П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2021 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 755/10355/21

Номер провадження 22-ц/824/13439/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Головачова Я. В., Нежури В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 липня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Галагана В. І., у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У червні 2021 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 13 лютого 2020 року, яка станом на 26 березня 2021 року становить 31 338 грн. 73 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 24 598 грн. 06 коп. та заборгованості по процентами за користування кредитом у сумі 6 740 грн. 67 коп.; стягнення судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг звернулася до ПАТ «А-Банк» та підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банк на підставі якої, остання отримала кредитну картку із встановленим кредитним лімітом зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачпідтвердила, що підписана нею Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Крім того, основні умови кредитування доведені відповідачу до відома, що підтверджується її підписом проставленим у паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка».

Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором, натомість ОСОБА_1 не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 26 березня 2021 року становить 31 338 грн. 73 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 24 598 грн. 06 коп. та заборгованості по процентами за користування кредитом у сумі 6 740 грн. 67 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 21 липня 2021 року (а.с. 46-51) позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк», задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13 лютого 2020 року у розмірі 24 498 грн. 06 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 грн., а всього на загальну суму 26 768 грн. 06 коп. У задоволенні решти позовних вимог, відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 13 серпня 2021 року АТ «А-Банк» направило апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просило рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 липня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги у зазначеній частині, задовольнити; судові витрати покласти на відповідача.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердила факт приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку та зобов`язалася регулярно ознайомлюватися зі змінами до них, викладених на сайті банку.

Скаржник зазначає, що відповідач користувалася кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Скаржник зазначає, що в матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису в якому зазначені умови кредитування, строки та процента ставка.

На думку скаржника, сумніви суду щодо правильності розрахунку заборгованості відповідача перед банком є необґрунтованими, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які брали участь у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 липня 2021 року в частині стягнення з відповідача на користь банку тіла кредиту сторонами не оскаржується, а відтак, виходячи з приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України, не підлягає апеляційному перегляду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що при укладенні договору банк дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та їх погодження зі споживачем.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 13 лютого 2020 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с. 06).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначені умови за яких договір вважається укладеним, а саме договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 лютого 2020 року ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг, звернулася до ПАТ «А-Банк» та підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банк. Зазначена Анкета-заява містить анкетні дані відповідача, її контактну інформацію та волевиявлення на отримання банківських послуг.

Наявний в матеріалах справи паспорт споживчого кредитування за програмою «Кредитна картка» (а.с. 06-07) містить інформацію про умови кредитування за типом кредитних карток: «Універсальна», «Універсальна GOLD» та «Зелена», які містять різні умови кредитування, проте, з його змісту не вбачається умови якої саме кредитної картки погоджувалися між сторонами. Крім того, в графі «підпис споживача» паспорту споживчого кредиту вказано, що його підписано ОСОБА_1 простим електронним підписом шляхом підтвердження дзвінком 13-02-2020 12:42 з номеру телефону НОМЕР_1 у відповідності з Умовами та правилами надання банківських послуг. Проте жодних доказів на підтвердження того чи дійсно ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту у вказаний спосіб позивачем до суду не надано.

Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» було підписано саме ОСОБА_1 .

Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», які наявні в матеріалах справи (а.с. 07-15), не містить підпису позичальника, а відтак, не може розцінюватися як частина кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання Анкети-заяви. Крім того, матеріали справи не містять підтверджень того, що підписуючи Анкету-заяву відповідач погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», які були долучені позивачем до матеріалів справи.

Долучений до позовної заяви розрахунок заборгованості за договором № SAMABWFC7 від 13 лютого 2020 року, не є документом, який підтверджує умови кредитування та суму заборгованості за процентами за користування кредитом, оскільки зазначений доказ повністю залежить від волевиявлення банку.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, розглянувши справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками.

До апеляційної скарги скаржником додано виписку по рахунку ОСОБА_1 , разом з тим, вказаний доказ було подано з порушенням приписів процесуального законодавства, без підтвердження неможливості його подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від позивача, а тому, керуючись ч. 3 ст. 367 ЦПК України, колегія суддів не враховує його під час перегляду оскаржуваного рішення.

Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», як на підставу для стягнення відсотків, оскільки у суду відсутні підстави вважати, що зазначений паспорт підписано саме ОСОБА_1 . Крім того, у паспорті міститься інформація про умови кредитування за типом кредитних карток: «Універсальна», «Універсальна GOLD» та «Зелена», які містять різні умови кредитування, проте встановити який тип картки було отримано відповідачем, з наявних в матеріалах справи доказів, є неможливим.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Я.В. Головачов

В.А. Нежура