Провадження № 2/484/1216/21
Справа № 484/2741/21
17 листопада 2021 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
в складі: головуючого - судді Шикері І.А.
за участю секретаря судового засідання - Туркалової І.В.
розглянувши y відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Гаврилюк Тетяна Андріївна до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку, -
Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.06.1998 року, позивачці належить житловий будинок з господарчими та побутовимим будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,0799 га, цільове призначення землі - присадибна ділянка. Зазначена земельна ділянка відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 004988, виданого Кінецьпільською сільською радою Первомайського району Миколаївської області 20.06.1995 року, належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає, що в силу ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 328 Цивільного кодексу України, разом з переходом права власності на будинок до неї перейшло і право власності на спірну земельну ділянку.
В судове засідання позивачка та її представник - адвокат Гаврилюк Т.А. не з`явились, однак представником позивачки до суду було подано заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивачки, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.
Представник відповідача - Первомайської міської ради Миколаївської області Магденко О.В. в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву з клопотанням, про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.
Дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі, інвентаризаційну справу на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.06.1998 року, позивачка ОСОБА_1 успадкувала від ОСОБА_4 житловий будинок з господарчими та побутовимим будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці, площею 0,0799 га, яка згідно Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Кінецьпільською сільською радою народних депутатів 20.06.1995 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № МК 367, належить ОСОБА_3 . Зазначене свідоцтво було видане завідуючим Першої Первомайської держнотконтори Токарчуком С.А. (а.с.18).
Позивачка зареєструвала своє право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
На теперішній час, позивачка будучи власником житлового будинку, позбавлена можливості вирішити питання щодо переходу до неї права власності на спірну земельну ділянку, оскільки колишній власник земельної ділянки померла.
Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Відповаідно до ч.1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття на підставі вчиненого правочину або у порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці приватної власності, право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від попереднього власника таких об`єктів до набувача таких об`єктів, без зміни її цільового призначення.
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 6-253цс16, за змістом статті 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, одночасно переходить право приватної власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта нерухомого майна, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.
Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.
Таким чином, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено правочином.
Керуючись ст.ст.4, 12, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складено 17 листопада 2021 року.
С У Д Д Я: І.А. Шикеря