Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/971/21

Номер провадження: 2/511/386/21

"27" травня 2021 р. Роздільнянський районний суд Одеської області Гринчак С. І. , розглянувши позовну заяву Одеського національного морського університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за державним кредитом на навчання,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2021 року позивач Одеський національний морський університет звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просив стягнути з ОСОБА_1 , на їх користь витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 6756,61грн. та витрати на судовий збір.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданими до неї матеріалами, прихожу до висновку про те, що у відкритті провадження за вказаною позовною заявою в порядку цивільного судочинства слід відмовити, з огляду на наступне.

У статті 124 Конституції України закріплено правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У статті 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Згідно п.2 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

За змістом пункту 2 частини другої зазначеної статті спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби віднесено до юрисдикції адміністративних судів. Аналогічні положення закріплені у пункті 2 частини першої статті 19 КАС України (у редакції від 03.10.2017 року).

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Зокрема, загальні засади проходження в Україні військової служби регулює Закон України від 25.03.1992 року «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частиною 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закріплено, що до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Таким чином, одним з видів військової служби є військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів (частина шоста зазначеної статті), яка відповідно до зазначених норм КАС України вважається публічною службою.

Так із матеріалів справи вбачається, що між Одеським національним морським університетом та відповідачем було укладено договір від 01.09.2003 року про надання цільового пільгового кредиту для здобуття вищої освіти, на підставі якого позивач надав відповідачу цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету, а відповідач зобов`язаний повернути протягом 15 років (по 1/15 частині кожний рік) використаний на навчання кредит гривень та три відсотки річних за користування кредитом готівкою або безготівковому порядку на банківський рахунок позивача, починаючи з 12 місяця після закінчення навчання.

Відповідачка закінчила навчання в університеті у 2007 році.

Відповідно, навчаючись у вищому навчальному закладі Міноборони, відповідач ОСОБА_1 проходила військову службу, яка вочевидь є публічною службою.

Відповідно до процесуального законодавства, наведеного судом вище, спори щодо проходження публічної служби від моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Такий висновок суду відповідає аналогічному висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного суду від 10.04.2019 року у справі № 705/1664/17.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст. 186, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі позовну заяву Одеського національного морського університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за державним кредитом на навчання, відмовити.

Роз`яснити позивачу право на звернення до Одеського окружного адміністративного суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

Позовну заяву з додатками до неї повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду.

ССуддя: С. І. Гринчак