СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14984/19

пр. № 2/759/411/21

19 травня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Шум Л.М.

за участю секретаря: Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, Кооператив по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів (КБЕІГ) «Аврора» в особі директора кооперативу Цибульського Анатолія Івановича, третя особа: Броварська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач у серпні 2019 р. звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що заповітом від 30.06.2017 року ОСОБА_2 заповів все своє майно їй (племінниці) ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер та після його смерті згідно заповіту, вона являється спадкоємцем всього його майна де б воно не було і з чого б воно не складалось.

На підставі заповіту вона прийняла спадщину, шляхом отримання 19.11.2018 року свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори. Спадщина, на яку видано їй свідоцтво, складається з автомобіля марки ГАЗ, модель 2410, 1988 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Таким чином вона вступила в управління та володіння спадковим майном, до складу якого входить гараж (гаражний) бокс НОМЕР_2 ряд 4 в КБЕІГ «Аврора». Спадкова справа №671/2018. Але оформити право власності на вказаний гараж вона не має можливості, оскільки гараж не був зареєстрований на праві власності за спадкодавцем ОСОБА_2 .

Державний нотаріус Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області 20.11.2018 року відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на гараж, оскільки при житті власника право власності на гараж (гаражний бокс) НОМЕР_2 ряд 4 не оформлялось.

Згідно інформаційної довідки КП «Київське МБТІ» від 30.07.20 гараж (гаражний) бокс НОМЕР_2 ряд 4 в КБЕІГ «Аврора» по АДРЕСА_1 на праві власності незареєстрований.

Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на гаражний бокс 37 ряд 4 в обслуговуючому кооперативі (КБЕІГ) «Аврора», що розташований по вул. Сосніних Сім`ї, 18/1 в м. Києві, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнути з відповідачів на її користь витрати та судовий збір в сумі 3 154,20 грн.

Згідно відзиву на позовну заяву, відповідач заперечує проти позову, у зв`язку із його безпідставністю (а.с. 57-60).

19.08.2019 року ухвалою суду розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження (а.с. 51-52).

05.03.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 185)

Суд, в судовому засіданні дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 30.06.2017 року ОСОБА_2 складено заповіт, відповідно до якого він заповів ОСОБА_1 все своє майно (а.с. 7).

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Згідно відповіді Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області №3244/02-14 від 20.11.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж (гаражний бокс) НОМЕР_2 ряд 4 КБЕІГ «Аврора» по вул. Сосніних Сім`ї, 18/1 в м. Києві (а.с. 10).

Судом встановлено, що згідно Інформаційної довідки наданої КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічно інвентаризації» право власності на гараж (гаражний бокс) НОМЕР_2 ряд 4 КБЕІГ «Аврора» по вул. Сосніних Сім`ї, 18/1 незареєстровано (а.с. 11).

Також судом встановлено, що відповідно до довідки голови правління КБЕІГ «Аврора» Цибульського частково пайовий внесок в розмірі 1 600 карбованців був внесений у 1986 році ОСОБА_3 . В подальшому, оскільки ОСОБА_3 вибув, ОСОБА_2 став членом кооперативу. При цьому, пайовий внесок повністю не внесений (всього 2800 карбованців). Наданий ОСОБА_2 гаражний бокс йому не належав, це власність юридичної особи «Кооператив по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Аврора» (а.с. 14).

Зазначені докази представник відповідача ОСОБА_4 підтримав в судовому засіданні. Одночасно пояснив що спірний гаражний бокс не є окремою спорудою, а є частиною суцільного комплексу.

Згідно п.п. а, пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 28.06.1991 року «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» (який був чинний на момент вступу ОСОБА_2 до кооперативу) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

У ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову, оскільки позивачем відповідно до ст. 81 ЦПК України не доведено свої позовні вимоги.

В порядку ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору суд покладає на позивача.

Керуючись ст.ст.328, 392, 1216, 1218, 1268, 1297 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 81, 141, 206, 265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Київської міської ради, Кооператив по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів (КБЕІГ) «Аврора» в особі директора кооперативу Цибульського Анатолія Івановича, третя особа: Броварська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Л.М. Шум