Справа № 476/194/21
Провадження № 2-з/476/1/2021

У Х В А Л А

про забезпечення позову

21.05.2021 року с.м.т. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Минаєвої Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

19.05.2021 року до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на зареєстровану за ОСОБА_2 земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0023, цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, площа: 5,6885 га, місце розташування: Миколаївська область, Єланецький район, Великосербулівська сільська рада. Також просила накласти арешт на усе рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 в межах суми позовних вимог у розмірі 1961605,41 грн.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Суд вбачає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи за наявними доказами.

Вивчивши заяву, суд приходить до слідуючого висновку.

Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно з нормами статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та(або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 3 Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Арешт майна - накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Судом встановлено, що у провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Представник позивача ОСОБА_3 просить забезпечити даний позов шляхом накладення арешту на зареєстровану за ОСОБА_2 земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0023, цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, площа: 5,6885 га, місце розташування: Миколаївська область, Єланецький район, Великосербулівська сільська рада та на усе рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 в межах суми позовних вимог у розмірі 1961605,41 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність, та брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також, відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, зокрема, накласти арешт на майно.

Із викладеного слідує, що заходи забезпечення позову застосовуються для гарантування виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Із наданої представником позивача інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 29.04.2021 року вбачається, що ОСОБА_2 має у приватній власності земельну ділянку площею 5,6885 га, кадастровий номер :02:000:0023.

Судом враховується, що відповідно до п. 5.6.1 Інструкції про проведення виконавчих дій арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам, що застосування саме такого виду забезпечення позову як арешт позивачем належним чином не вмотивовано, і може призвести до безпідставної заборони користуватись майном та передачу його іншим особам, що є обмеженням права власності, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову в частині накладення арешту на земельну ділянку не підлягає задоволенню.

Разом з тим, враховуючи зміст заявлених позовних вимог та запропоновані представником позивача заходи забезпечення позову, на думку суду, достатнім заходом забезпечення позову буде заборона ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження належної йому на праві власності земельної ділянки.

До того ж, суд звертає увагу, що застосування заходу забезпечення позову у вигляді заборони відчуження земельної ділянки належної відповідачу, не позбавляє права користування нею, земельна ділянка продовжує перебувати у володінні та користуванні власника.

Що стосується вимоги представника позивача про накладення арешту на усе рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 в межах суми позовних вимог у розмірі 1961605,41 грн., то суд приходить до слідуючого.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем та його представником не зазначено, яке саме рухоме та нерухоме майно належить відповідачу на праві власності і відповідних доказів суду також не надано. А тому суд позбавлений можливості перевірити вартість належного відповідачу майна і здійснити висновок про співмірність втручання у його права власності при накладенні арешту з метою забезпечення позову.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими вимогами, а також те, що вжиття заходу забезпечення не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву представника позивача про забезпечення позову, заборонивши ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження належної йому на праві власності земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 відчужувати у будь-який спосіб належну йому на праві власності земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0023, цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, площа: 5,6885 га, місце розташування: Миколаївська область, Єланецький район, Великосербулівська сільська рада.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.В. Чернякова