"11" листопада 2021 р. Справа № 363/680/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Котлярової І.Ю.,

за участі секретаря Миколаєнко В.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» про поділ іпотечного майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» про поділ іпотечного майна.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25.03.2021 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено до підготовчого засідання. В подальшому підготовче провадження по справі не закривалося, а лише підготовчі судові засідання відкладалися.

Разом з тим, 04.11.2021 року до суду від позивача надійшла заява про відмову від позову, в якій зазначила, що користуючись своїм правом, передбаченим ст. 206 ЦПК України відмовляється від позову в повному обсязі та просить прийняти відмову від позову та закрити провадження по справі за її позовом. Наслідки відмови від позову та наслідки закриття провадження по справі їй відомі та зрозумілі. Крім того, просила суд вирішити питання щодо повернення їй помилково сплаченого судового збору у розмірі 3 167, 59 гривень, з яких 144, 73 гривень надмірно сплачені кошти, після проведення оцінки майна та 3 022, 87 гривень помилково сплачені кошти, щодо Ѕ частини спільного сумісного майна, а також просила повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 1 511, 43 гривень.

Позивач та її представник в підготовче судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в якій просили розглянути заяву про відмову від позову за відсутності позивача та представника, заяву підтримують та просять її задовольнити.

Відповідач та третя особа в підготовче судове засідання не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Аналогічні положення містяться у ст. 49 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 206 ЦПК до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Згідно ч. 3 ст. 206 ЦПК, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Статтею 255 ч.1 п.4 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана позивачем відмова від позову не протирічить закону і не порушує чиїх не-будь прав чи охоронюваних законом інтересів, а тому судом приймається, а провадження по справі підлягає закриттю.

Вирішуючи питання щодо компенсації судових витрат, понесених позивачем, суд дійшов таких висновків.

Згідно частини другої статті 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

За змістом ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Відповідно до вимог ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З квитанції № 69673 від 17.02.2021 року вбачається, що при зверненні до Вишгородського районного суду Київської області із даною позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в сумі 6 190, 00 грн.

На виконання вимог ухвали суду від 18.02.2021 року позивачем було здійснено оцінку іпотечного майна, яка складала 604 527,00 гривень, отже, позивачем помилково було визначено ціну позову в 619 000, 00 гривень, замість 604 527, 00 гривень та помилково сплачено судовий збір у розмірі 6 190, 00 гривень (тобто 1 відсоток від вартості всього майна, яке підлягає розподілу), а відтак різниця у розмір 144, 73 гривень підлягає поверненню позивачу.

Крім того, предмет спору стосувався 1/2 частини спільного сумісного майна, таким чином позивач мала б сплатити 1/2 частину судового збору, тобто 3022, 87 гривень відповідно до спірної частини майна, отже переплачена сума судового збору у розмірі 3022, 86 гривень, щодо1/2 частки поділу майна, підлягає поверненню позивачу.

Також, враховуючи, що позивач звернулася до суду із заявою про відмову від позову, суд керуючись ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову, тобто 1 511, 43 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 206, 255, 256,353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 - від позову.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» про поділ іпотечного майна закрити.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Вишгородському районі Київської області (, що розташоване за адресою: 07300, Київська область, м. Вишгород, вул. Кургузова, 13) повернути ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з державного бюджету судовий збір у загальному розмірі 4 679 (чотири тисячі шістсот сімдесят дев`ять) гривень 03 копійки, сплаченого 17.02.2021 року, згідно квитанції № 69673.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя І.Ю. Котлярова