Справа № 638/5888/21
Провадження № 2-др/638/74/21
10 листопада 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого Невеніцина Є.В.,
за участю секретаря Суркової М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові заяву представника позивачів про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Харківської міської ради, Виконавчого комітету Харківської міської ради, Спеціалізованого комунального підприємства «Харківзеленбуд» Харківської міської ради, Комунального підприємства «Жилкомсервіс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів: Департамент житлового господарства Харківської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-
У судове засідання учасники справи не з`явились, представник позивачів надав заяву про розгляд заяви за їх відсутності, представник відповідача також надав заяву про розгляд заяви за їх відсутності та надав клопотання з проханням відмовити у задоволенні заяви, оскільки зазначені суми необґрунтовані, неспівмірні зі складністю справи та подана з порушенням вимог ч.8 ст.141 ЦПК України.
Дослідивши заяву та додані до неї документи, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і пояснення, не ухвалено рішення.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Так, при поданні позовної заяви представником позивачів зазначено попередній розрахунок суми судових витрат, 02.08.2021 року представником позивача також подано клопотання про долучення доказів понесених витрат на правову допомогу, також 07.10.2021 року у судовому засіданні представником позивачів зазначено про надання у строки визначені ЦПК України доказів витрат, понесених на правову допомогу після ухвалення рішення.
07.10.2021 року Дзержинським районним судом м.Харкова ухвалено рішення про стягнення з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 321830 грн 92 коп. у якості відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля; грошових коштів у розмірі 3000 грн у якості відшкодування моральної шкоди; вартість проведеного детального лісопатологічного обстеження дерева у розмірі 2011 грн 82 коп.; суми сплаченого судового збору.
Заява про ухвалення додаткового рішення надіслана засобами поштового зв`язку 10.10.2021 року.
Враховуючи викладене, представником позивачів дотримано вимоги ч.8 ст.141 ЦПК України щодо порядку та строку подання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат з відповідними доказами, а відтак в цій частині доводи представника відповідача є необґрунтованими.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Так, представник позивача дійсно приймав участь у чотирьох судових засіданнях, проте судове засідання від 24.06.2021 року відкладено через неявку одного з відповідачів та третьої особи, а відтак участь у даному судовому засіданні не становила значних складнощів.
Враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт, приймаючи до уваги надані документі, які підтверджують понесені витрати та клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 6000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Щодо стягнення витрат пов`язаних із проведенням автотоварознавчого дослідження суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктами 2, 3, 4 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Враховуючи викладене, вимоги представника позивачів про стягнення витрат, пов`язаних із проведенням автотоварознавчого дослідження не підлягають задоволенню, оскільки документально не підтверджені.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 139, 141, 270 ЦПК України, ЦПК України суд, -
Заяву представника позивачів про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Харківської міської ради, Виконавчого комітету Харківської міської ради, Спеціалізованого комунального підприємства «Харківзеленбуд» Харківської міської ради, Комунального підприємства «Жилкомсервіс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів: Департамент житлового господарства Харківської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити.
Стягнути з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати, понесені на оплату правничої допомоги у розмірі 6000 (шість тисяч) грн.
В іншій частині відмовити за необґрунтованістю.
Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційну скаргу може бути подано до Харківського апеляційного суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду
Головуючий Є.В.Невеніцин