Житомирський апеляційний суд
Справа №279/2132/21 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А.
Категорія 68 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Талько О.Б, Павицької Т.М.

з участю секретаря

судового засідання: Дяченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №279/2132/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 липня 2021 року, яке ухвалено суддею Недашківською Л.А.

встановив:

В квітні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 грудня 2020 року на користь повнолітньої дочки ОСОБА_3 на період її навчання по 30.06.2023, з 1/4 до 1/6 частини його доходу щомісячно, а також зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 лютого 2021 року, на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що на даний час працює майстром в Локомотивному депо м. Коростеня та має регулярний заробіток в середньому 7000 грн. на місяць, з якого більше половини щомісячно стягуються аліменти, що ставить його в скрутне матеріальне становище. Вважає, що на даний час його матеріальне становище погіршилося і він не має коштів для проживання на рівні законодавчо встановленого прожиткового мінімуму, що виключає можливість сплачувати аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/2 частини заробітку.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 липня 2021 року позов задоволено.

Зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 грудня 2020 року у справі №279/4138/20 та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на період її навчання у Національному транспортному університеті до 30 червня 2023 року.

Також зменшено розмір аліментів, визначений рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16.02.2021 року у справі №279/4069/20 та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 , посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати в повному обсязі та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції під час прийняття рішення не звернув увагу на те, що призначення аліментів на утримання ще однієї дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів в розумінні ст. 192 СК України. При цьому підставою для такої зміни може бути погіршення матеріального стану платника аліментів, однак позивачем не було надано жодних доказів погіршення його майнового стану. Обставини, на які посилається позивач, а саме наявність другої дитини, існували на час ухвалення вказаних рішень та були враховані судами при визначенні розміру аліментів. Крім того, суд не врахував та не надав належної оцінки довідці про доходи відповідача, яка свідчить, що з лютого 2021 року його середньомісячна заробітна плата становить 13000 -14000 грн.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. При цьому зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки позивач під час розгляду справи не довів належними та допустимими доказами погіршення свого майнового стану після ухвалення рішення про стягнення аліментів на малолітню дитину.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з`явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Під час розгляду справи було встановлено, що на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 грудня 2020 року у справі 279/4138/20, з ОСОБА_1 на користь повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягуються аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на період її навчання у Національного транспортного університету, починаючи з 01.09.2020 по 30.06.2023 (а.с.10).

На підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 лютого 2021 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) позивача щомісячно, починаючи з 26 серпня 2020 рок і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.11).

Згідно довідки від 10 червня 2021 року, яка видана виробничим підрозділом «Локомотивне депо Коростень» регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця», позивач ОСОБА_1 працює майстром локомотивного депо дільниці 1 групи та його заробітна плата за січень 2021 р. склала 14143,83 грн, за лютий 2021 р. 12628,92 грн, за березень 13832,48 грн, за квітень 2021 р. 13690,16 грн, за травень 14284,13 грн (а.с.38).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову та зменшуючи розмір присуджених на користь відповідачів аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що прийняття судом рішення про стягнення аліментів на утримання іншої дитини є зміною матеріального стану платника аліментів, що зумовлює застосування положень ст. 192 СК України щодо пропорційного зменшення розміру аліментів на утримання обох дітей.

Проте такий висновок суду є помилковим виходячи з наступного.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, закон пов`язує виникнення права на зміну розміру аліментів зі зміною матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, якщо такі обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів (визначення аліментів за домовленістю між батьками).

Отже, враховуючи встановлений частиною першою статті 81 ЦПК України обов`язок доказування, у справах про зміну розміру аліментів позивач повинен довести як наявність обставин, передбачених статтею 192 СК України, так і те, що ці обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів (визначення аліментів за домовленістю між батьками) та існують на момент звернення з позовом.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь повнолітньої дочки ОСОБА_3 на період її навчаннядо 1/6 частини доходу позивача.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційний суд вважає, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували, як цього вимагають положення ст. 192 СК України, з часу визначення розміру аліментів судом, яке відбулось у грудні 2020 року, погіршення матеріального стану позивача, яке повинно враховуватись судом при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів. Вказані зміни мають реально відбуватись і підлягають доказуванню, оскільки є визначальними для зміни (зменшення) розміру аліментів.

Так звертаючись з позовом до суду, позивач як на підставу своїх вимог посилається на те, що на даний час розмір його заробітної плати виключає можливість сплачувати аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/2 частини заробітку, оскільки матеріальне становище погіршилося і він не має достатніх коштів для проживання на рівні законодавчо встановленого прожиткового мінімуму.

Разом з тим, під час розгляду справи було встановлено, що на даний час позивач працює майстром локомотивного депо і розмір його середньомісячної заробітної плати становить 13000-14000 грн, при визначені розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в період з 01.07.2021 по 30.11.2021 в сумі 2379 грн, що свідчить про спроможність позивача сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. При цьому матеріали справи не містять будь-яких інших доказів які б свідчили про те, що матеріальне становище позивача з часу стягнення з нього на користь повнолітньої дочки аліментів погіршився.

Крім того, суд першої інстанції зменшуючи розмір аліментів не звернув увагу на ту обставину, що призначення аліментів на утримання ще однієї дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів в розумінні ст. 192 СК України, без доведення погіршення майнового стану платника аліментів. Вказана обставина, а саме наявність малолітньої дитини ОСОБА_5 , існувала на час ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_6 , а тому висновок суду про наявність підстав для зменшення розміру аліментів з вказаної обставини є помилковим.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки наявним доказам у справі та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зменшення розміру присуджених з позивача на користь повнолітньої доньки ОСОБА_3 аліментів, які стягуються на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 грудня 2020 року у справі №279/4138/20, з ј до 1/6 частини заробітку позивача.

Таким чином, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, призвело до ухвалення у справі незаконного рішення, а тому останнє у даній частині підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову з вищевказаних підстав (п.3, п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України).

Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду в частині зменшення розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 лютого 2021 року з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання малолітньої донки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відповідач ОСОБА_2 не уповноважувала відповідача ОСОБА_3 на подання апеляційної скарги в її інтересах.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 липня 2021 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.12.2020 по справі № 279/4138/20 скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні даних вимог.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 листопада 2021 року.

Головуючий Судді