У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Мельник Ю.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником - адвокатом Трегуб Оксаною Анатоліївною, про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дударєва Інна Юріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна, про визнання правочинів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів, -

В С Т А Н О В И В:

29.10.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, яка була передана головуючому судді 04.11.2021 року, та за вимогами якої сторона заявника просить суд постановити ухвалу, якою вжити забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, а також грошові кошти на всіх рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_3 , у том числі на рахунку № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк» в межах 4 226 491,46 грн.;

- накладення арешту та заборони відчуження (заборони будь-яким юридичним та фізичним особами укладати, посвідчувати будь-які договори щодо передачі (відчуження) цього нерухомого майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію) земельної ділянки площею 0,0671 га, кадастровий номер :72:416:0012, номер об`єкту нерухомого майна 00;

- накладення арешту та заборони відчуження (заборони будь-яким юридичним та фізичним особами укладати, посвідчувати будь-які договори щодо передачі (відчуження) цього нерухомого майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію) житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , номер об`єкту нерухомого майна 00.

В обґрунтування заяви представник посилається на те, що ОСОБА_1 має намір звернутися до Солом`янського районного суду м. Києва з позовною заявою про визнання правочинів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів, а тому існує об`єктивна необхідність у забезпечення позову.

Пояснює, що 12.07.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було шляхом надання розписки укладено договір позики строком на 1 рік, відповідно до якого останній отримав грошові кошти у сумі 1 350 000 грн. та зобов`язувався їх повернути до 12.07.2013 року.

Виконання зобов`язання за розпискою було забезпечено, зокрема, належним ОСОБА_2 на праві власності нерухомим майном, яке боржник, за змістом розписки, пообіцяв передати заявнику за договором купівлі-продажу у разі неповернення боржником суми займу та на яке сторона заявника і просить накласти арешт. Крім того, сторони передбачили відповідальність за неналежне виконання вимог Договору у вигляді пені у розмірі 1 % від суми боргу за кожен день прострочення строку повернення позики.

Проте, позика своєчасно не була повернута, у зв`язку з чим були порушені права та законні інтереси ОСОБА_1 .

Об`єкти нерухомого майна, які були зазначені у якості забезпечення виконання зобов`язань за договором, були відчужені за договорами дарування на користь ОСОБА_3 від 10.09.2013 року, посвідченими приватним нотаріусом КМНО Дударєвою І.Ю., зареєстрованими в реєстрі за № 759 (договір дарування земельної ділянки) та за № 762 (договір дарування житлового будинку).

В подальшому, 07.02.2021 року ОСОБА_3 відчужила майно шляхом укладення договорів купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку, які були посвідчені приватним нотаріусом КМНО Шевченко О.В., зареєстровані в реєстрі за № 2904 та № 2900.

Вжиття заходів забезпечення позову викликане необхідність збереження майна, яке може бути втрачене, що, в свою чергу, може утруднити виконання рішення суду.

Так, є підстави вважати, що ОСОБА_3 може скористатися своїм правом на розпорядженням грошових коштів та витрати на особисті цілі або передати їх іншим особами, а ОСОБА_4 може відчужити набуті у власність на підставі оспорюваних правочинів об`єкти нерухомості, що призведе, у разі задоволення позову, до неможливості виконання рішення суду в майбутньому чи утруднить його виконання.

Враховуючи викладене, просить задовольнити подану заяву.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч. 2 ст. 150 ЦПК України).

При цьому, ч. 3 цієї статті передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що ОСОБА_1 буде пред`явлено позов про визнання недійсними правочинів та застосування наслідків недійсності правочинів, що були вчинені відносно нерухомого майна, яким було забезпечено виконання договору позики від 12.07.2012 року, оформленого розпискою про отримання коштів у позику, які мали бути повернуті у визначений строк.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Так, з мотивів забезпечення позову, зазначених у заяві, вбачається, що вони не дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у справі про визнання правочинів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів, так як у випадку задоволення такого позову жодних обов`язків щодо передачі ОСОБА_1 майна, на які сторона заявника просить накласти арешт, не виникає.

Щодо накладення арешту на майно та кошти ОСОБА_3 , суд вважає, що така вимога в даному випадку необґрунтована, та жодним чином не перешкоджає виконанню майбутнього рішення у згаданому позові у випадку його задоволення.

Законом чітко визначено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником - адвокатом Трегуб Оксаною Анатоліївною, про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дударєва Інна Юріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна, про визнання правочинів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: