Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
11 листопада 2021 року
Провадження № 2о/521/287/21
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Федорової А.В.,
Учасники справи:
Представник ОСОБА_2
Заінтересована особа ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення,
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась із заявою ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за участю заінтересованої особи: ОСОБА_3 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_1 , в якій просить встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , заповіту від 13 травня 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лутченко А.А. і зареєстрований у реєстрі за № 690, дублікат якого виданий 09 вересня 2021 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лутченко А.А. та зареєстрований у реєстрі під №1757, у зв`язку із прийняттям спадщини після смерті матері, яка відкрилась. При посвідчені заповіту була допущена помилка, тобто ім`я заявниці замість « ОСОБА_4 » вказано « ОСОБА_4 ». Заявниці не було відомо про наявність вказаного заповіту. Їй було рекомендовано звернутись до суду.
Представник заявника надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та на задоволенні заяви наполягала у повному обсязі.
Заінтересована особа: ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення заяви. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
04 липня 1961 року ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_6 , та остання змінила прізвище на « ОСОБА_7 », відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 04 липня 1961 року, запис №1202.
Від цього шлюбу народилась дочка - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження від 26 липня 1979 року, актовий запис №1034, де батьками зазначені: батько - ОСОБА_5 та мати - ОСОБА_9 .
03 грудня 1983 року ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_10 та змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_11 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 03 грудня 1983 року, запис №1051.
Згідно довідки Міжміського бюро технічної інвентаризації Одеської обласної ради комунального господарства від 31 серпня 1964 року батьку заявниці ОСОБА_5 належить на праві власності домоволодіння АДРЕСА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 24 січня 2019 року, запис №1179.
Після смерті батька - ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 та її мати - ОСОБА_9 , прийняли у спадщину будинок АДРЕСА_2 .
13 травня 2015 року мати заявниці - ОСОБА_9 зробила заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лутченко А.А. і зареєстрований у реєстрі за №690.
Згідно вказаного заповіту ОСОБА_9 заповіла ОСОБА_1 та її рідному брату - ОСОБА_3 в рівних частках кожному усе майно, яке буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також всього того, що згідно із законодавством України може бути успадкованим, у повному обсязі, без будь-яких винятків.
За життя ОСОБА_9 належала на праві власності частина будинку АДРЕСА_2 та земельної ділянки на якій розташований вищевказаний будинок.
При посвідчені заповіту була допущена помилка, тобто ім`я заявниці замість « ОСОБА_4 » вказано « ОСОБА_4 ».
Заявниці не було відомо про наявність вказаного заповіту.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 10 квітня 2021 року, запис №4885.
27 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пачевої I.I. з заявою про прийняття спадщини нотаріусом була відкрита спадкова справа щодо майна ОСОБА_9 .
Нотаріус повідомила заявницю, що мати склала заповіт. Однак, тому як у заповіті зроблена помилка, заявниця не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лутченко А.А. та отримала дублікат заповіту.
Встановлення факту належності ОСОБА_1 вищевказаного заповіту необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом.
Підтвердженням факту належності ОСОБА_1 заповіту від 13 травня 2015 року є її свідоцтво про народження, де її матір`ю вказана ОСОБА_9 , свідоцтво про укладення шлюбу де її прізвище змінено з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_11 », заповітом у якому вказана дата народження заявниці ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Виправити дану помилку у правовстановлюючих документах на даний момент не має можливості.
Оскільки не усунення судом цих недоліків позбавляє заявницю можливості прийняти спадщину та належним чином розпорядитися своїм майном, заявниця вправі вимагати від суду захисту своїх суб`єктивних прав.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно п. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до листа ВСУ 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Згідно з п. 7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.
Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, беручи до уваги, що встановити юридичний факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , заповіту від 13 травня 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лутченко А.А. і зареєстрований у реєстрі за №690 дублікат якого виданий 09 вересня 2021 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лутченко А.А. та зареєстрований у реєстрі під №1757, а також враховуючи, що розбіжність стосується однієї літери заявниці, суд вважає за необхідне встановити юридичний факт належності цій особі правовстановлюючого документу.
Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 13, 263, 265, 267, 268, 293, 315, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , за участю заінтересованої особи: ОСОБА_3 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.
Встановити юридичний факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , заповіту від 13 травня 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лутченко А.А. і зареєстрований у реєстрі за № 690, дублікат якого виданий 09 вересня 2021 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лутченко А.А. та зареєстрований у реєстрі під №1757.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду в повному обсязі складено 11 листопада 2021 року.

СУДДЯ В.К.Гуревський