Справа № 490/3219/21
н/п 2/490/3245/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Коптєвій Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_3 ), в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 грудня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, 28 жовтня 2016 року був укладений шлюб поміж нею та відповідачем. Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_4 . Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, сторони проживають окремо. Матеріальні витрати на утримання дитини повністю покладені на позивача.

У судове засідання сторони у справі не з`явилися. Від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі. Відповідач до суду не з`явився з невідомих причин.

Враховуючи зазначене та враховуючи бажання позивача про розгляд справи без її участі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, які не з`явилися.

Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

Приписи статті 180 Сімейного кодексу України вказують на те, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Зі змісту зазначених норм слідує, що для вирішення питання про стягнення аліментів на утримання дитини суду необхідно встановити з ким із батьків проживає дитина та відповідно визначити на користь кого із батьків слід стягнути аліменти на утримання дитини.

З матеріалів справи слідує, що позивачка ОСОБА_1 має сина ОСОБА_4 , батьком якого є ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про народження зареєстроване Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 1697.

Як вбачається з матеріалів справи, після розірвання шлюбу сторони почали проживати окремо, неповнолітній ОСОБА_4 залишився проживати разом з матір`ю.

За такого аліменти на утримання неповнолітнього сина слід стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 .

Стосовно розміру аліментів, які слід стягнути з на утримання неповнолітньої дитини, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 183 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами частини п`ятої статті 183 ЦПК України розмір аліментів на одну дитину становить 1/4 частини всіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів суд бере до уваги, що відповідач у судове засідання не з`явився, заперечень до суду стосовно вимог позову не надав, перебуває у працездатному віці, тому суд приходить до висновку, що є підстави для стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

ОСОБА_1 звертаючись до Центрального районного суду м. Миколаєва із цим позовом зазначила, що ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.01.2020 року їй було відмовлено у видачі судового наказу за її заявою від 24 грудня 2019 року про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини тому вона просить стягнути аліменти починаючи з 24 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо стягнення аліментів на користь позивачки для утримання неповнолітнього сина починаючи з 24 грудня 2019 року, як то вимагає ОСОБА_1 у позові суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Однак, частиною другою статті 191 СК України, встановлено що, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивачкою не надано доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не отримувала їх з підстав ухиленням ОСОБА_2 від їх сплати.

За такого суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи дня пред`явлення позову до суду, а саме з 29 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 182-184, 192 СК України, статтями 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Шолох