ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

11 листопада 2021 року

м. Харків

Справа № 619/77/15-ц

Провадження №22-ц/818/4477/21

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Сабельнік Б.В.,

сторони справи:

позивач прокурор Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області, який діє в інтересах Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція»,

відповідачі ОСОБА_1 , Малоданилівська селищна рада Дергачівського району Харківської області,

інші учасники справи:

треті особи - відділ Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області, сектор містобудування та архітектури Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 08 лютого 2017 року, ухвалене у складі судді Якименко Л.О.,-

УСТАНОВИВ:

У січні 2015 року Дергачівська місцева прокуратура Харківської області (надалі Прокуартура), діючи в інтересах Державного агентства лісових ресурсів України (надалі Держагентство), Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» (надалі ДП), звернулась до суду з позовом, після уточнення якого у серпні 2016 року (т.1 а.с. 89-90) просила визнати недійсним рішення LIV сесії V скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02.03.2010 «Про передачу у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 »; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :00:000:0113) площею 0,1517 га серії ЯЛ №101843, зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №12 та виданий на ім`я ОСОБА_2 ; скасувати право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 0,1517 га (кадастровий номер :00:000:0113), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (надалі Земельна ділянка), зареєстровану за ОСОБА_1 ; витребувати з володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі ДП Земельну ділянку.

Позовна заява мотивована тим, що за результатом перевірки в порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів Прокуратурою 04.10.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості №0000029 за ч. 2 ст. 364 КК України та розпочато досудове розслідування стосовно колишніх посадових осіб районного відділу земельних ресурсів. Рішеннями Малоданилівської селищної ради Дергачівського району від 2 березня 2010 року передано у власність 12 фізичним особам 12 земельних ділянок загальною площею 2 га для індивідуального житлового будівництва та обслуговування житлового будинку. Після прийняття вказаних рішень фізичними особами оформлені державні акти, які зареєстровані у визначеному законом порядку. Відповідним ділянкам під час приватизації присвоєні кадастрові номери: :00:000:0112; :00:000:0115; :00:000:0114; :00:000:0113; :00:000:0110; :00:000:0106; :00:000:0104; :00:000:0109; :00:000:0108; :00:000:0105; :00:000:0111; :00:000:0116. Вказані рішення винесені на підставі висновків управління Держкомзему у Дергачівському районі про те, що 12 земельних ділянок загальною площею 2 га відносяться до земель запасу та нікому не надані у власність або користування. В ході перевірки та досудового розслідування достовірно встановлено, що безоплатна передача зазначених земельних ділянок призвела до фактичного вилучення з постійного користування Данилівського дослідного держліскоспу (на підставі наказу Державного агентства лісових ресурсів України № 16 від 20 січня 2015 року змінено назву на ДП) 2 га земель лісогосподарського призначення. ДП не погоджувало вилучення вказаних земель із свого постійного користування. Окрім цього, зміна цільового призначення земель категорії земель лісогосподарського призначення на землі житлової та громадської забудови не проводилася. Зазначене свідчить про незаконне вибуття з власності держави без належного дотримання процедури вилучення земельних ділянок з постійного користування ДП.

Рішенням XLIV сесії V скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02.07.2009 ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі меж земельної ділянки площею 0,1517 га в с. Лужок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Рішенням LIV сесії V скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02.03.2010 ОСОБА_2 передано безоплатно у приватну власність Земельну ділянку. На підставі вказаних рішень та технічної документації з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, затверджених посадовими особами управління Держкомзему у Дергачівському районі та відділу містобудування та архітектури Дергачівської районної державної адміністрації земельних ділянок, ОСОБА_2 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №101842. За результатами проведеної Прокуратурою перевірки встановлено, що Земельна ділянка перебуває у кварталі №33 Дергачівського лісництва, відносяться до земель лісового фонду, переданих в постійне користування ДП. Погодження на зміну цільового призначення чи вилучення вказаної земельної ділянки посадовими особами держлісгоспу не надавалося. Земельна ділянка відноситься до земель лісогосподарського призначення та розташована на території земель, які перебувають у користуванні ДП на підставі матеріалів лісовпорядкування, які є документами, що підтверджують право на раніше надані землі.

Розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації №634 від 06.11.2009 Данилівському дослідному держлісгоспу, на даний час ДП, надано в постійне користування земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 3,3047 га урочища «Бор Чернея». Даній земельній ділянці ДП присвоєно кадастровий номер :27:000:0004. Проведеними дослідженнями Харківським державним проектно-вишукувальним інститутом агромеліорації і лісового господарства «Харківдіпроагроліс» із залученням відповідних спеціалістів у сфері топо - геодезичних вишукувань встановлено, що координати поворотних точок Земельної ділянки перебувають в межах земельної ділянки площею 3,3047 га з кадастровим номером :27:000:0004 ДП.

Вартість спірної земельної ділянки складає 87546 грн.

