Провадження № 22-ц/801/64/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Луценко Л. В.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 рокуСправа № 127/32440/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Шемети Т. М.,

з участю секретаря судового засідання Куленко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Кредитна спілка «Злагода», про визнання зловживання цивільним правом та зобов`язання вчинити певні дії за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Луценко Л. В. від 02 жовтня 2020 року (дата складання повного тексту рішення 05 жовтня 2020 року),

встановив:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду цим позовом, за яким просив:

-визнати зловживанням цивільними правами видання ОСОБА_2 себе головою Кредитної спілки «Злагода» (далі КС «Злагода», спілка) та зобов`язати його негайно це припинити;

-визнати ОСОБА_2 псевдо-головою КС «Злагода», який своїми діями порушив вимоги Закону України «Про кредитні спілки» і припустився порушення його законних прав;

-зобов`язати ОСОБА_2 протягом п`яти днів здати в поліцію печатку, службовий ноутбук, оригінали кредитних справ та статутів;

-постановити окрему ухвалу щодо притягнення ОСОБА_2 та пов`язаних з ним осіб до кримінальної відповідальності;

-стягнути з ОСОБА_2 суму депозитного вкладу в розмірі 12000 грн 00 к.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що його, як вкладника КС «Злагода», турбує некерованість нею, що настала у зв`язку із постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року у справі №802/1024/18, якою покладено обов`язок змінити запис про державну реєстрацію керівника спілки і визнано недійсним рішення позачергових загальних зборів членів спілки від 06 травня 2016 року про обрання ОСОБА_2 головою правління. Згодом йому стало відомо, що ОСОБА_2 повторно зареєстровано керівником КС «Злагода».

Вказував, що ОСОБА_2 незаконно підмінив рішення органу самоврядування, протиправно отримав доступ до майна спілки, до кредитних і депозитних договорів, іншої інформації про розмір грошових вкладів та ступінь розрахунків, що згідно зі статтею 12 Закону України «Про кредитні спілки» є конфіденційною.

Дії ОСОБА_2 порушують його права брати участь в управлінні спілкою, обирати органи управління і бути до них обраним, принципи рівноправності членів спілки, самоврядування, гласності, обов`язок забезпечити повне та своєчасне інформування з питань їх власної діяльності.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 жовтня 2020 року у позові відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_2 обрано головою КС «Злагода» відповідно до протоколу позачергових загальних зборів від 28 грудня 2015 року та протоколу № 3-н засідання спостережної ради КС «Злагода» від 25 січня 2019 року, саме на підставі цих протоколів, а не визнаних незаконними постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року протоколів від 06 травня 2016 року, було вчинено державну реєстрацію зміни керівника КС «Злагода» ОСОБА_2 05 лютого 2019 року. Доказів незаконності цих рішень (оформлених протоколами позачергових загальних зборів від 28 грудня 2015 року та засідання спостережної ради КС «Злагода» від 25 січня 2019 року) позивач не надав. ОСОБА_2 як фізична особа не може відповідати за вимогами, що витікають з правовідносин, які виникли між кредитною спілкою та її учасником щодо участі в управлінні спілкою, а також з депозитного договору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просив рішення скасувати і ухвалити нове по суті позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не дав оцінки протоколам позачергових загальних зборів від 28 грудня 2015 року та засідання спостережної ради КС «Злагода» від 25 січня 2019 року на предмет їх законності з огляду на встановлені постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року обставини; не дослідив справжнього, завіреного печаткою слідчого Вінницького відділення Національної поліції України, протоколу загальних зборів КС «Злагода» від 28 грудня 2015 року. Суд не дав правової оцінки діям відповідача щодо державної реєстрації змін керівника спілки саме як фізичною особою (через відсутність насправді правових підстав для представництва КС «Злагода»), що потягло порушення прав членів спілки, зокрема внаслідок його бездіяльності як керівника КС «Злагода» впродовж останніх п`яти років фактично не було повернуто будь-яких коштів понад 850 вкладникам.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Частинами першою третьою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 30 березня 2004 року засновано кредитну спілку «Злагода».

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань місцезнаходження кредитної спілки «Злагода»: 21009, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 82, офіс 610, керівник Пекарчук М.М. (а.с.47).

13 січня 2012 року між Вишенським відділенням кредитної спілки «Злагода» та членом спілки ОСОБА_1 укладено договір № 1612дВ про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок у розмірі 12000 грн 00 к. на строк до 13 січня 2015 року (а.с.48).

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року зобов`язано державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Вінницької міської ради здійснити реєстраційні дії шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про визнання недійсним у повному обсязі, за всіма пунктами порядку денного рішення позачергових загальних зборів членів кредитної спілки «Злагода», проведених 06 травня 2016 року у місті Вінниці за адресою: площа Театральна 1, в тому числі щодо зміни керівника КС «Злагода» () та складу підписантів, а саме : « ОСОБА_2 , 06.05.2016 керівник».

Як можна зрозуміти зі змісту позовної заяви, звертаючи із цим позовом до суду ОСОБА_1 вимагав зобов`язати ОСОБА_2 припинити виконання ним обов`язків голови правління КС «Злагода» оскільки вважав, що ці обов`язки він виконує без законних на те підстав, а протоколи позачергових загальних зборів від 28 грудня 2015 року та засідання спостережної ради КС «Злагода» від 25 січня 2019 року, на підставі яких внесені відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про нього як керівника спілки, є підробленими. Вважав, що внаслідок таких дій ОСОБА_2 не здійснюються заходи із повернення коштів вкладникам спілки, в тому числі і йому.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цими кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 5 цього Кодексу установлює, що суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначний законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Як пояснив ОСОБА_1 його метою, задля досягнення якої він звертається за судовим захистом, є повернення депозитного вкладу в КС «Злагода».

Способи захисту цивільних прав установлені у частині другій статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Право на залучення вкладів членів кредитної спілки на депозитні рахунки передбачено статтею 21 Закону України № 2908-III від 20 грудня 2001 року «Про кредитні спілки» (далі Закон № 2908-III).

Стаття 1 Закон № 2908-III установлює, що кредитна спілка це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Статтею 48 ЦПК України установлено, що сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Очевидно, що способом захисту права вкладника кредитної спілки на повернення вкладу є примусове виконання обов`язку в натурі шляхом стягнення суми вкладу, а відповідати за такими вимогами має сторона правочину, яка порушила зобов`язання з повернення вкладу, кредитна спілка як юридична особа.

Щодо решти вимог ОСОБА_1 , то, як можна зрозуміти зі змісту його позовної заяви, вони спрямовані на захист його прав як члена кредитної спілки на участь в управлінні справами кредитної спілки ( частина перша статті 11 Закону № 2908-III), тобто витікають із правовідносин, які виникли між членом спілки та спілкою відповідно до закону та статуту кредитної спілки. Отже, належним відповідачем за такими вимогами є також саме кредитна спілка, а не фізична особа, яка займає відповідне посадове становище у ній, в тому числі керівник.

При цьому ефективними способами захисту таких прав, залежно від конкретних обставин, можуть бути вимоги про визнання незаконним рішень органів управління спілки та/або скасування державної реєстрації зміни відомостей, що вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Отже, оскільки ОСОБА_1 заявив вимоги до неналежного відповідача, обраний ним спосіб захисту права члена кредитної спілки на участь в управлінні справами кредитної спілки не передбачений ні законом, ні договором і не забезпечує ефективного поновлення його прав, які він вважає порушеними, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у позові.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 жовтня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

(Повний текст судового рішення виготовлено 18 січня 2021 року)

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. Ю. Береговий

Т. М. Шемета