Справа №705/3530/16-ц
2/705/2304/21

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючої-судді Годік Л.С.
при секретарі Заболотній Т.М.
за участю: позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про перешкоди та інші правомочності в управлінні спільним майном,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про перешкоди та інші правомочності в управлінні спільним майном. Зазначає, що йому та відповідачу належить на праві спільної часткової власності квартира на підставі дублікату договору дарування, посвідченого Уманською міською державною конторою від 27.01.1994 р. № 2-1577. Режим управління квартирою не передбачав виділення належних часток, але з умовою повного урахування їхніх інтересів на засадах рівності, а у разі недосягнення згоди- вирішувати в судовому порядку. За минулі роки відповідач не набула особистого права власності та застосовуючи схему обкрадання і протиправної поведінки зайняла житлові приміщення, що перевищують розмір її частки і створює йому перешкоди у вигляді обмеження доступу до спільних приміщень, перебудувала їх без достатніх правових підстав і без його згоди передає в найм та інше. Згідно Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України привласнені приміщення підлягають поверненню у спільну власність із незаконного володіння.
Просить суд: зобов`язати відповідача впродовж трьох місяців узгодити та оформити свої права на само виділену частку в натурі спільної власності квартири АДРЕСА_1 і в обсязі передбаченого договором дарування; встановити конкретний термін усунення перешкод у разі відмови від оформлення офіційних документів: протягом місяця від дати судового рішення виселити тимчасових мешканців, що проживають у відповідача з порушенням паспортного режиму, негайно припинити використання без відповідних повноважень відповідачем спільної квартири, як міні готелю і направити окрему ухвалу до правоохоронних органів за надання незаконних послуг з проживання, зобов`язати відповідача в межах десяти днів, замовити проект перепланування для приведення квартири добровільно у попередній стан та невідкладно влаштувати додатковий дверний отвір з метою вільного доступу до спільних приміщень, а при відсутності прогресу, примусово виконати ці двері за рахунок коштів відповідача з допомогою зацікавлених осіб; зобов`язати відповідача постійно дотримуватись вимог правил експлуатації спільних приміщень, будинку та при будинкової території, санітарних норм, правил пожежної і газової безпеки; збитки завдані позивачу, що пов`язані із зниженням якості життя, викликаних діями відповідача, відшкодувати на загальних підставах та згідно рішення суду; судовий збір в сумі 515,20 грн. стягнути з відповідача в дохід держави.
03.07.2017 року позивачем ОСОБА_1 було подано до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просив суд: зобов`язати відповідача впродовж трьох місяців оформити своє право власності на частку домоволодіння по АДРЕСА_2 в обсязі договору дарування; зобов`язати відповідача в місячний строк влаштувати додатково два двірних отвора до спільних приміщень домоволодіння з боку вхідних дверей і коридора; зобов`язати відповідача компенсувати ОСОБА_1 витрати на влаштування відновлення двірного отвору до спільних житлових кімнат у сумі 5250 грн.; зобов`язати відповідача відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1247 грн. за втрату душевної рівноваги внаслідок відриву від звичайних занять; судовий збір за майновий характер позову 640 грн. і за моральне відшкодування 1000 грн. стягнути з відповідача до Державного бюджету України.
15.12.2017 р. ОСОБА_1 подав до суду заяву про збільшення позовних вимог посилаючись на те, що по договору дарування 1994 р. йому та ОСОБА_2 були передані в спільне користування нежитлові підвальні приміщення та господарські будівлі і споруди, але з часом ОСОБА_2 виділила собі деякі з них в тимчасове користування і згодом закрила доступ до них, відновлювати попередній порядок не збирається, веде себе агресивно, демонструє зневагу і презирство. В результаті посягання і захвата його частки спільного майна він постраждав і зазнав моральної шкоди у розмірі 5000 грн. посилена перевтома, нервові зриви, приниження і знецінення його прав. Просить суд: зобов`язати ОСОБА_2 відновити спільне користування допоміжних приміщень і господарських споруд по договору дарування 1994 р.; стягнути з ОСОБА_2 на його користь 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди; встановити на період судового розгляду заборону на відчуження допоміжних приміщень і господарських споруд; оплату судового збору покласти на відповідача.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задоволити.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином.
Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.
Вивчивши матеріали справи, надані докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суддя вважає позовну заяву не обґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що 27 травня 1994 року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 та ОСОБА_1 1/3 частину житлового будинку в рівних долях з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться на присадибній земельній ділянці розміром 2035 кв.м., що підтверджується договором дарування від 27.05.1994 року, посвідчений державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори Очеретяною В.В.
У якості підстави своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив створення перешкод ОСОБА_2 у вигляді обмеження доступу до спільних приміщень, перебудову їх без його згоди.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин.
За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо порушення його прав, свобод чи законних інтересів при розпорядженні ОСОБА_2 своєю власністю, що належить їй на підставі договору дарування від 27 травня 1994 року. Та відповідно, що ОСОБА_2 своїми діями завдала шкоди позивачу.
Моральна шкода це витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
В судовому засіданні позивачем не доведено, що він зазнав моральної шкоди внаслідок дій відповідача.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На позивача покладений обов`язок довести в суді ті обставини, що позивач уповноважений звертатися до суду з відповідним позовом і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень цивільного законодавства України. Тобто, позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 76-83 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак таких доказів він не надав. Таким чином, при викладених обставинах, у зв`язку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві позов не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 7, 10, 12, 13, 18, 81, 133, 141, 258-260, 263-265, 280-283, 355 ЦПК України, суд
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про перешкоди та інші правомочності в управлінні спільним майном.
Заочне рішення може бути переглянуте Уманським міськрайонним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідачів. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Леся Сергіївна Годік