Справа № 453/735/21
№ провадження 2/453/345/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Ясінського Ю.Є.

секретаря судового засідання Корнута Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 31 травня 2021 року звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно, а саме на житловий будинок садибного типу (позначений у технічному паспорті літерою «А-1») загальною площею 75,7 кв.м., з неї житлова 32,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами (літня кухня літера «Б» сарай (літера «В»), вбиральня ( літера «Г»), навіс ( літера «Д»), огорожа (№1), колодязь (№2), що розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на ту обставину, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Опорецькою сільською радою Львівської області від 22 жовтня 2020 року, актовий запис №14 .

Про родинні відносини позивача з померлим батьком ОСОБА_3 свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Виконавчим комітетом Опорецької сільської ради Львівської області від 09 травня 1961 року, актовий запис №17, згідно якого батьками позивача ОСОБА_1 є батько ОСОБА_3 та матір ОСОБА_5 .

Ще за життя ОСОБА_3 склав в користь свого сина ОСОБА_1 заповіт, який посвідчений 25 лютого 2020 року секретарем Опорецької сільської ради Сколівського району Львівської області Троян В.П. за реєстровим № 2, відповідно до тексту якого ОСОБА_3 заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті на що він за законом матиме право - сину ОСОБА_1 . Даний заповіт ніким не скасований, зареєстрований у спадковому реєстрі і є чинним на даний час. Відмови від спадщини позивач не заявляв, а навпаки прийняв спадщину житлового будинку після смерті спадкодавця подавши у встановлений законом строк відповідну заяву до нотаріуса. На підставі цієї заяви Сколівською державною нотаріальною конторою 29 березня 2021 року заведено спадкову справу № 115/2021. Проте Сколівська державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи відсутності документів на право власності на вище наведене майно та державної реєстрації права власності на спадкове майно, про що свідчить лист Сколівської ДНК від 17 травня 2021 року № 429/01-16, внаслідок чого він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою суду від 14 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження і відкрито підготовче провадження. Підготовче засідання призначено на 06 вересня 2021 року з викликом сторін.

Ухвалою суду від 06 вересня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено її до судового розгляду по суті на 02 листопада 2021 року.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

До початку судового засідання представник позивача адвокат Змінчак Л.В. подала до суду клопотання (вх.№5926 від 02 листопада 2021 року) про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву (вх.№4472 від 19 серпня 2021 року) про визнання позову. Просить суд розгляд справи проводити у його відсутності. Позовні вимоги заявлені позивачем визнає та не заперечує щодо задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву (вх.№4581 від 26 серпня 2021 року) про визнання позову. Просить суд розгляд справи проводити у його відсутності. Позовні вимоги заявлені позивачем визнає та не заперечує щодо задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, однак надіслала на адресу суду заяву (вх.№4470 від 19 серпня 2021 року) про визнання позову. Просить суд розгляд справи проводити у її відсутності. Позовні вимоги заявлені позивачем визнає та не заперечує щодо задоволення позову.

За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі ч.3 ст. 211, ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено наступне:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Опорецькою сільською радою Львівської області від 22 жовтня 2020 року, актовий запис №14.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Опорецькою сільською радою Львівської області від 05 березня 1990 року, актовий запис №5.

Про родинні відносини позивача з померлим батьком ОСОБА_3 свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Виконавчим комітетом Опорецької сільської ради Львівської області від 09 травня 1961 року, актовий запис №17, згідно якого батьками позивача ОСОБА_1 є батько ОСОБА_3 та матір ОСОБА_5 .

За життя ОСОБА_3 склав в користь свого сина ОСОБА_1 заповіт, який посвідчений 25 лютого 2020 року секретарем Опорецької сільської ради Сколівського району Львівської області Троян П.В за реєстровим №2, відповідно до тексту якого ОСОБА_3 заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті на що він за законом матиме право - сину ОСОБА_1 . Даний заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру за №64127266 від 29 березня 2021 року, виданою Сколівською державною нотаріальною конторою Львівської області.

В матеріалах справи наявний дублікат зазначеного заповіту ОСОБА_3 від 25 лютого 2020 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку (позначений у технічному паспорті літерою «А-1») загальною площею 75,7 кв.м., з неї житлова 32,3 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами (літня кухня літера «Б» сараєм (літера «В»), вбиральнею ( літера «Г»), навісом ( літера «Д»), огорожа (№1), колодязь (№2), що розташований по АДРЕСА_1 .

