ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8255/21 Справа № 213/1002/21 Суддя у 1-й інстанції - Князєва Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

при секретарі - Усик А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 23 червня 2021 року по справі за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди , -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року Департамент патрульної поліції звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції (далі - ДПП) від 08.06.2018 року № 777 «Про відрядження працівників Департаменту патрульної поліції» інспектор роти № 3 батальйону № 1 управління патрульної поліції в місті Кривий Ріг ДПП капрал поліції Сковородко К.А. (0168008) був відряджений до відділу патрульної поліції в Автономній республіці Крим та в м. Севастополі ДПП в період часу з 10.06.2018 року по 09.07.2018 року та згідно з наказом ДПП від 05.07.2018 № 895 - з 10.07.2018 року по 07.08.2018 року.

28.06.2018 року близько 08.00 години у Херсонській області, м. Генічеськ, по вул. Центральній, поблизу буд. 73-А, відповідач під час виконання своїх службових обов`язків в патрульній поліції, керуючи службовим транспортним засобом Skoda Rapid, реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні), допустив необачність, не обрав безпечної швидкості руху, втратив контроль, виїхав за межі проїжджої частини дороги, де в подальшому, продовжуючи рух, допустив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді дерева. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Skoda Rapid реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні) отримав механічні пошкодження.

За фактом ДТП були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000913 від 28.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а 31.07.2018 року винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Відносно ОСОБА_1 за даним фактом було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 145625 від 21.05.2020 року за ст. 124 КУпАП.

Розмір завданих збитків визначено експертом у сумі 245 051,48 грн.

На підставі наведеного позивач просив суд стягнути вказану суму з відповідача, а також судові втрати по справі у розмірі 3675,76 грн.

Рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 23 червня 2021 року у задоволенні позовних вимог Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що провадження у справі слід закрити, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.06.2018 року близько 08 години в Херсонській області, м. Генічеськ, по вул. Центральній, поблизу буд. 73-А, відбулася ДТП за участю службового транспортного засобу - автомобіля Skoda Rapid реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні) під керуванням відповідача ОСОБА_1 , який безпосередньо виконував службові обов`язки, будучи у відрядженні відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції (далі - ДПП) від 08.06.2018 № 777 «Про відрядження працівників Департаменту патрульної поліції». Крім того, згідно з наказом ДПП від 05.07.2018 № 895 «Про відрядження працівників Департаменту патрульної поліції» ОСОБА_1 (0168008) був відряджений до відділу патрульної поліції в Автономній республіці Крим та в м. Севамстополі ДПП в період часу з 10.07.2018 по 07.08.2018. (а.с. 26-28, 29).

Відповідно до копії постанови СВ Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області від 31.07.2018 року кримінальне провадження № 0000913 від 28.06.2018 закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, матеріали за фактом вчинення адміністративного правопорушення виділені з матеріалів кримінального провадження для складання адміністративного протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 31-33).

Постановою Інгулецького районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.10.2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що пошкодження транспортного засобу позивача відбулося під час виконання відповідачем службових обов`язків, характер правовідносин, що склалися між сторонами регулюється трудовим законодавством, а тому виключає можливість застосування до них положень ст. 1187, 1192 ЦК України, отже, позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх інтересів.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

У пункті 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба визначається як діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Частиною четвертою статті 5 КАС України визначено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що спір між сторонами виник з приводу проходження відповідачем служби, під час якої, у результаті неналежного виконання ним своїх службових обов`язків, завдано матеріальну шкоду державі в особі ДПП НП України шляхом пошкодження транспортного засобу СКС МОU-04МП (спеціалізований легковий оперативний-в) д/н НОМЕР_2 .

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року в справі № 825/730/16 (провадження № 11-934апп18) та від 13 лютого 2019 року в справі № 636/93/14-ц (провадження № 14-524цс18) зазначено, що підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами визначено Положенням № 243/95-ВР. За шкоду, заподіяну державі не під час виконання службових обов`язків, зазначені особи несуть матеріальну відповідальність у порядку, передбаченому цивільним законодавством України. Дія цього положення поширюється також на осіб рядового та начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України. Відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати (пункти 1, 2 Положення № 243/95-ВР).

Відповідно до статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 60 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Зазначеними нормами права прямо передбачено, що служба у ДПП є публічною службою.

Враховуючи наведене, цей спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Отже, у справі, що переглядається, спірні правовідносини виникли з приводу відшкодування збитків, завданих відповідачем державі під час проходження публічної служби, є публічно-правовими, тому спір підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАС України.

Пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням того, що даний спір, який виник між сторонами у справі, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинен розглядатися за правилами КАС України, то колегія суддів вважає за необхідне закрити провадження у даній справі.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 23 червня 2021 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: Н.М. Деркач

Т.П. Красвітна

О.В. Свистунова