ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1500/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О. з секретарем судового засідання Кримчук Я. Р. за участі: представника позивачів ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Київської міської ради, третя особа без самостійних вимог: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», про визнання права власності в порядку спадкування, усунення перешкод у користуванні власністю,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

У вересні 2019 р. ОСОБА_3 (далі також - ОСОБА_3 , законний представник позивача), яка в діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 (далі також - ОСОБА_4 , позивач 1), та ОСОБА_5 (далі також - ОСОБА_5 , позивач 2) звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6 (далі також - ОСОБА_6 , відповідач 1) та Київської міської ради про визнання права власності на 1/2 (за позивачем 1) та на 1/4 (за позивачем 2) частини квартири,що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (далі також - спірна квартира), в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 (далі також - ОСОБА_7 , спадкодавець) та усунення перешкод у користуванні власністю.

Позов обґрунтований такими обставинами. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 3/4 частин квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Власником ј частини даної квартири є рідний брат померлого - відповідач ОСОБА_6 . Позивачі, які є сином та дочкою спадкодавця,набули право на спадкування усього належного йому майна з огляду на те, що дружина спадкодавця ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини на користь свого сина. Проте позивачі не можуть оформити свої спадкові права у встановленому законом порядку, оскільки відповідач утримує у себе та не надає нотаріусу правовстановлюючий документ на квартиру. Окрім того відповідач, який фактично проживає у спірній квартирі, не впускає до неї позивачів, чим порушує їх права.

Відповідач ОСОБА_6 позов не визнав пославшись на те, що наведені у позовній заяві обставини не відповідають дійсності, оскільки на момент смерті батька він був зареєстрований з ним за однією адресою, а відтак прийняв спадщину на підставі частини 3 статті 1268 ЦК України, правовстановлюючий документ на спірну квартиру у нього відсутній і перешкод у користуванні власністю він позивачам не чинив.

Київська міська рада надіслала пояснення на позовну заяву, просила прийняти рішення згідно чинного законодавства та розглянути справу за відсутності її представника.

Третя особа - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», свого представника до суду не направила, правом на подання пояснень щодо позову або відзиву не скористалась.

ІІ. Рух справи, заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії суду.

Ухвалою суду від 12.09.2019 відкрито провадження за даним позовом, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 11.03.2020 та витребувано матеріали спадкових справ до майна померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а. с. 35, 36).

27.01.2020 до суду надійшли пояснення від представника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а. с. 41-43).

03.02.2020 до суду надійшли копії матеріалів спадкових справ до майна померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а. с. 49-75, 76- 89).

24.02.2020 до суду надійшли пояснення від представника Київської міської ради (а. с. 98-99).

В підготовчому засіданні від 11.03.2020 суд залучив до справи як третю особу публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», встановив третій особі строк для надання пояснень, відмовив у залученні до участі у справі як третьої особи Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), задовольнив клопотання представника позивача про витребування від Сьомої київської державної нотаріальної контори копій матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_9 та з КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» інформації про реєстрацію права власності на спірну квартиру та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 30.07.2020 (а. с. 109-111).

Підставою для залучення до участі у справі публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» послугували наявні в матеріалах спадкової справи до майна померлого ОСОБА_7 відомості про його непогашені боргові зобов`язання за кредитним договором.

Ухвалою від 11.03.2020 суд залишив позовну заяву без руху з підстав подання її без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, зменшив розмір судового збору, який підлягає сплаті позивачами, та розстрочив позивачу 1 сплату судового збору на три місяці (а. с. 113-115).

04.04.2020 до суду надійшли копії матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_9 (а. с. 123-131).

05.05.2020 від представника позивачів надійшла заява про усунення недоліків з документами, що підтверджують сплату судового збору (а. с. 135-139).

07.05.2020 від КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» надійшла інформація про реєстрацію права власності на спірну квартиру (а. с. 133).

30.07.2020 від представника відповідача 1 надійшла заява про поновлення та встановлення процесуального строку на подання відзиву на позов (а. с. 144-145).

В підготовчому засіданні 30.07.2020 суд встановив відповідачу 1 додатковий строк для подання відзиву на позов та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 03.09.2020 (а. с. 147).

13.08.2020 від представника відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву (а. с. 151-156).

27.08.2020 від представника позивачів надійшли документи на підтвердження сплати судового збору (а. с. 157-159).

28.08.2020 від представника позивачів надійшла відповідь на відзив (а. с. 160-165).

В підготовчому засіданні 03.09.2020 представник відповідача 1 подала заперечення на відповідь на відзив та заяву про застосування строків позовної давності, які суд прийняв до розгляду, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 10.12.2020 (а. с. 183).

10.12.2020 розгляд справи не відбувся у зв`язку з хворобою судді, судове засідання було перенесене на 04.03.2021(а. с. 191, 192).

15.12.2020 від представника відповідача 1 надійшло клопотання про витребування доказів (а. с. 198-200).

В судовому засіданні 04.03.2021 суд задовольнив клопотання представника відповідача 1 про витребування доказів та відклав розгляд справи на 03.06.2021 (а. с. 203).

В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав з пославшись на наведені у позовній заяві та відповіді на відзив обставини і обґрунтування, представник відповідача 1 просила у задоволенні позову відмовити з підстав, наведених у відзиві на позов та запереченнях..

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права і мотиви їх застосування.

ОСОБА_9 , його дружина ОСОБА_8 та їх сини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.12.1998, виданого Відділом приватизації комунального житлового фонду Дарницької райдержадміністрації м. Києва відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», набули у власність в рівних долях (частках) квартиру,що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрували своє право власності у встановленому законом порядку, що підтверджується інформацією Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» (а. с. 131, 133).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8 (а. с. 16).

Відповідно до законодавства, чинного на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8 , для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК Української РСР).

За приписами частини 1 статті 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом установлено, що заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 подав її чоловік ОСОБА_9 , а сини ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відмовились від належної їм частки спадщини на користь батька, що підтверджується матеріалами спадкової справи до майна померлої ОСОБА_8 № 209/200, заведеної Сьомою київською державною нотаріальною конторою (а. с. 77-89).

22.04.2003 ОСОБА_9 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої дружини на земельну ділянку, розташовану на території Клавдієво-Тарасівської селищної Ради Бородянського району Київської області.

Свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частину спірної квартири не видавалось.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_9 (а. с. 17).

Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_9 не залишив, а тому відповідно до положень частини 2 статті 1223, статей 1258, 1261 ЦК України право на спадкування усього належного йому майна одержали спадкоємці за законом - сини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

З матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_9 № 213, заведеної Сьомою київською державною нотаріальною конторою, вбачається, що заяву про прийняття спадщини після смерті батька подав лише один син - ОСОБА_7 , а відповідачем ОСОБА_6 така заява не подавалась.

Як установив суд, в період з 17.04.2002 по 17.04.2012 відповідач ОСОБА_6 знаходився в місцях позбавлення волі, де відбував покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 13.01.2003 (а.с. 182).

За міркуванням позивачів наведена обставина свідчить про те, що на момент відкриття спадщини після смерті батька відповідач ОСОБА_6 разом з батьком не проживав, а відтак і спадщину не прийняв.

Проте ці доводи позивачів не заслуговують на увагу з таких підстав.

Відповідно до довідки КП «Дирекція замовника з управлінням житловим господарством Дарницького району міста Києва» від 07.11.2012 № 1034 місце проживання ОСОБА_6 з 04.10.1995 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 127).

Такі ж відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_6 містяться і в його паспорті, який був оглянутий в судовому засіданні.

Згідно з даними матеріалів спадкових справ місце проживання батьків відповідача та його брата ОСОБА_7 також було зареєстроване за вищевказаною адресою.

Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, та порядок реалізації цих прав визначає Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання місце проживання», за змістом положень якого місцем проживання особи є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини, а реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Наведене означає, що установа відбування показань не є житлом, а реєстрація особи за певною адресою - це офіційне визнання і підтвердження державою місця проживання особи.

Відтак, незважаючи на те, що відповідач ОСОБА_6 на момент відкриття спадщини після смерті батька тимчасово перебував в місцях позбавлення волі, факт його реєстрації за однією зі спадкодавцем адресою та не подання ним заяви про відмову від спадщини є достатньою підставою вважати, що він прийняв спадщину.

Отже після смерті ОСОБА_6 його сини успадкували по 1/4 частці спірної квартири (1/2:2), у зв`язку з чим кожному з них стало належати по 1/2 частці квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 (а.с. 10).

Заповіту на випадок своєї смерті він не залишив, а тому спадкування має здійснюватись за законом.

У встановлений законом шестимісячний строк дочка спадкодавця ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_3 , яка діяла від імені малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернулися до Сьомої київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, на підставі яких було відкрито спадкову справу № 74 (а.с. 50-75).

Одночасно дружиною спадкодавця було подано заяву про відмову від належної їй частки спадщини на користь сина.

Отже з огляду на те, що частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними (частина 1 статті 1267 ЦК України), а право на відмову від прийняття спадщини на користь іншої особи є безумовним правом спадкоємця (стаття 1274 ЦК України), успадкована ОСОБА_4 частка квартири становить 1/3, а частка ОСОБА_5 - 1/6.

15.06.2019 державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Конончук Т. В. винесено постанову про відмову у видачі ОСОБА_3 , яка діє від імені малолітнього ОСОБА_4 , свідоцтва про право на спадщину на частку квартири з підстав відсутності документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно.

Вищенаведені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи до майна померлого ОСОБА_7 .

За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268 ЦК України).

Згідно зі статтею 328 цього Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з визначених законом підстав набуття права власності є спадкування.

Перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців посвідчується свідоцтвом про право на спадщину (статті 1296 ЦК України), отримання якого є правом спадкоємця, водночас норма частини 1 статті 1297 ЦК України зобов`язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Покладаючи на спадкоємців обов`язок отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, законодавець тим самим забезпечує їх можливістю реалізовувати набуте право власності щодо успадкованого нерухомого майна.

Одним з основних конституційних прав людини є право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю (стаття 41 Конституції України), яке знайшло своє закріплення у ЦК України.

Згідно з частиною 1 статті 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 321 ЦК України).

Як установив суд, законний представник малолітнього спадкоємця ОСОБА_4 звернулася до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на успадковану частку квартири, проте нотаріус відмовив у його видачі з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Такі дії нотаріуса узгоджуються з положеннями статті 5 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідно до якого видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Позивачі посилались на те, що відповідач ОСОБА_6 , будучи співвласником спірної квартири, утримує у себе оригінал свідоцтва про право власності на житло і не надає його нотаріусу для оформлення свідоцтв про право на спадщину, проте вказана обставина не знайшла свого підтвердження в суді.

З матеріалів спадкових справ до майна померлих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вбачається, що ще у 2000 р. та у 2013 р. спадкоємці не мали в своєму розпорядженні правовстановлюючого документу на спірну квартиру, у зв`язку з чим свідоцтва про право на спадщину на дану квартиру не видавались.

Як пояснив в суді відповідач ОСОБА_6 , свідоцтво про право власності на житло було втрачене багато років назад під час пожежі, а за отриманням його дубліката ніхто не звертався.

Відповідно до положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).

Отже ураховуючи, що після смерті ОСОБА_7 його діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 успадкували відповідні частки спірної квартири,але через втрату правовстановлюючого документа на спадкове майно не можуть реалізувати набуте право власності щодо успадкованого нерухомого майна, наявні підстави для визнання їх права власності в судовому порядку.

Вирішуючи вимоги позову про усунення перешкод у користуванні спільним майном, суд виходить з наступного.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи.

За змістом норм статей 77, 78, 79, 80, 89 ЦПК України докази повинні відповідати критеріям належності, допустимості і об`єктивності, а в своїй сукупності - також достатності, для підтвердження наявності або відсутності обставин справи, які відносяться до предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України).

На обґрунтування доводів позову про вчинення ОСОБА_6 перешкод у користуванні спадковим майном позивачі посилаються на те, що ОСОБА_3 направила йому листа з вимогою про надання правовстановлюючого документа на спірну квартиру, доступу до неї та надання можливості зробити ключі, на який відповідач не відреагував.

Водночас дослідженням змісту доданого до позовної заяви адресованого відповідачу листа установлено, що вимог про надання доступу до спірної квартири та можливості зробити ключі він не містить (а.с. 23), а за обставинами справи установлено, що свідоцтво про право власності на житло у відповідача відсутнє.

Більше того, позивачем не доведено, що такий лист взагалі направлявся, а факт його отримання відповідач заперечує.

Жодних інших фактів та даних, які б свідчили про вчинення відповідачем ОСОБА_6 перешкод у користуванні спадковим майном, позивачі не навели і доказів на підтвердження вказаної обставини не надали, а тому вимоги позову про усунення перешкод у користуванні власністю суд вважає недоведеними та відмовляє у їх задоволенні.

Що стосується стверджень представника відповідача про те, що вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю заявлені з пропуском строку позовної давності, то суд їм оцінки не надає з підстав їх очевидної необґрунтованості і неприйнятності з огляду на законодавство та чинну судову практику.

ІV. Розподіл судових витрат між сторонами.

За загальним правилом, встановленим статтею 141 ЦПК України, суд здійснює розподіл судових витрат між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас частина 9 статті 141 цього Кодексу містить норму, відповідно до якої суд, незалежно від результатів вирішення спору, має право повністю або частково покласти судові витрати на сторону, яка зловживала своїми процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони.

Вимоги до відповідача ОСОБА_4 суд визнав недоведеними, у зв`язку з чим підстави для покладення на нього сплаченого позивачами судового збору відсутні.

Що стосується вимог, заявлених до Київської міської ради, то за обставинами справи установлено, що Київська міська рада як представник територіальної громади м. Києва права позивачів не порушувала, а спір виник внаслідок втрати правовстановлюючого документа на спадкове майно та необґрунтованих претензій позивачів на більшу частину майна, ніж їм належить за законом.

Зважаючи на викладене та з урахуванням характеру спірних правовідносин, підстав для покладення на Київську міську раду сплаченого позивачами судового збору суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 та ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 на 1/3 частину квартири,що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 ) право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 на 1/6 частину квартири,що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті позову ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 відмовити.

Відмовити у покладенні на відповідача понесених позивачами судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:

Повне рішення складене 19.11.2021.