Даний будинок, господарські будівлі та споруди були збудовані 1956 року, що підтверджується технічним паспортом на будинок, виготовленим Стрийського МБТІ 30 березня 2021 року, інвентаризаційна справа №217, та довідкою, виданою Стрийського МБТІ. від 23 квітня 2021 року за №880. Згідно даних технічного архіву Стрийського МБТІ право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано. Інвентаризаційна вартість даного нерухомого майна становить 205347 грн.

Згідно з довідки Славської селищної ради Стрийського району Львівської області від 20 травня 2021 року №1329 вбачається, що житловий будинок в АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_3 , даний будинок не є самочинним будівництвом, є завершиним, не суперечить суспільним інтересам, не порушує права інших осіб, істотно не порушує будівельні норми.

Відповідно до Витягу з погосподарської книги с. Опорець, Сколівського району Львівської області, за 2016-2020 роки, виданого 20 травня 2021 року Славською селищною радою Стрийського району Львівської області за №1331, вбачається, що згідно запису погосподарської книги №3 Опорецької сільської ради за 2016-2020 роки у домогосподарстві №00-0251-1, головою був ОСОБА_3 , за ним рахувався житловий будинок, побудований в 1956 році, по АДРЕСА_1 . За даним господарством в 2016-2020 роках була закріплена земельна ділянка площею 2.17 га.

Згідно ч.3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до норм ч.4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Аналіз вищенаведених норм закону дає підстави стверджувати, що покійний ОСОБА_3 набув за життя право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані по АДРЕСА_1 .

Згідно довідки №1328 від 20 травня 2021 року виданої Славською селищною радою Стрийського району Львівської області, вбачається те, що після смерті ОСОБА_3 , спадкоємцями є: ОСОБА_3 ; ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 ; ОСОБА_2 .

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його діти ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 ОСОБА_6 - помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 виданого Виконавчим комітетом Опорецької сільської ради Сколівського району Львівської області, Сколівським районним відділом державної реєстрації у Львівській області. Спадкоємцем за заповітом є позивач ОСОБА_1 .

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 спадщину після смерті матері ОСОБА_5 та батька ОСОБА_3 не прийняли і приймати не будуть, про що свідчать заяви про відмову від спадщини, які знаходяться в матеріалах справи.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , видане Опорецькою сільською радою Львівської області від 02 червня 1988 року, актовий запис №2, ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Частинами 1, 3 ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 шляхом постійного проживання з ним на момент його смерті, в розумінні норм ч.3 ст. 1268 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , подавши до Сколівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, за наслідками подання якої було заведено спадкову справу № 115/2021, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29 березня 2021 року № 64127393.

Проте Сколівська державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи відсутності документів на право власності на вище наведене майно та державної реєстрації права власності на спадкове майно, про що свідчить лист Сколівської ДНК від 17 травня 2021 року №429/01-16, внаслідок чого він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтесів.

Інші спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_3 , на момент його смерті, разом із ним не були зареєстровані, не проживали та не звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданою Сколівською державною нотаріальною конторою від 29 березня 2021 року № 64127313.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Тобто, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 та ч.5 ст. 1268 ЦК України, вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК).

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву, за наслідками подання якої було заведено спадкову справу, спадкоємці першої черги за законом ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відмовилась від належної їм частки на користь позивача ОСОБА_1 , відтак за ОСОБА_1 слід визнати право власності на житловий будинок садибного типу (позначений у технічному паспорті літерою «А-1») загальною площею 75,7 кв.м., з неї житлова 32,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами (літня кухня літера «Б» сараєм (літера «В»), вбиральнею ( літера «Г»), навісом ( літера «Д»), огорожа (№1), колодязь (№2), що розташований по АДРЕСА_1 , як на спадкове майно за посвідченим 25 лютого 2020 року секретарем Опорецької сільської ради Троян В.П. заповітом ОСОБА_3 , якй помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 4-5, 12-13, 81, 89, 95, 247, 258-259, 264-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1223, 1265, 1268, 1296, 1297 ЦК України, суд,

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 ), право власності на житловий будинок садибного типу (позначений у технічному паспорті літерою «А-1») загальною площею 75,7 кв.м., з неї житлова 32,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами (літня кухня літера «Б» сараєм (літера «В»), вбиральнею ( літера «Г»), навісом ( літера «Д»), огорожа (№1), колодязь (№2), що розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 )

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 )

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 )

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_9 )

Суддя Сколівського районного суду Ю.Є. Ясінський

Львівської області