Провадження № 2/742/1333/21
Єдиний унікальний № 742/3034/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді - Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань Сіра І.В. , за участі представника позивача Трепаченко А.М., відповідача ОСОБА_1 розглянувши в судовому засіданні позовну заяву комунального підприємства «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми заподіяної шкоди внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

У серпні 2021 року позивач звернувся до суду з заявою в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради 10022 (десять тисяч двадцять дві) грн. 02 коп. відшкодування матеріальної шкоди.

Свої вимоги аргументує тим, що 07 квітня 2021 року відбулася ДТП в якій було пошкоджено автомобіль марки ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_1 , що належить комунальному підприємству «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради. Шкоду було завдано ОСОБА_1 . Відповідальність відповідача застрахована в ПАТ НАСК «ОРАНТА».

13 травня 2021 року ПАТ НАСК «ОРАНТА» було перераховано на рахунок позивача страхове відшкодування у розмірі 13610 грн. 98 коп. (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 63 %) та 24 травня 2021 відповідачем було перераховано франшизу у розмірі 2500 грн.

Розмір дійсної шкоди (вартість відновлювального ремонту транспортного засобу пошкодженого внаслідок ДТП) становить 26133 грн.

Різниця між вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу пошкодженого внаслідок ДТП та страхового відшкодування з урахуванням франшизи становить 10022 грн. 02 коп.

Відповідач добровільно матеріальні збитки не відшкодовує, тому позивач звернувся з даним позовом до суду.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні в залі суду Прилуцького міськрайонного суду з на 11 год. 00 хв. 21 січня 2021 року.

У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 11 год. 00 хв. 21.09.2021 року.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 вересня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду на 09 год. 00 хв. 20 жовтня 2021 року.

ІІІ. Позиції сторін.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. При цьому пояснив, що дійсно він є винним у скоєнні ДТП, в якій автомобіль належний позивачу отримав механічні пошкодження. Його автомобіль на той час був застрахований, тому всі збитки повинна відшкодовувати страхова компанія в якій він застрахував свій автомобіль.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Відповідно до страхового акту №ОЦВ-21-25-49473/1 від 30.04.2021 року, за європротоколом було оформлено ДТП, що відбулось 07.04.2021, транспортний засіб потерпілої особи ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_1 , власник КП «Прилукитеплопостачання», договір страхування №АР9478403 від 01.12.2020, період страхування з 02.12.2020 по 01.12.2021, винна особа ОСОБА_1 , сума страхового відшкодування 13610 грн. 98 коп(а.с.6).

Згідно з протоколом (актом) огляду транспортного засобу складеного НАСК «ОРАНТА» 12.04.2021, внаслідок ДТП, що відбулось 07.04.2021 року застрахований за договором страхування №АР9478403 від 01.12.2020 транспортний засіб ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження(а.с.41)

Згідно з розрахунку страхового відшкодування від 30 квітня 2021 року за договором страхування №АР9478403 від 01.12.2020, розмір страхового вішко дування пошкодженого внаслідок ДТП забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_1 , становить 13610 грн. 98 коп. виходячи із розрахунку 16110 грн. 98 коп. (розмір матеріального збитку (з врахуванням зносу деталей, що замінюються) - 2500 грн.(франшиза).(а.с.7)

Відповідно до листа НАСК «ОРАНТА» №09-02-17/1-04/6762 від 27 липня 2021, 07 квітня 2021 року було пошкоджено автомобіль марки ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП за участю забезпеченого т.з.Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , цивільно - правова відповідальність водія якого застрахована в ПАТ НАСК «ОРАНТА» за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.12.2020 №АР 9478403. На підставі розрахунку страхового відшкодування від 30.04.2021 року, матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження при ДТП склав 16110 грн. 98 коп.(вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 21740 грн.03 коп., а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 16110 грн.(а.с.5)

Згідно з страхового акту № ОЦВ-21-25-49473/1 від 30.04.2021 НАСК «ОРАНТА» 13.05.2021 було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 13610 грн. 98 коп. (16110 грн. 98 коп. - 2500 грн. франшиза) на рахунок АТ «Ощадбанк», отримувач платежу КП «Прилукитепловодопостачання»(а.с.5)

Відповідно до висновку дослідження №СВ8090 АС-2 від 29.04.21 за результатами автотоварознавчого дослідження автомобіля ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_1 , згідно з умов договору страхування, матеріальний збиток, визначений на підставі Протоколу огляду автомобіля, завданий власникові КТЗ LADA 2170 д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при ДТП складає 16110 грн. 98 коп.(а.с.31-40)

Згідно з рахунку №3826 від 27 квітня 2021 року, платіжного доручення №194 від 28.04.2021 року, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 здійснив ремонтні роботи транспортного засобу Пріора № НОМЕР_1 на загальну суму 13248 грн., що було оплачено одержувачем послуг КП «Прилукитепловодопостачання»(а.с.8,9)

Відповідно до рахунку фактури №5818 від 22.04.2021 року, платіжного доручення №181 від 22.04.2021 року, дочірнє підприємство «Сервіс-АВТО» ТОВ «Транспортно-експертна компанія» продав КП «Прилукитепловодопостачання» запчастини на загальну суму 1032 грн.(а.с.10,11)

Згідно з накладної №1 від 22.04.2021 року, платіжного доручення №182 від 22.04.2021 року, ФОП ОСОБА_3 продав КП «Прилукитепловодопостачання» запчастини на загальну суму 2721 грн.(а.с.12,13)

Відповідно до рахунку фактури №5744 від 12.04.2021 року, платіжного доручення №166 від 12.04.2021 року, дочірнє підприємство «Сервіс-АВТО» ТОВ «Транспортно-експертна компанія» продав КП «Прилукитепловодопостачання» запчастини на загальну суму 9132 грн.(а.с.15)

Відповідно до виписки по рахунку, ОСОБА_1 24.05.2021 перерахував на рахунок КП «Прилукитепловодопостачання» 2500 грн. в рахунок відшкодування франшизи(а.с.16).

V.Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі

№ 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах

від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження№ 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі№ 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження№ 61-12032св19)

Судом встановлено, що 07 квітня 2021 року відбулася ДТП в якій було пошкоджено автомобіль марки ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_1 належний позивачу, а винуватцем в даній ДТП є відповідач, дані обставини визнаються сторонами.

На момент вищевказаної ДТП відповідальность відповідача , застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» , а тому на виконання умов страхування страхова компанія оцінила шкоду заподіяну ДТП з урахуванням зносу в розмірі 16110,98 та сплатила на рахунок КП «Прилукитепловодопостачання» 13610 грн. 98 коп. страхового відшкодування за вирахуванням франшизи встановленої договором.

ОСОБА_1 перерахував на рахунок КП «Прилукитепловодопостачання» 2500 грн. в рахунок відшкодування франшизи.

КП «Прилукитепловодопостачання» проведено відновлювальний ремонт автомобіля на загальну суму 26133,00 гривень, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Доводи відповідача про те, що розмір завданої майнової шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика і це є підставою для відмови у стягненні майнової шкоди з нього не відповідає фактичним обставинам розглядуваної справи та є помилковими з огляду на таке.

Відносини між ОСОБА_1 НАСК «Оранта», яким було застраховано автомобіль Volkswagtn LT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , регулюються умовами, визначеними в договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та Закону № 1961-IV, яким зокрема передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Крім того Договором (полісом) обов`язкового страхування № АР 9478403 передбачено франшизу в сумі 2 500 грн.

Враховуючи, що позивачем понесені витрати пов`язані з відновленням транспортного засобу, а саме витрати на придбання пошкоджених під час ДТП деталей та витрати на проведення відновлювальних робіт на загальну суму 26133 гривні, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами , то зазначена шкода підлягає відшкодуванню.

Натомість враховуючи, що страхова компанія сплатила 13610, 98 гривень оціненої в установленому порядку заподіяної шкоди з урахуванням фізичного зносу, а відповідач сплатив 2500 гривень - франшизи, то різницю між виплаченою страховиком сумою страхового відшкодування і сплаченою відповідачем франшизою та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, зобов`язаний сплатити відповідач.

Таким чином різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою та франшизою в розмірі 10022 грн. 02 коп. (26133 гривень. вартість відновлювального ремонту - ((13610 грн. 98 коп. страхове відшкодування) + 2500 грн. - франшиза)), підлягає стягненню з відповідача, як винної особи.

VІ. Розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за правилами ч.1 ст.141 ЦПК України.

Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2270 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.263-265,273,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги комунального підприємства «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми заподіяної шкоди внаслідок ДТП- задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь комунального підприємства «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради Чернігівської області( р/р НОМЕР_4 АТ «Райффайзер Банк Аваль» м.Київ МФО 380805 Код ) 10022( десять тисяч двадцять дві ) гривні 02 копійки в рахунок відшкодування шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь вимоги комунального підприємства «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради Чернігівської області( р/р НОМЕР_4 АТ «Райффайзер Банк Аваль» м.Київ МФО 380805 Код ) 2270 ( дві тисячі двісті сімдесят) гривень в рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Коваленко А.В.