КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Спеней О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимирівни, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про визнання нотаріальної дії незаконною,

ВСТАНОВИВ:

Ужовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду м з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В., треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просила суд:

- визнати дії відповідачки по посвідченню договору купівлі - продажу квартири, за яким позивачка в особі ОСОБА_2 (що діяла на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 24 березня 2010р. за реєстровим № 1032) продала, а ОСОБА_3 купив квартиру АДРЕСА_1 - незаконними.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що їй на праві власності належала зазначена вище квартира. 24 березня 2010р. нею була підписана довіреність за якою вона уповноважила ОСОБА_2 розпоряджатися вказаною квартирою, в тому числі з правом продажу.

19 квітня 2010р. позивачка звернулась до нотаріуса та припинила дію довіреності, проте 30 квітня 2010р. за вказаною довіреністю ОСОБА_2 , діючи в інтересах позивачки продала ОСОБА_3 квартиру, яка належала на праві власності позивачці.

З відповіді Директора департаменту технологічного забезпечення інформаційних систем вбачається, що в скороченому витягу, який був сформований відповідачкою, містилася інформація про припинення довіреності,Ю а тому відповідач не мала права посвідчувати договір купівлі-продажу квартири, а її дії були незаконними.

Також, позивачці стало відомо та вона ознайомилася із сформованим Скороченим витягом з Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреностей) від 30 квітня 2010 року, номер витягу 14379184), виготовленим на бланку РМ №391153 при розгляді справи в Дарницькому районному суді м. Києва, де відповідачка на вимогу суду надала належним чином завірені копії нотаріальної справи щодо укладення договору купівлі-продажу квартири від 30 квітня 2010р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Надана копія Скороченого витягу з Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреностей) від 30 квітня 2010р., номер витягу 14379184, виготовлений на бланку РМ №391153, а не на бланку УВ, оригінал якого для огляду надано суду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2016р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 березня 2016р., в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищогоспеціалізованого судуУкраїни з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2016р., касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення першої та ухвалу апеляційної інстанції скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 08 липня 2021 року залишено без задоволення позов ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимирівни, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про визнання нотаріальної дії незаконною.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Вказує, що станом на 30 квітня 2010 року при перевірці дійсності Довіреності, відомості про припинення Довіреності були в Єдиному реєстрі довіреностей та це підтверджується наступними матеріалами справи, а саме: Роздрукованим з Єдиного реєстру довіреностей скороченим витягом від 30.04.2010 № 14379184 по реєстратору Чорнєй В.В., надісланим на адресу суду ДП «Національні інформаційні системи», на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 04.06.2018 у справі № 761/28677/15-ц, в якому міститься інформація про припинення дії Довіреності. Відомістю виконання дій по реєстратору Чорнєй В.В. з Єдиного реєстру довіреностей за період з 30.04.2010 по 30.04.2010, в якому міститься інформація про перевірку дійсності довіреності (формування Скороч. Витяга), Перегляд: Скороченого витягу (перевірка) та Друк: Скороченого витягу (перевірка) та зазначено, що Витяг виготовлено на бланках: РМ 391153, 30.04.2010, 30.04.2010 11:48.

Звертає увагу суду на те, що нотаріусом до матеріалів справи долучено не завірену копію Скороченого витягу від 30.04.2010 № 14379184, але на бланку УВ 896572, але, згідно відповіді ДП «Національні інформаційні системи» від 20.11.2018 № 5060/03.3-13 надісланої на адресу суду ДП «Національні інформаційні системи», на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 04.06.2018 у даній справі повідомлено, що бланк серії УВ 896572 є спеціальним бланком документів інформаційної системи Міністерства юстиції України, облік яких ведеться в Реєстрі спеціальних бланків документів інформаційної системи Міністерства юстиції України, в якому містяться інформація про видачу бланків, а також інформація про зіпсовані, дефектні, відсутні, втрачені та викрадені бланки та відповідно до даних вказаного Реєстру, спеціальний бланк документів інформаційної системи Міністерства юстиції України серії УВ 896572 був виданий 16.08.2011 приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В.. Отже, Скорочений витяг на бланку УВ 896572, копія якого, Нотаріусом долучена до матеріалів справи, був роздрукований вже після 16.08.2011 року, а 30.04.2010 11:48 Нотаріусом роздруковано Скорочений витяг на бланку РМ 391153, де містилася інформація про припинення дії Довіреності, а тому дії Нотаріуса по посвідченню Договору купівлі-продажу квартири є незаконними.

Щодо строку позовної давності зазначає, що Скорочений витяг містив інформацію про припинення дії Довіреності, позивачці стало відомо з відповіді від 30.06.2015 № 16224-0-33-15/13, № 16225-0-33-15/13, на адвокатський запит за підписом Заступника Міністра юстиції України - керівника апарату Оксани Іванченко, де зазначено, що за інформацією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, що є адміністратором Єдиного реєстру, відповідно до пункту 1.4 Положення про єдиний реєстр довіреностей, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 28.12.2006 за № 111/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.12.2006 за № 1378/13252, скорочений витяг з Єдиного реєстру довіреностей від 30.04.2010 № 14379184 складався з двох аркушів та на момент його отримання містив відомості про стан довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М. 24.03.2010 за реєстровим № 1032. щодо припинення її дії та дату і час реєстрації припинення дії, а саме 19.04.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М. (том 1 арк. 21-23).

Участики справи відзивів на апеляційну скаргу, у встановлений апеляційним судом строк, не надали.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без задоволення позов, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позивачка протягом всього часу розгляду справи в суді не повідомила суду, за захистом якого порушеного права чи інтерсу вона звернулась до суду з вказаним позовом, враховуючи те, що нею були отриманні грошові кошти за продаж належної їй квартири.

Однак, такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності від 18 серпня 2008р. належала на праві власності позивачці ОСОБА_1 .

24 березня 2010р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М. була посвідчена довіреність від імені позивачки ОСОБА_1 за якою вона уповноважила ОСОБА_2 представляти її інтереси щодо володіння та розпорядження цією квартирою НОМЕР_1 . Довіреність зареєстрована в реєстрі за №1032.

19 квітня 2010р. за заявою позивачки ОСОБА_1 було припинено дію довіреності від 24 березня 2010р., яка зареєстрована в реєстрі за №1032.

В цей же день (19 квітня 2010р. о 12:55 год.) приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкода О.М. до Єдиного реєстру довіреностей внесено реєстраційний запис № 30244342 про припинення дії довіреності.

28 квітня 2010р. чоловіком позивачки ОСОБА_1 , ОСОБА_4 надано нотаріальну згоду на продаж дружиною ОСОБА_1 за ціну та на умовах за її розсудом квартири АДРЕСА_1 (вказана нотаріальна згода міститься в матеріалах нотаріальної справи відповідача та посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою Т.Ю. за № 1586).

30 квітня 2010р. відповідачкою, як приватним нотаріусом посвідчено договір купівлі-продажу квартири, за яким позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла ОСОБА_2 продала ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 . Договір купівлі - продажу квартири зареєстровано в реєстрі за № 1277.

Під час вчинення відповідачем нотаріальної дії щодо посвідчення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 нею перевірено:

-відсутність податкових застав в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про податкові застави, що підтверджується витягом № 27020812 від 30 квітня 2010p.;

-відсутність заборони та арешту на квартиру в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що підтверджується витягом № 27020982 від 30 квітня 2010p.;

-відсутність іпотеки квартири в Державному реєстрі іпотек, що підтверджується витягом № 27020931 від 30 квітня 2010p.;

-наявність належним чином оформлених згод від другого із подружжя на укладення договору купівлі - продажу квартири: дружини ОСОБА_3 (покупця) - ОСОБА_5 (згода дружини, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. 30 квітня 2010р. за реєстровим № 1274); чоловіка позивачки ОСОБА_1 (продавця) - ОСОБА_4 , (згода, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою Т.Ю. 28 квітня 2010р. за реєстровим № 1586);

-сплата 1% збору до Пенсійного фонду за придбання нерухомого майна.

Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 було укладено від імені продавця (позивачки) за довіреністю на ім`я ОСОБА_2 .

Дійсність довіреності перевіряється нотаріусом за допомогою Єдиного реєстру довіреностей за винятком довіреностей, які складено за кордоном з участю іноземних властей або які від них виходять, за умови їх легалізації уповноваженими органами. Без легалізації такі довіреності приймаються нотаріусами у тих випадках, коли це передбачено законодавством України, міжнародними договорами, в яких бере участь Україна. За результатами перевірки дійсності довіреності (її дубліката) виготовляється витяг з Єдиного реєстру довіреностей, який додається до примірника правочину, що залишається у справах нотаріуса.

30 квітня 2010р. о 11:45 год. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. здійснено запит до Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреності) та згідно скороченого витягу, в реєстрі існував один запис № 30244342 про посвідчення довіреності 24 березня 2010р. Відомості про припинення довіреності відсутні.

Під час посвідчення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , відповідачкою надруковано Скорочений витяг з Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреності) на спеціальному бланку інформаційної системи Міністерства юстиції України серії РМ №391153, але з численними перевірками Міністерства юстиції України за зверненнями позивачки, оригінал цього бланку втрачено, тому нею прийнято рішення надрукувати ще один екземпляр Скороченого витягу з Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреностей), який наразі міститься в матеріалах нотаріальної справи серії УВ №896572.

Листом від 30 червня 2015р. №16224-0-33-15/13 Міністерство юстиції України повідомило, що Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві за дорученням Міністерства юстиції України проведено перевірку щодо посвідчення 30 квітня 2010р. приватним нотаріусом Чорнєй В.В. договору купівлі-продажу квартири. В листі також зазначено, що нотаріусом зроблено запит щодо стану довіреності та за наявним скороченим витягом, відомості щодо стану довіреності у відповідності до п. 42 Інструкції відсутні. Зі змісту листа вбачається, що в свою чергу підтверджує пояснення представника відповідача, що при перевірці витребувані оригінали документів, які були надані та зібрані при посвідчені договору купівлі-продажу 30 квітня 2010р..

29 липня 2015р. листом за №273/01-09 ДП «Національні інформаційні системи» зазначило, що 30 квітня 2010р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. сформовано скорочений витяг з Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреності) №14379184, в якому містилась інформація, зокрема, про припинення дії довіреності (дата припинення 19 квітня 2010р.), посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М. 24 березня 2010р. за номером у реєстрі нотаріальних дій №1032.

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом Приватного підприємства «Юс - Центр» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди спірної квартири і визнання дійсним договору купівлі - продажу квартири.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва по справі № 2-1357/11 від 06 червня 2011р., яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 березня 2012р., відмовлено в задоволенні первісного позову Приватного підприємства «Юс - Центр» до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення; відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 і ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу недійсним; позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 - задоволено частково. Договір оренди квартири, укладений 20 квітня 2010р. між Приватним підприємством «Юс - Центр» та ОСОБА_1 - визнано недійсним. В решті позову - відмовлено. Як вбачається з цього рішення суду, Приватне підприємство «Юс - Центр» звернулося до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні квартири АДРЕСА_1 шляхом виселення відповідача ОСОБА_3 і вселення в зазначену квартиру директора цього підприємства. Посилаючись на те, що за договором оренди квартира НОМЕР_1 була надана позивачу, але відповідач ОСОБА_3 , не розрахувавшись повністю за придбану у відповідачки ОСОБА_1 спірну квартиру, самоправно змінив замки на вхідних дверях і створив перешкоди для її користування.

ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом про визнання договору купівлі - продажу спірної квартири недійсним і посилалась на те, що її представник ОСОБА_2 при підписанні оспорюваного договору діяла без належно оформлених повноважень та необхідного обсягу цивільної дієздатності. Стверджувала, що надана ОСОБА_2 довіреність до підписання договору купівлі-продажу квартири була позивачкою скасована і відповідачка не мала права підписувати цей договір.

ОСОБА_3 також звернувся із зустрічним позовом про визнання недійсним договору оренди спірної квартири і визнання дійсним договору купівлі - продажу спірної квартири від 30 квітня 2010р. Послався на те, що оспорюваний договір оренди був укладений відповідачами ОСОБА_1 і ПП «ЮС Центр» «заднім числом» без наміру передавати спірну квартиру в оренду, а лише з метою перешкодити йому в користуванні своєю власністю. Стверджував, що 30 квітня 2010р. він уклав з ОСОБА_1 , в особі її представника ОСОБА_2 договір купівлі - продажу спірної квартири, вартістю 95000,0 дол. США, з яких передав ОСОБА_2 75000,0 дол. США, а решту повинен був заплатити до 20 вересня 2010р., але відповідачка стала ухилятися від отримання залишку коштів, а потім стала безпідставно оспорювати цей договір, чим порушила його права.

Рішенням суду встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 , після отримання довіреності, знайшла покупця ОСОБА_3 , який погодився придбати спірну квартиру за 95000,0 дол. США. Потім вона домовилась з ОСОБА_3 про те, що договір купівлі - продажу буде укладатись 30 квітня 2010р. і при підготовці документів від ОСОБА_4 вона отримала нотаріально посвідчену згоду на продаж його дружиною ОСОБА_1 спірної квартири. ОСОБА_4 підтвердив 28 квітня 2010р., що договір купівлі - продажу квартири укладається в інтересах їх сім`ї, на попередньо обговорених умовах і укладання цього договору відповідає їх спільному з ОСОБА_1 волевиявленню. Відповідачка ОСОБА_2 пояснила, що ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_1 не попереджали її про скасовану довіреність на її ім`я, а якщо б вона знала про скасовану довіреність, то ніколи б не підписала договір купівлі - продажу спірної квартири, в інтересах ОСОБА_1 ОСОБА_3 пояснив, що перед підписанням договору купівлі - продажу повноваження ОСОБА_2 за довіреністю були перевірені нотаріусом Чорнєй В.В. і сумнівів в її дієздатності не виникало. Також рішенням суду було встановлено, що ОСОБА_1 взагалі не повідомила ОСОБА_2 про скасування довіреності на її ім`я.

Як встановлено Апеляційним судом м. Києва в ухвалі від 22 березня 2012р., представник ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначав, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не надав належної оцінки діям нотаріуса Чорнєй В.В. по перевірці дійсності довіреності, на підставі якої ОСОБА_2 представляла інтереси, проте колегія суддів відхилила такі посилання, оскільки згідно вимог ст. 43 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом було перевірено дійсність довіреності та сформовано скорочений витяг з Єдиного реєстру довіреностей.

Відповідачкою виконані вимоги діючого законодавства в частині перевірки чинності довіреності, суду не надано доказів, що отриманий скорочений витяг є підробленим чи нотаріус діяв неправомірно, враховуючи, що оцінка діям нотаріуса Чорнєй В.В. по перевірці дійсності довіреності проводилась при розгляді вищезазначеної справи Дарницьким районним судом м. Києва, що встановлено ухвалою Апеляційного суду м. Києва, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Крім того в судовому засіданні суду першої інстанції позивачка пояснила, що вона приймала участь у розгляді справи Дарницьким районним судом м. Києва та скорочений витяг, який вона надала до матеріалів даної позовної заяви отриманий з матеріалів цивільної справи, яка розглядалась судом в 2011р.

На копії скороченого витягу з Єдиного реєстру довіреностей міститься відмітка про те, що 09 березня 2011р. нотаріус завірила зазначену копію витягу.

Проте позивачка звернулась до суду з позовом в жовтні 2015р., тобто після спливу трирічного строку позовної давності, яка визначена ст. 257 ЦК України, оскільки про існування скороченого витягу їй стало відомо в 2011р.

