове засідання без її участі, поновити строк для подання уточненої позовної заяви про збільшення позовних вимог та прийняти до розгляду заяву про збільшення позовних вимог від 03.11.2021 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить на наступного висновку.

Як передбачено п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як убачається із матеріалів справи, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.06.2021 року відкрите провадження у справі у порядку загального позовного провадження та за клопотанням позивача витребувано від Десятої Київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи щодо майно померлого ОСОБА_4 (а.с. 40, 41).

Ухвалою суду від 08.07.2021 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду по суті (а.с. 48).

03.11.2021 року представником позивача ОСОБА_2 подана заява з проханням поновити строк для подання заяви зі збільшеними позовними вимогами та позовна заява від 03.11.2021 з уточненими позовними вимогами.

Заява обґрунтована тим, що зі змісту матеріалів спадкової справи встановлено, що в деяких правовстановлюючих документах містяться розбіжності у написанні прізвища спадкодавця ОСОБА_5 , зокрема: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у зв`язку з чим позивач звернулась до Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України, яким було проведене дослідження та надано експертний висновок № 056/1115-а від 08.10.2021 року. Вказані документи були отримані в ході судового розгляду, тому строк для подання заяви було пропущено з поважних причин.

За позовними вимогами, відповідно яких було відкрите провадження у справі, позивач просила визначити розмір частки померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на земельну діялянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що становить Ѕ частку.

У поданій заяві про уточнення позовних вимог позивач додатково просить встановити факт, що правовстановлючі документи на земельну ділянку видані на ім`я ОСОБА_8 належать ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява №48778/99).

Україна як учасниця конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Рішенням ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції»).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ від 28.10.98 у справі «Перес де Рада Каванил`єс проти Іспанії»).

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

Так у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

Водночас у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Також згідно рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно положень частини 1, 3, 4 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Ураховуючи наведені положення п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідну практику Європейського суду з прав людини, обґрунтування представником позивача пропущення строків подання позовної заяви з уточненими позовними вимогами, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви представника позивача про поновлення та прийняття до розгляду позовної заяви про збільшення позовних вимог, оскільки таке відповідає положенням ст. 127 ЦПК України та сприятиме дотриманню принципів доступу до правосуддя і уникненню надмірного формалізму при здійсненні права на справедливий суд, з`ясування судом наявності правовстановлюючих документів, що є предметом спору, та особи власника нерухомого майна стосовно якого поданий позов.

Керуючись ст. ст. 49, 127 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Поновити позивачу ОСОБА_1 строк для подання заяви зі збільшеними позовними вимогами.

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про прийняття позовної заяви про збільшення позовних вимог від 03.11.2021 року задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Десята Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визначення розміру частки померлого у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку прийняти.

Оголосити перерву в судовому засіданні, яке відбудеться 30 листопада 2021 року об 11 год. 30 хв. в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Сергієнко, 3, зал судових засідань № 3,

В судове засідання викликати часників справи.

Встановити строк для подання відповідачем письмового відзиву на позовну заяву зі збільшеними позовними вимогами протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, з урахуванням вимог статей 178, 191 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів має бути надіслана відповідачем іншим учасникам справи.

Роз`яснити позивачу її право протягом п`яти днів з дня отримання копії відзиву на позовну заяву зі збільшеним розміром позовних вимог подати до суду відповідь на відзив, копія якого одночасно підлягає направленню на адресу відповідача та третьої особи, а відповідач протягом п`яти днів має право подати свої заперечення з дотриманням вимог ст. ст. 178, 179, 180 ЦПК України.

Третя особа мають право подати суду пояснення щодо позову зі збільшеними позовними вимогами в п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали, а щодо відзиву - протягом десяти днів із дня його отримання, з підтвердженням направлення їх копій з додатками учасникам справи з дотриманням вимог ст. 178 ЦПК України.

Роз`яснити учасникам справи, що подання заяв по суті справи: заява; відзив на заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення є їхнім правом. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя