Провадження № 4-с/127/22/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Шаміної Ю.А.,

при секретарі судового засідання Чорнобров О.Л.,

за участю: заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Герасимишиної Т.В,

представника заінтересованої особи адвоката Ткаченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , на дії Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький),

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 , із скаргою на дії/бездіяльність Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький), заінтересована особа ОСОБА_2 .

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 , не зміг отримати суми своєї пенсії по інвалідності та державну соціальну допомогу на малолітніх дітей з рахунку, який відкритий у AT КБ «Приватбанк», він звернувся до зазначеної банківської установи з відповідним зверненням щодо причин невидачі йому коштів. 28.10.2020 року працівником AT КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 було повідомлено, що на його рахунок у банку за постановами державного виконавця накладений арешт, для підтвердження чого банк надіслав на електронну адресу ОСОБА_1 копії цих постанов. Так, постановою від 10.08.2020 року з виконання постанови б/н, виданої 31.07.2020 року Замостянським відділом державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (виконавче провадження № 62775864) про стягнення штрафу в сумі 1700 грн накладений арешт на кошти боржника ОСОБА_1 . Постановою від 02.10.2020 року з виконання постанови б/н, виданої 21.08.2020 року Замостянським відділом державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (виконавче провадження №62878209) про стягнення штрафу в сумі 3400 грн. також накладений арешт на кошти боржника, яким також визначений ОСОБА_1 . Скаржник зазначає, що хоча в даних постановах відсутня посада та прізвище виконавця, який виніс постанови, ним було з`ясовано, що їх виніс старший державний виконавець Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дячук В.В. Скаржник вважає зазначені постанови державного виконавця Дячука В.В. неправомірними та такими, що порушують його права і свободи, оскільки постанова від 31.07.2020 р. про накладення штрафу на ОСОБА_1 в розмірі 1700 грн та постанова від 21.08.2020 р. про накладення штрафу на ОСОБА_1 в розмірі 3400 грн були винесені державним виконавцем при виконанні виконавчого листа № 127/30529/18, виданого 17.07.2020 р. Вінницьким міським судом Вінницької області про відібрання у ОСОБА_1 малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і повернення його матері ОСОБА_2 за місцем її проживання у виконавчому провадженні №62604161. Зазначене виконавче провадження №62604161 постановою державного виконавця від 21.09.2020 р. закінчено, оскільки виконавчий документ виконано фактично, а постанови про стягнення з боржника витрат і штрафів вирішено винести в окреме провадження. У п. 2 зазначеної постанови від 21.09.2020 р. постановлено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення, однак державний виконавець Дячук В.В. вимоги Закону та своєї постанови не виконав, вищевказану постанову до AT КБ «Приватбанк» не направив. Крім того, скаржник зазначає, що законодавством України не передбачено винесення постанов в окреме провадження, зокрема про стягнення штрафів. Вказані рішення державного виконавця щодо накладення арештів на кошти, які знаходяться на його рахунку у банку, на який надходять суми його пенсії по інвалідності та державна соціальна допомога на малолітніх дітей суперечать положенням Закону України «Про виконавче провадження», що й стало підставою для звернення до суду із даною скаргою.

У судовому засіданні судом поставлено на розгляд клопотання представника заявника ОСОБА_1 адвоката Герасимишиної Т.В. про поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку на подання скарги на дії державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дячука В.В.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Герасимишена Т.В. клопотання підтримали та просили його задовольнити. Пояснили, що фактично строк звернення до суду із скаргою пропущено не було, так як ОСОБА_1 , будучи обізнаним про оскаржувані постанови 28.10.2020 року, звернувся до суду із скаргою у межах передбаченого законом 10-денного строку. Проте, ухвалою судді Вінницького міського суду від 11.11.2020 року скаргу було повернуто у зв`язку із наявними недоліками скарги, зокрема, відсутністю підтвердження про її направлення іншим учасникам, усунувши які ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, подання якої мало б бути враховано у первісну дату.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокат Ткаченко Т.В. просила дану скаргу залишити без розгляду з підстав викладених у відзиві на скаргу (вх. №46977). Зауважила, що, зі слів ОСОБА_1 , останній дізнався про існування оспорюваних ним постанов державного виконавця про накладення арешту на кошти, що знаходяться на його рахунку У АТ КБ «Приватбанк», 28.10.2020 року, коли його було повідомлено, що на його рахунок у банку за постановами державного виконавця накладений арешт, для підтвердження чого банк надіслав на його електронну адресу копії цих постанов. При цьому, наголосила, що у матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , датована 08.10.2020 року та зареєстрована, згідно вхідного штампу ДВС - 20.10.2020 року, у якій він просить скасувати накладення штрафів, зняти арешт з коштів та майна і закрити виконавчі провадження №62775864, №62878209 та №53090270, тобто ті провадження, які є предметом даної скарги. Таким чином, наведена обставина по-перше, спростовує твердження ОСОБА_1 про його першу обізнаність із оспорюваними постановами 28.10.2020 року, а по-друге, свідчить про його введення в оману суду та є зловживанням скаржником своїми процесуальними правами. А також зазначила, що при розгляді скарги ОСОБА_1 попереднім складом суду, у якій він особисто приймав участь та заявляв, що вперше про оспорювані постанови він дізнався одразу після їх винесення, оскільки державним виконавцем їх було направлено на його електронну адресу. Вказала, що 18.11.2020 року ОСОБА_1 звернувшись повторно до суду із скаргою фактично звернувся вперше. Зауважила, що ОСОБА_1 був обізнаний із оскаржуваними ним постановами принаймні 08.10.2020 року, з огляду на що, передбачений законом 10-денний строк на подання скарги до суду ним пропущено, крім того, на думку представника заінтересованої особи, поважних причин для поновлення пропущеного строку скаржником не повідомлено та не доведено їх наявність.

Замостянський відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) явку представника у судове засідання не забезпечив, однак 09.07.2021 року на офіційну електронну пошту суду надійшов лист №52116/18.24-25/9 від 10.06.2021 року за підписом старшого державного виконавця Дейдеша С.І. згідно якого останній повідомив, що оскаржувані заявником постанови скасовані, просив провести розгляд справи без представника відділу та в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та виконавчих проваджень, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" при вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч. 2 ст. 449 ЦПК України).

Як стверджував заявник та його представник, про оскаржувані постанови про арешт коштів боржника від 10.08.2020 року по виконавчому провадженню №62775864 та від 02.10.2020 року по виконавчих провадженнях № 62878209 і №63090270, винесені державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дячуком В.В., скаржнику стало відомо 28.10.2020 року з повідомлення АТ КБ "Приватбанк". 09.11.2020 року, тобто у десятиденний строк з дня коли він дізнався про порушення своїх прав, ним була подана скарга до Вінницького міського суду Вінницької області, але ухвалою суду від 11.11.2020 року повернута, оскільки до скарги не були додані докази надіслання скарги іншим учасникам справи. Після усунення вказаних недоліків скарга була подана до суду 18.11.2020 року.

Відповідно до штампу Вінницького міського суду Вінницької області про отримання, заявник звернувся до суду із даною скаргою 18.11.2020 року.

Згідно із ч. 1 ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч. 1 ст. 123 ЦПК України).

Статтею 124 ЦПК України визначено закінчення процесуальних строків.

Згідно із ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно із ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом встановлено, що із доданої ОСОБА_1 до матеріалів скарги копії заяви, адресованої начальнику Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Хмельницький Р. Совіку, заявник ОСОБА_1 просив скасувати накладення штрафів за ВП 62775864 та ВП 62878209, зняти арешт з коштів та майна, закрити ВП 62775864, ВП 62878209, ВП 63090270. Разом з тим, вказав, що станом на 21.09.2020 року ВП 62604161 було закрито. Постанови про накладення штрафів з арештом майна і накладенням арешту на кошти було винесено в окремі виконавчі провадження: ВП 62775864, ВП 62878209, ВП 63090270. 23.09.2020 року постановою Вінницького апеляційного суду по справі 127/30529/18, рішення суду першої інстанції, за яким було видано виконавчий лист та відкрито ВП 62604161 було скасовано.

При цьому, суд звертає увагу, що вищевказана заява підписана ОСОБА_1 08.10.2020 року та містить відмітку про отримання вхідної кореспонденції датовану 20.10.2020 року, що свідчить про те, що про існування оскаржуваних постанов ОСОБА_1 було достеменно відомо ще 20.10.2020 року (а його заява з підписом датована взагалі 08.10.2020 року), проте, вперше до суду ОСОБА_1 із вказаною скаргою звернувся лише 09.11.2020 року, тобто вже з пропуском десятиденного строку на оскарження рішення, дії державного виконавця, який обчислюється з моменту, коли ОСОБА_1 дізнався про порушення його права.

Отже, в даному випадку, строк на вчинення процесуальної дії закінчився 02.11.2020. Скарга подана до суду вперше скаржником 09.11.2020, тобто із пропуском встановленого законом процесуального строку. Таким чином, згідно із ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії скаржником втрачено.

Скаржником до суду подавалось клопотання про поновлення строку для звернення із скаргою на дії державного виконавця, однак доказів поважності причин пропуску процесуального строку встановленого законом суду не надано.

Суд звертає увагу заявника на те, що пропуск зазначених строків, які визначаються як процесуальні строки, не є підставою для відмови у прийнятті скарги, оскільки вони можуть бути поновлені судом за наявності поважних причин і на них поширюються правила ст. 127 ЦПК України.

На зазначене вище також звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові Пленуму № 6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (із змінами від 03.06.2016) та інформаційному листі № 24-152/0/4-13 від 28.01.2013 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі».

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи, зокрема, зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом строки.

Дотримання строку звернення до суду із скаргою є однією з умов для реалізації права, вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у відносинах.

Отже, чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

З пояснень ОСОБА_1 наданих у судовому засіданні слідує, що останній вважає, що ним не пропущено строку звернення до суду з скаргою, але оскільки його скаргу було залишено без розгляду, його представником було подано заяву про поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку звернення до суду.

При цьому, представник заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокат Ткаченко Т.В. просила дану скаргу залишити без розгляду, заперечувала щодо поновлення процесуального строку, зауважила про відсутність поважних причин.

Таким чином, судом встановлено, що заявником пропущено строк звернення до суду із скаргою на дії, постанови державного виконавця, подано клопотання про поновлення вказаного строку, однак доказів поважності причин пропуску процесуального строку встановленого законом суду не надано.

Згідно із ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про залишення скарги без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ч. 1 ст. 120, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. ст. 124, 126, ч. 1 ст. 127, ст. ст. 258-260, ст. ст. 353, 354, ч. 1 ст. 447, ч. 1 ст. 449 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У Задоволення клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Герасимишиної Тетяни Віталіївни - відмовити.

Скаргу ОСОБА_1 на дії Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), заінтересована особа ОСОБА_2 - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний тест ухвали суду виготовлено 15.11.2021 року.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна