Справа № 0907/2-7670/2011
Провадження № 22-ц/4808/1518/21
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О. В.
Суддя-доповідач Василишин Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої (суддя-доповідач) Василишин Л.В.

суддів: Максюти І.О., Фединяка В.Д.,

секретаря Капущак С.В.

за участі представника апелянта адвоката Сковронського В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду в складі судді Шаматайла О.В., постановлену 09 вересня 2021 року в м. Івано-Франківську, у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року ТОВ «ФК Форт» звернулося до суду із заявою, у якій просило замінити стягувача у справі №0907/2-7670/2011 за позовом ПАТ «Банк Київська Русь» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Заява мотивована тим, що 04 жовтня 2013 року Івано-Франківський міський суд ухвалив рішення по справі № 0907/2-7670/2011 про звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог за кредитним договором № 24225-45.1/7-2 від 13 липня 2007 року на користь ПАТ «Банк Київська Русь». У зв`язку із укладенням договору про відступлення прав вимоги № UA-EA-2019-04-02-000001-b/42 ухвалою Івано-Франківського міського суду від 26 липня 2019 року замінено стягувача ПАТ «Банк Київська Русь» на ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус».

В подальшому, 24 грудня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК Форт» укладено договір про відступлення прав вимоги, згідно якого право вимоги до позичальника ОСОБА_4 за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 24225-45.1/7-2 від 13 липня 2007 року перейшло до ТОВ «ФК Форт». Також 24 грудня 2020 року між «Фінансова компанія «Інвест Хаус та ТОВ «ФК Форт» було укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави, за умовами якого до останього перейшло право вимоги за договором іпотеки від 13 липня 2007 року, який був укладений між ПАТ «Банк Київська Русь» та ОСОБА_1 на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором.

Посилаючись на вказані обставини ТОВ «ФК Форт» просило задовольнити заяву.

Ухвалою Івано-Фанківського міського суду від 09 вересня 2021 року заяву задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача - ТОВ «ФК «Інвест Хаус» на його правонаступника ТОВ «ФК Форт» у справі №0907/2-7670/2011.

Задовольняючи заяву суд першої інстанції виходив з того, що звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Сковронський В.І. посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права просить ухвалу місцевого суду скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що для заміни сторони у виконавчому провадженні необхідна одночасна наявність таких умов: 1) заміна кредитора в матеріальних правовідносинах, 2) відкриття виконавчого провадження або наявність виконавчого листа до відкриття виконавчого провадження. В той же час у матеріалах справи відсутні докази щодо видачі виконавчого листа у справі №0907/2-7670/2011 і такі не додані до заяви про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження. Факт відсутності виконавчого листа у розпорядженні ПАТ «Банк «Київська Русь» підтверджується актом прийому-передачі документів до договору про відступлення прав вимоги № UA-EA-2019-04-02-000001-b/42, а також встановлений в постанові Івано-Франківського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року в справі №344/8059/15-ц.

Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу не подано.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Сковронський В.І. апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених у ній підстав.

Представники ТОВ «ФК Форт», ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» в судове засідання не з`явилися будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України перешкод розглядові справи в їх відсутності не встановлено.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 04 жовтня 2013 року частково задоволено позов ПАТ «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Для стягнення заборгованості ОСОБА_3 у сумі 25 139,43 доларів США, що згідно до курсу НБУ становить 200 939,46 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 13 липня 2007 року, а саме квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору дарування квартири, посвідченого 03 липня 2007 року приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Дорошенко О.В. за реєстрованим номером Д-597 та зареєстрованим Івано-Франківським Івано-Франківським БТІ за номером 4301 в книзі 39, шляхом надання ПАТ «Банк «Київська Русь» права на продаж від свого імені будь-якій особі покупцеві в порядку статті 38 ЗаконуУкраїни «Про іпотеку» з усіма повноваженнями, необхідними для здійснення продажу предмета іпотеки. Встановлено початкову ціну предмету іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В решті вимог позову відмовлено. Також вирішено питання про судові витрати.

24 травня 2019 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» укладено Договір про відступлення прав вимоги № UA-EA-2019-04-02-000001-b/42, за умовами якого до останього перейшло право вимоги до позичальника та поручителя за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором 24225-45.1/7-2 від 13 липня 2007 року.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 26 липня 2019 року задоволено заяву ТОВ «ФК «Інвест Хаус». Замінено стягувача у виконавчих листах виданого Івано-Франківським міським судом 20 грудня 2013 року з ПАТ «Банк «Київська Русь» на ТОВ «ФК «Інвест Хаус».

В подальшому 24 грудня 2020 року між «ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК «Форт» було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, згідно якого до ТОВ «ФК Форт» перейшли права вимоги до боржника ОСОБА_4 за кредитним договором № 24225-45.1/7-2 від 13 липня 2007 року.

Також того ж дня між «ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК «Форт» було укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави, відповідно до якого до останього перейшло право вимоги за договором іпотеки від 13 липня 2007 року, який був укладений між ПАТ«Банк «Київська Русь» та ОСОБА_1 на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 24225-45.1/7-2 від 13 липня 2007 року.

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, зокрема у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зазначила про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України, з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 55 ЦПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 442 ЦПК України.

Встановивши, що первісний стягувач ПАТ «Банк Київська Русь» здійснило відчуження прав вимоги на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», після чого ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус здійснило відчуження прав вимоги на користь ТОВ «ФК «Форд», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Доводи апеляційної скарги про те, що заміна стягувача можлива тільки при наявності виконавчого листа не заслуговує на увагу.

У постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 2-а-3494/11 та від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18 викладено правовий висновок наступного змісту. Заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

У таких випадках необхідно керуватися принципом обов`язковості судового рішення та тим, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а незабезпечення виконання рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2013 року ПАТ «Банк» Київська Русь» зверталось до Івано-Франківського міського суду із заявою про видачу виконавчих листів. 20 грудня 2013 року видано три виконавчі листи, що підтверджується відміткою у матеріалах справи.

Факт видачі Івано-Франківським міським судом виконавчого листа №0907/2-7679/21 встановлено також ухвалою Івано-Франківського міського суду від 26 липня 2019 року, якою замінено стягувача у виконавчих листах, виданих Івано-Франківським міським судом 20 грудня 2013 року, з ПАТ «Банк «Київська Русь» на ТОВ «ФК «Інвест Хаус». Вказана ухвала ОСОБА_1 не оскаржувалась.

Натомість, у постанові Івано-Франківського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року, на яку посилається апелянт в скарзі, встановлено, що виконавчий лист не видавася у справі №344/8059/15-ц за позовом ПАТ Банк «Київська Русь» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Разом з тим, задовольняючи заяву та замінюючи сторону у виконавчому провадженні, суд першої інстанції не звернув уваги, що заявник просить замінити саме стягувача з посиланням на положення статті 442 ЦПК України, а не сторону у виконавчому провадженні.

Відповідно до частини 4 статті 376 ЦПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

За таких обставин та враховуючи принцип диспозитивності, колегія суддів вважає, що ухвалу Івано-Франківського міського суду від 09 вересня 2021 року необхідно змінити, виклавши її резолютивну частину наступного змісту: Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» у справі №0907/2-7670/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Київська Русь» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форт». В решті ухвалу - залишити без змін.

Керуючись статтями 374, 376, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 09 вересня 2021 року змінити, виклавши її резолютивну частину наступного змісту:

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» у справі №0907/2-7670/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Київська Русь» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форт».

В решті ухвалу Івано-Франківського міського суду від 09 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 12 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: І.О. Максюта

В.Д. Фединяк