Малоданилівська селищна рада взагалі не була уповноважена на прийняття рішень щодо розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані у постійне користування державному лісгоспу. Повноваження щодо розпорядження такими землями відносилося до виключної компетенції обласних державних адміністрацій та Кабінету Міністрів України.

З огляду на відсутність прийнятого у встановленому законом порядку рішення компетентного органу про передачу земельної ділянки у власність відповідне право ОСОБА_2 набуте протиправно. Своїми розпорядженнями Малоданилівська селищна рада Дергачівського району фактично вилучила з постійного користування ДП 2 га, в тому числі, земельну ділянку ОСОБА_2 площею 0,1517 га, із земель лісогосподарського призначення без згоди вказаного землекористувача.

На час подачі позову власником Земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу від 11.04.2014 є ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, спірна земельна ділянка підлягає витребуванню у неї як добросовісного набувача.

Наявність протиправного рішення Малоданилівської селищної ради, Державного акту на право власності на спірну земельну ділянку, виданого всупереч встановленому законом порядку, порушує інтереси держави як власника щодо реалізації права вільно розпоряджатися нею через уповноважені органи державної влади і є підставою для втручання органів прокуратури. При цьому, порушені інтереси держави в особі Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» як постійного землекористувача та Державного агентства лісових ресурсів України, у сфері управління якого перебуває Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція».

Про порушення законних інтересів держави і законодавства прокуратурі району стало відомо лише після завершення перевірки у порядку нагляду за додержанням законодавства та після внесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 08 лютого 2017 року позовні вимоги прокурора Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» - задоволені. Визнано недійсним рішення LIV сесії V скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02 березня 2010 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 »; визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :00:000:0113) площею 0,1517 га серії ЯЛ № 101843, зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 12 та виданий на ім`я ОСОБА_2 ; скасовано реєстрацію права власності ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 0,1517 га (кадастровий номер :00:000:0113), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувано з володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» земельну ділянку площею 0,1517 га (кадастровий номер :00:000:0113), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнуто з ОСОБА_1 та Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області в рівних частинах з кожного судові витрати на користь держави в сумі 4800 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що згідно з договором купівлі-продажу від 11 квітня 2014 року вона придбала земельну ділянку площею 0,1517 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; право власності на зазначену земельну ділянку перейшло до неї із збереженням цільового призначення, таким чином, будь-яких об`єктивних та безспірних доказів того, що спірна земельна ділянка має цільове призначення для ведення лісового господарства, позивачем не надано; що судом першої інстанції не надано оцінку листу першого заступника начальника Головного управління Держземагентства у Харківській області, в якому вказано, що спірна земельна ділянка за дослідним лісгоспом не зареєстрована; що згідно відповіді Комісії з реорганізації відділу Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області від 13 липня 2015 року відповідно до проекту формування території Малоданилівської селищної ради народних депутатів Дергачівського району Харківської області, розробленого ХФ «УкрНИИЗампроект» у 1992 році, наявність на території Малоданилівської селищної ради (в районі села Лужок) земель, що знаходяться у постійному користуванні Данилівського лісгоспу УкрНДІЛГА не визначено; що оформлення права користування спірною земельною ділянкою проходило паралельно лісгоспом та селищною радою; що будь-яких об`єктивних та беззаперечних доказів того факту, що спірна земельна ділянка розташована на території земель, які до 2010 року перебували у користуванні лісгоспу судом не зазначено; що лісгоспу надавались в постійне користування земельні ділянки на території Дергачівської міської ради, тоді як спірна земельна ділянка розташована на території Малоданилівської селищної ради.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 25 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 08 лютого 2017 року скасовано, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року касаційні скарги заступника прокурора Харківської області та Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» задоволено частково, рішення Апеляційного суду Харківської області від 25 квітня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Суд касаційної інстанції виходив з того, що ДП не було належним чином повідомлене про час та місце розгляду справи, тому наявні процесуальні підстави для скасування рішення Апеляційного суду Харківської області від 25 квітня 2017 року й направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 08 лютого 2017 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів того, що спірна земельна ділянка відноситься до земель лісового фонду і ДП має право користуватися нею. Таким чином, підстав уважати, що спірна земельна ділянка відноситься до земель лісового фонду немає, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Постановою Верховного Суду від 19 травня 2021 року задоволені касаційні скарги заступника прокурора Харківської області та ДП, постанова Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року скасована, справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Суд касаційної інстанції виходив із того, що висновок суду апеляційної інстанції про недоведеність належними та допустимими доказами накладення меж Земельної ділянки на земельну ділянку з кадастровим номером :27:000:0004 Данилівського дослідного держлісгоспу спростовується матеріалами справи. Суд апеляційної інстанції, розглядаючи позовні вимоги Прокуратури, заявлені в інтересах Держагентства і ДП про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування, державного акта на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки не встановив фактичних обставин справи. І такий недолік не може бути усунутий під час перегляду справи судом касаційної інстанції.

