Справа № 161/326/21
Провадження № 2/161/1384/21
У Х В А Л А

13 січня 2021 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кихтюк Р.М., при секретарі Демчук Т.В.., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання незаконним рішення.

У поданій заяві просить суд в порядку забезпечення позову зупинити видачу виконкомом Луцької міської ради ордерів на житло в АДРЕСА_1 згідно протоколу №9 від 21.12.2020 року засідання житлової комісії Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби України, до вирішення справи по суті.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з нормами статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 151 ЦПК України).

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому, при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити, так як вказаним заходом забезпечення буде фактично вирішено позовна вимога і при цьому суд не вбачає підстав, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

А тому, з врахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для забезпечення позову, у зв`язку з чим приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання незаконним рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк