справа № 198/148/21
провадження № 2/0198/140/21
У х в а л а

про залишення позову без руху

07 травня 2021 року суддя Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області Маренич С.О., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Юр`ївської селищної ради Павлоградського (колишнього Юр`ївського) району Дніпропетровської області, селищного голови Буряк Івана Олександровича про поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В:

05.05.2021 року до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Юр`ївської селищної ради Павлоградського (колишнього Юр`ївського) району Дніпропетровської області, селищного голови Буряк І.О. про поновлення на роботі, згідно якої позивач просив: визнати протиправним та скасувати розпорядження № 133-К від 05.04.2021 року селищного голови Юр`ївської селищної ради ОСОБА_2 ; поновити позивача на посаді директора КП «Житлово-комунальне господарство» Варварівської сільської ради з 05.04.2021 року; стягнути з відповідача Юр`ївської селищної ради на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05.04.2021 року по час розгляду справи та витрати на правову допомогу в сумі 5 000 грв.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що зазначену позовну заяву слід залишити без руху, як таку, що не відповідає вимогам статті 175 , 177 ЦПК України з наступних підстав:

- так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Так, вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є позовними вимогами майнового характеру, які підлягають грошовій оцінці.

Відтак, позивачу в позовній заяві слід зазначити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до п. 4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог. Разом з тим, вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу є неконкретизованими ні в прохальній частині позову, ні в тексті позовної заяви, оскільки не містять зазначення конкретної грошової суми, яку позивач просить стягнути з відповідача за час вимушеного прогулу. Окрім того, не наведено і обґрунтованого розрахунку цієї суми.

Відтак, позивачу слід усунути вищевказані недоліки, зазначивши у позові ціну позову та навівши в позовній заяві обгрунтований розрахунок цієї суми.

Суд зауважує, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі N 910/4518/16 (провадження N 12-301гс18).

Тому за подання позову в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає сплаті судовий збір, відповідно до пункту 1.1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", а саме 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року (908 грн. 00 коп.), та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На порушення вказаних вимог позовна заява не оплачена судовим збором, документи, які свідчать про звільнення позивача від сплати такого до позову не додані.

Відтак , позивачу слід оплати позов судовим збором у визначеному законом розмірі, про що надати суду відповідну квитанцію.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують викладені в позові обставини.

Так, в прохальній частині позовної заяви позивач просить, в тому числі, стягнути на його користь понесені витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грв.

Разом з тим, в позовній заяві не зазначено та до позову не додано жодного доказу на підтвердження несення позивачем таких витрат, детальний опис робіт ( наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат необхідних для надання правничої допомоги.

З огляду на дане позивачу слід усунути вказані недоліки, зазначивши в позовній заяві та надавши суду відповідні докази щодо понесених витрат на правничу допомогу.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить поновити його на посаді директора КП » Житлово-комунальне господарство» Варварівської сільської ради, в той же час зазначаючи в позові та надаючи суду документи про те, що вказане підприємство реорганізоване шляхом приєднання до КП «Юр`ївський комбінат комунальних підприємств «Юр`ївської селищної ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, відповідно до рішення Юр`ївської селищної ради від 27.01.2021 року.

Знаходжу можливим зауважити, що відповідно до ст. 240-1 КЗпП України у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника), виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу. Одночасно орган, який розглядає трудовий спір, визнає працівника таким, якого було звільнено за пунктом 1 статті 40 цього Кодексу. На такого працівника поширюються пільги і компенсації, передбачені статтею 49-3 цього Кодексу для вивільнюваних працівників, а його зайнятість забезпечується відповідно до Закону України "Про зайнятість населення".

З огляду на дане позивачу слід належним чином викласти зміст заявлених позовних вимог та уточнити на якому саме підприємстві він просить поновити його на роботі і чи можливо це в даний час.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до вимог ст. 237 КЗпП України, суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

З огляду на дане керівник підприємства, установи, організації у справах про поновлення на роботі не є відповідачем, а може бути залучений до участі в такій в якості третьої особи по справі на стороні відповідача.

Оскільки безпосередньо селищний голова ОСОБА_2 при звільнені позивача з роботи діяв як представник юридичної особи, а саме Юр`ївської селищної ради, то останній не може бути відповідачем у справі за вимогами про поновлення на роботі, скасування розпорядження, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а лише третьою особою.

Відтак, позивачу слід уточнити суб`єктний склад осіб по справі.

У разі залишення позивачем селищного голови Буряк І.О. в статусі відповідача, останньому на виконання вимог п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, слід викласти зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, в тому числі і щодо відповідача ОСОБА_2 ( зазначити , які саме з ряду позовних вимог заявлені саме до ОСОБА_2 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наявність у позовній заяві зазначених вище недоліків, суд дійшов висновку про те, що її слід залишити без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Юр`ївської селищної ради Павлоградського (колишнього Юр`ївського) району Дніпропетровської області, селищного голови Буряк Івана Олександровича про поновлення на роботі- залишити без руху, повідомивши позивача по справі про необхідність усунути вищенаведені в мотивувальній частині ухвали недоліки позову у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана суддею 07 травня 2021 року.

Суддя С. О. Маренич