Справа № 331/3727/21
Провадження № 2/331/2091/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Солодовнікова Р.С., за участю секретаря Чуйко О.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

встановив:

Позивач 09.07.2021 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 25033,23 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачам надавались комунальні послуги, однак вони не виконали належним чином свої зобов`язання по їх оплаті, в зв`язку з чим позивач просить стягнути заборгованість в судовому порядку.

Представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Петровим Г.М. 17.09.2021 поданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого він вважає, що заборгованість за комунальні послуги може бути стягнута не в солідарному порядку, а з кожного відповідача окремо, пропорційно його частки у праві власності. Відповідачу ОСОБА_1 належить 27/100 часток квартири, а відповідачу ОСОБА_2 73/100 часток квартири. Просить позовні вимоги задовольнити частково, заборгованість за комунальні послуги стягнути з відповідачів відповідно до розміру їх часток у спільній частковій власності квартири.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позову.

Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили.

Враховуючи викладене, суд на підставі ч.3 ст.211, ч.3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) судовий розгляд здійснює за відсутності сторін, на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.

Представником позивача 04.11.2021 подане клопотання про виключення неналежного відповідача ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що за місцем надання позивачем комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 відкрито два особових рахунки: о/р НОМЕР_1 на ОСОБА_1 , відповідно до якого нарахування за централізоване опалення здійснюється на опалювальну площу 17,36 м.кв. і о/р 20205881 на ОСОБА_3 , відповідно до якого нарахування за централізоване опалення здійснюється на опалювальну площу 48,1 м.кв. 73/100 часток зазначеної квартири належали ОСОБА_3 з 14.01.2004 року, та після 05.01.2021 належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування.

З огляду на те, що заборгованість за комунальні послуги стягується безпосередньо за особовим рахунком НОМЕР_1 , який оформлений на ОСОБА_1 , вважають за необхідне на підставі ст.ст.51,183 ЦПК України виключити ОСОБА_2 з кола співвідповідачів.

Зазначене клопотання задоволенню судом не підлягає, оскільки не ґрунтується на нормах ЦПК України.

05.11.2021 представником позивача подане клопотання про залишення без розгляду позовних вимог щодо відповідача ОСОБА_2 за вищевикладених обставин на підставі ст.ст.51,183 ЦПК України.

Зазначене клопотання судом також задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Оскільки судом розгляд зазначеної цивільної справи по суті вже розпочався, а тому відсутні підстави для задоволення заяви про залишення позову без розгляду.

Позивач із клопотанням про відмову від позову до суду не звертався.

Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб.

Відповідач ОСОБА_1 є власником 27/100 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 і є споживачем послуг, які надаються позивачем за вказаною адресою за особовим рахунком НОМЕР_1 .

Інша частка зазначеної квартири - 73/100 належали ОСОБА_3 з 14.01.2004 року, та після 05.01.2021 належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування, що підтверджується матеріалами справи.

За даними позивача за адресою: АДРЕСА_1 відкрито два особових рахунки: о/р НОМЕР_1 на ОСОБА_1 , відповідно до якого нарахування за централізоване опалення здійснюється на опалювальну площу 17,36 м.кв. і о/р 20205881 на ОСОБА_3 , відповідно до якого нарахування за централізоване опалення здійснюється на опалювальну площу 48,1 м.кв.

Як встановлено судом, позивачем пред`явлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за комунальні послуги, які надані за особовим рахунком о/р НОМЕР_1 оформленого на відповідача ОСОБА_1 , відповідно до якого нарахування за централізоване опалення здійснюється на опалювальну площу 17,36 м.кв.

Надання послуг і розмір заборгованості за комунальні послуги відповідачем не заперечуються.

Дослідивши матеріали справи, а також вивчивши поданий відповідачем відзив на позов, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд прийшов до наступних висновків.

За відсутності договору Концерн «Міські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, між сторонами виникли фактично договірні правовідносини з приводу постачання теплової енергії і гарячої води, які регулюються Цивільним Кодексом України (далі ЦК), Законами України «Про теплопостачання» і «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (далі Правила).

Відповідно до ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст. 322 ЦК власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Стаття 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Відповідно до ст.ст.7,8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів, а споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник або наймач (орендар) квартири зобов`язаний своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з п.п.18,20 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Згідно із ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.610,611 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

При цьому суд виходить з того, що квартира підключена до мережі централізованого опалення і постачання гарячої води, безперервну роботу і обслуговування якої забезпечує позивач. Ці послуги у зазначений період надавалися і споживалися, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачі не зверталися. Факт отримання вказаних послуг не спростований, докази того, що у квартирі відсутнє (відключене у встановленому порядку) централізоване опалення (гаряче водопостачання) відсутні, за спожиті послуги відповідно до особового рахунку позивачем нараховувалась помісячна плата, однак оплата цих послуг в повному обсязі не здійснювалась.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг і наявності перед ним заборгованості, а тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Доводи представника відповідача про стягнення заборгованості за комунальні послуги з відповідачів відповідно до розміру їх часток у спільній частковій власності квартири не заслуговують на увагу.

Як встановлено судом нарахування позивачем заборгованості за спожиті комунальні послуги відбулось на особовим рахунком відповідача ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , а тому в іншого співвласника квартири не виникає обов`язку сплачувати заборгованість за спожиті комунальні послуги, оскільки відповідач ОСОБА_2 отримує послуги за особовим рахунком № НОМЕР_2 , оформленого на іншу частку квартири, яка знаходиться у спільній частковій власності відповідачів.

Разом з тим, пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмову у задоволенні позову, а тому у задоволенні позову щодо відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги за період з 01.10.2013 по 31.05.2021 в сумі 25033,23 грн, які надані за адресою: АДРЕСА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 слід відмовити.

За таких обставин, з відповідача ОСОБА_1 підлягає сума заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2013 по 31.05.2021 в сумі 25033,23 грн.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 1135 гривень (2270 грн/2).

Керуючись ст..ст.1,7-9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст.ст.317,322,509,526,610-611 ЦК, ст. 3,4,11-13,263,265,279 ЦПК, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період 01.10.2013 по 31.05.2021, які надані за адресою: АДРЕСА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 в сумі 25033,23 гривень (двадцять п`ять тисяч тридцять три грн 23 коп).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір у сумі 1135 (одна тисяча тридцять п`ять) гривень.

В іншій частині у задоволені позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: Концерн «Міські теплові мережі» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, п/р зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_3 Установа банку: Філія-Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» МФО 313957, Свідоцтво платника ПДВ: № 11030127 ІПН: 49).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя: Р.С. Солодовніков