ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/1234/19 Номер провадження 22-з/814/126/21 Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Лобова О.А., Панченка О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Репало Дениса Олександровича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька.

Після уточнення позовної заяви вимоги мотивував тим, що йому 68 років та він є пенсіонером, отримує пенсію за віком в розмірі 1760,00 грн, інших джерел доходу окрім пенсії не має, потребує постійного стороннього догляду та має намір влаштуватися до будинку-інтернату для громадян похилого віку, однак для цього його розміру пенсії не вистачає. Зазначає, що отримувана ним пенсія не забезпечує йому необхідного мінімуму для проживання.

Вказує, що має сина працездатного віку, що згідно законодавства повинен утримувати свого непрацездатного батька.

У зв`язку з вищевказаним просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь аліменти в розмірі 2000,00 грн щомісячно.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24 грудня 2020 рокупозовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн щомісячно, починаючи з 20 вересня 2019 року, довічно.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 768,40 грн судового збору.

Короткий зміст постанови Полтавського апеляційного суду

Постановою Полтавського апеляційного суду від 27 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24 грудня 2020 рокускасовано та ухвалено нове.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьківзадоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн щомісячно, починаючи з 20 вересня 2019 року, довічно.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 192,10 грн судового збору за подачу позовної заяви.

Короткий зміст заяв щодо розподілу судових витрат

01 вересня 2021 року до Полтавського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Репало Д.О. про постановлення додаткового рішення про стягнення судових витрат.

Заява мотивована тим, що суд апеляційної інстанції в постанові по суті спору не вирішив питання про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Так, представником зазначено, що до моменту постановлення судового рішення по справі представником особи, яка подала апеляційну скаргу було подано до суду договір про надання правничої допомоги, додаткову угоду між адвокатом Репало Д.О. та Корецьким Є.Ю. та оригінал квитанції про оплату правничої допомоги.

На підставі вищевказаного, прохав постановити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам апеляційної скарги, які були понесені ОСОБА_1 за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Будь-яких заяв чи клопотань від позивача чи його представника щодо розподілу судових витрат до суду апеляційної інстанції не надходило.

Щодо явки та позиції учасників в апеляційному суді

Від представника ОСОБА_1 адвоката Репало Д.О. надійшла заява, в якій останній прохає розгляд справи про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №542/1234/19 здійснювати без участі ОСОБА_1 та його представника адвоката Репало Д.О. Також зазначено, що заявлені вимоги відповідач та його представник підтримують у повному обсязі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Згідно з вимогами статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції, зокрема, складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до положень статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви приходить до наступного висновку.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19).

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Так, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник ОСОБА_1 адвокат Репало Д.О. подав разом з апеляційною скаргою до суду: договір про надання правничої допомоги від 09 жовтня 2020 року, в якому зазначено, що він діє з моменту підписання та до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань; додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 16 лютого 2021 року, в якому вказано, що гонорар адвоката є фіксованим та становить 8000,00 грн; квитанція №б/н від 16 лютого 2021 року, в якій зазначено, що ОСОБА_3 прийняв від ОСОБА_1 за надання правничої допомоги по справі №542/1234/19 гонорар у сумі 8000,00 грн; ордер на надання правничої (правової) допомоги від 19 березня 2021 року та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1233.

Проте представник відповідача не надав суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Інформація, яка міститься в додатковій угоді до договору про надання правничої допомоги від 16 лютого 2021 року, зокрема фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Вищезазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 23 листопада 2020 року по справі №638/7748/18.

Висновок за результатами розгляду заяви

Враховуючи, що представником відповідача не було надано розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги, то відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення (постанови) про стягнення судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини п`ятої статті 270 ЦПК України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Репало Дениса Олександровича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 листопада 2021 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді О.А. Лобов

О.О. Панченко