Старшим слідчим відділу поліції №4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції Лібега Р.М., розглянувши матеріали кримінального провадження №006487 від 12 квітня 2013р., було винесено постанову про закриття кримінального провадження за зверненням ОСОБА_1 по факту використання підроблених документів нотаріусом Чорнєй В.В. у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Протокольною ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 квітня 2017р. задоволено клопотання сторони позивача про залучення до участі у справі, в якості третьої особи «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 липня 2017р. витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шкоди О.М.:

- належним чином засвідчені копії матеріалів справи щодо посвідчення відкликання довіреності, виданої ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 24 березня 2010р. разом з поданою ОСОБА_1 заявою про відкликання довіреності;

- належним чином засвідчений витяг з журналу реєстрації вхідних документів за 2010р. та належним чином засвідчений витяг з журналу реєстрації нотаріальних дій за 24 березня 2010 р., щодо посвідчення вищезазначеної нотаріальної дії (відкликання довіреності ОСОБА_1 ).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2018р. витребувано у ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, належним чином засвідчені копії:

- відомості з Єдиного реєстру довіреностей, щодо витягу №14379184 сформованого 30 квітня 2010р. об 11:48:08 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В.;

- інформацію, чи роздруковувався витяг з Єдиного реєстру довіреностей №14379184 сформований 30 квітня 2010 р. об 11:48:08 та на яких бланках;

- відомості чи відвантажувався приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. спеціальний бланк нотаріальних документів УВ №896572 (якщо так то коли), чи іншому нотаріусу.

У листі від 30 листопада 2018 року №5060/03.3-13 №5060/03.3-13 ДП "Національні інформаційні системи" зазначено інформацію про те, що 30 квітня 2010р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. здійснено запит до Єдиного реєстру довіреностей про перевірку дійсності довіреності (формування Скороч. витяга) та Друк: Скороченого витягу (перевірка) у якому міститься інформація про припинення 19.04.2010 року дії довіреності від 24.03.2010 року.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про залишення позову без задоволення, однак не вірно визначився із мотивами при ухваленні вказаного судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено, що відповідач маючи дані про відкликання довіреності, які зазначались у скороченому витязі від 30 квітня 2010 року в порушення вимог цивільного законодавства незаконно 30 квітня 2010 року посвідчила договір купівлі-продажу, за яким позивачка в особі ОСОБА_2 (що діяла на підставі довіреності, посвідченої 24 березня 2010р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М.) подала, а ОСОБА_3 купив квартиру АДРЕСА_1 .

Вищезазначені обставини підтверджуються у листі від 30 листопада 2018 року №5060/03.3-13 ДП "Національні інформаційні системи".

Таким чином, апеляційний суд вважає, що обставини та доводи на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження у позові.

Апеляційним судом також встановлено, що позивач отримала Скорочений витяг з Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреності) 09 березня 2011р, що підтверджується відміткою нотаріуса про завірення зазначеної копії витягу (том 1, а.с. 12).

Звернулась позивач до суду з вказаним позовом 01 жовтня2015р., і жодним наданим суду доказом не підтверджено обставини про те, що позивач не могла дізнатися про порушення свого права раніше (том 1, а.с. 1).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звертався за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 60 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Зазначені висновки містяться у Постановах Верховного суду від 27 березня 2019 року у справі №533/1001/16-ц та від 10 грудня 2019 року справа № 454/2427/16-ц, а також у постановах Верховного Суду України у постановах від 16 листопада 2016 року в справі №6-2469цс16, від 28 вересня 2016 року в справі №6-832цс15,від 14 вересня 2016 року в справі №6-2165цс15,від 29 жовтня 2014 року в справі № 6-152цс14, від 21 грудня 2016 року в справі № 6-1503цс16 та інших.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку про те, позивач звернуласьдо суду з позовом поза межами строку позовної давності та не навела доводів щодо поважності причин пропуску цього строку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення на підставі положень ст. 257 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК Українизміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Відповідно до частини 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Враховуючи, що змінено було лише мотиви відмови у задоволенні позову, підстав для зміни розподілу судових витрат немає.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального, і порушенням норм процесуального права, і підлягає зміні в мотивувальній частині в частині залишення позову без задоволення у відповідності до ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 липня 2021 рокузмінити в мотивувальній частині, виклавши її в редакції цієї постанови.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «10» листопада 2021 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіД.Р. Гаращенко
О.І. Сліпченко