10.11.2021 представник ОСОБА_1 подав до суду заяву про зупинення розгляду справи до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №359/3373/16-ц.

Заява обгрунтована тим, що в даній справі прокурором заявлена, зокрема, вимога віндикаційного характеру про витребування земельної ділянки з власності добросовісного набувача. В запереченнях Малоданилівської селищної ради заявлено про застосування строків позовної давності. Наразі на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа №359/3373/16-ц. Підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати стала необхідність вирішення виключної правової проблеми щодо того, чи є віндикаційний позов ефективним для захисту інтересів держави під час розгляду справ про повернення в державну власність незаконно приватизованих лісових ділянок, і чи поширюється на такі вимоги строк позовної давності.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи під час нового розгляду справи, вивчивши доводи апеляційної скарги та обговоривши доводи заяви представника ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що заява про зупинення провадження у справі підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, предметом спору у цивільній справі №619/77/15-ц є право власності на земельну ділянку, правомірність переходу якого до ОСОБА_1 оскаржується прокурором.

Звертаючись до суду з позовом, прокурор посилався на те, що рішення Малоданилівської селищної ради є протиправним, Державний акт на право власності на спірну земельну ділянку виданий всупереч встановленому законом порядку, внаслідок чого з державної власності протиправно вибули земельні ділянки лісового фонду.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 1 статті 417 ЦПК України передбачено, що вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що прокурором, серед іншого, заявлена позовна вимога віндикаційного характеру про витребування земельної ділянки з власності добросовісного набувача. Малоданилівською селищною радою заявлено про застосування строків позовної давності.

Верховний Суд у складі колегій суддів Першої, Другої та Третьої судових палат Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі №183/1615/16 (провадження №61-14809св19), від 25 листопада 2020 року у справі №363/1266/18 (провадження №61-6405св20), від 18 листопада 2020 року у справі №367/3529/15-ц (провадження №61-3082св19), від 04 листопада 2020 року у справі №372/1884/17 (провадження №61-6079св19), від 11 грудня 2019 року у справі №367/3487/15-ц (провадження №61-18599св18), від 29 квітня 2020 року у справі №372/3917/15 (провадження №61?42954св18) та ін. дійшов правових висновків, згідно з якими для відновлення права власності держави на незаконно вилучені землі лісового фонду ефективним способом захисту є віндикаційний позов. На віндикаційні позови держави в особі органів державної влади поширюється загальна позовна давність.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду, переглядаючи справу № 368/1158/16-ц, у постанові від 30 травня 2018 року, погодилась із висновками судів попередніх інстанцій про те, що вимога про витребування земельної ділянки лісового фонду з незаконного володіння приватної особи в порядку статті 388 ЦК України є ефективним способом захисту права власності держави на землі цієї категорії.

Водночас Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 04 лютого 2020 року у справі №911/3311/17 дійшов протилежного висновку та зазначив, що зайняття земельної ділянки лісогосподарського призначення з порушенням положень ЗК України та ЛК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки. Власник земельної ділянки лісогосподарського призначення може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування та вимагаючи повернути таку ділянку. Тому повернення земельної ділянки лісогосподарського призначення державі необхідно розглядати як негаторний, а не віндикаційний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця цієї ділянки.

Аналогічний правовий висновок також наведено Верховним Судом у складі колегій суддів Касаційного господарського суду в постановах від 04 лютого 2020 року у справах №№911/3574/17 та 911/3897/17 та від 03 вересня 2020 року у справі №911/3449/17, постановах від 04 лютого 2020 року у справах №№911/3574/17 та 911/3897/17 та від 03 вересня 2020 року у справі №911/3449/17.

Зазначене свідчить про існування різного підходу до розуміння та тлумачення земельного і лісового законодавства, що регулює спірні правовідносини, та наявність суперечливих висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду.

З огляду на вищевикладене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №359/3373/16-ц дійшов висновку про наявність підстав для відходу від позиції колегій суддів Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 лютого 2020 року у справах №911/3574/17, №911/3311/17, 911/3897/17 та від 03 вересня 2020 року у справі №911/3449/17, у зв`язку з чим ухвалою Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 грудня 2020 року справу №359/3373/16-ц передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року зазначену справу прийнято до розгляду та призначено до розгляду Великої Палати Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Пунктом 10 частини 1 статті 252 ЦПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини 1 статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку (пункт 14 частини 1 статті 253 ЦПК України).

Оскільки правовідносини у дійсній справі є подібними до правовідносин у справі №359/3373/16-ц, яка перебуває на розгляді Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі №619/77/15-ц до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи №359/3373/16-ц.

Керуючись ст. ст. 252, 253, 367, 368, 381, 389 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Зупинити апеляційне провадження у справі №619/77/15-ц до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №359/3373/16-ц.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 12 листопада 2021 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук