Справа № 161/9626/21
Провадження № 2/369/4809/21
РІШЕННЯ

Іменем України

20.10.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді: Янченка А.В., за участі секретаря судового засідання Безкоровайній М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - перший відповідач) та ОСОБА_2 (далі - другий відповідач) про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 23.01.2021 року о 12.30 годині в Київській області на автодорозі М-06 Київ-Чоп 42 км+800м водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Toyota державний номерний знак НОМЕР_1 під час перестроювання з крайньої правої смуги не переконався, що це буде безпечно та не витримав безпечного інтервалу з транспортним засобом Audi Q7 державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в крайній лівій смузі під керуванням ОСОБА_3 , в результаті чого трапилося зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу, чим порушив вимоги п.10.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. 12.02.2021 р. постановою Макарівського районного суду Київської області у справі №370/233/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вищевказаного ДТП. Цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №ЕР-201272100 від 17.09.2020 року. У подальшому ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» сплатив ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 82 900,66 грн. Вважаючи, що страхове відшкодування їй сплачено у меншому розмірі, просила суд стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» 47099,34 грн., а оскільки сума відшкодування шкоди більша, ніж зазначена у страховому полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за заподіяну життю і здоров`ю шкоду, просила суд стягнути з ОСОБА_2 , як особи яка винна у ДТП різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у сумі 12 159,97 грн..

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.07.2021 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

27.07.2021 року через канцелярію Києво-Святошинського районного суду Київської області Позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог в якій позивач уточнивши вимоги просить:

Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 кошти у сумі 37 011,63 грн. (тридцять сім тисяч одинадцять гривень 63 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти у сумі 22 247,68 грн. (двадцять дві тисячі двісті сорок сум гривень 68 коп.)

09.09.2021 року через канцелярію Києво-Святошинського районного суду Київської області Позивачем подано заяву, у якій вона повідомляє, що між нею та ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» було врегульовано спір, у зв`язку з чим остання відмовляється від позовних вимог в частині стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», просила у цій частині закрити провадження.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

Суд встановив, що заява про відмову від позову підписана позивачем, наслідки закриття провадження у справі позивачу відомі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача про відмову від позову та закриття провадження у частині позовних вимог до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група».

Також через канцелярію Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання про проведення розгляду справи без участі позивача. Дане клопотання задоволено судом.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

ОСОБА_1 є власником автомобіля Audi Q7 державний номерний знак НОМЕР_2 .

23.01.2021 року о 12.30 годині в Київській області на автодорозі М-06 Київ-Чоп 42 км+800м водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Toyota державний номерний знак НОМЕР_1 під час перестроювання з крайньої правої смуги не переконався, що це буде безпечно та не витримав безпечного інтервалу з транспортним засобом Audi Q7 державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в крайній лівій смузі під керуванням ОСОБА_3 , в результаті чого трапилося зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу, чим порушив вимоги п.10.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

12.02.2021 р. постановою Макарівського районного суду Київської області у справі №370/233/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вищевказаного ДТП.

Цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №ЕР-201272100 від 17.09.2020 року.

Згідно даного полісу страховою сумою на одного потерпілого за шкоду завдану майну становить 130 000 грн.

З відповіді на адвокатський запит від 08.04.2021 року начальника Управління врегулювання збитків Офрім Н.І. вбачається, що розрахунок розміру страхового відшкодування проводився на підставі Звіту №SOS_-82 від 09.03.2021 року, згідно з якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу AUDI Q7 д.н.з. НОМЕР_2 складає 95595,79 з ПДА та 82900,66 грн. без ПДВ.

11.02.2021 року судовим експертом Стасюком О.В. надано Висновок № 183 експертного автотоварознавчого дослідження, згідно з яким вартість відновлювального ремонту AUDI Q7 д.н.з. НОМЕР_2 складає - 119912,29 грн., а розмір завданого ОСОБА_1 матеріального збитку становить - 142159,97 грн.

Згідно із вимогами п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із положеннями пункту другого частини першої ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, як і не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Положеннями ч. 1 ст. 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно із положеннями ст. 16 даного закону Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком, відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування; якщо ж подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору, у першу чергу, становлять його умови, визначені на розсуд сторін.

При цьому, загальні умови виконання зобов`язання визначені у ст. 526 ЦК України, відповідно до яких належним виконанням зобов`язання є таке, що здійснене відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

При визначенні вартості заподіяної шкоди експертам слід керуватись положеннями Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, відповідно до пункту 8.3 якої «вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.»

Передчасне погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу, яке відбулось внаслідок ДТП, є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Пунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо). В інших випадках, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу, визначення втрати товарної вартості КТЗ обов`язкове.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 11 лютого 2020 року у справі №489/2170/17, якщо сума відшкодування шкоди більша, ніж зазначена у страховому полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за заподіяну життю і здоров`ю шкоду, страховик сплачує суму, зазначену в договорі, а винна у ДТП особа (володілець авто) сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З системного аналізу п. 32.7 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.22, абз.3 п. 3 ч. 1 ст. 988, ст.ст.1166, 1187, 1194 ЦК, пп.1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики випливає, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Згідно з Висновку № 183 розмір завданого ОСОБА_1 матеріального збитку становить - 142 159,97 грн., з яких 22 247,68 грн. це втрата товарної вартості.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 22 247,68 грн. відшкодування матеріальної шкоди підтверджується наявними матеріалами справи, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, тобто з другого відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 141, 206, 255, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Волинської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) 22 247 (двадцять дві тисячі двісті сорок сім) гривень 68 коп. у якості відшкодування матеріальної шкоди та 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 19.11.2021 року (враховуючи перебування судді у відпустці).

Суддя А.В. Янченко