Справа № 648/2552/21
Провадження № 2/648/937/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року смт.Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області у складі

головуючого судді Бугрименка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Ербес Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Станіславська сільська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що являється власником будинку, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку з листопада 2013 року зареєстровано місце проживання відповідача, яка є матір`ю чоловіка його дочки. Остання жодного дня в будинку не проживала. Реєстрація відповідача в будинку порушує його права власника. Посилаючись на ст.391 ЦК України, просив визнати відповідача такою, що втратила право користування зазначеним житлом.

8 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі. Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позовну заяву не подала.

За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Суд установив, що ОСОБА_1 є власником будинку, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності за №23698415 від 28 серпня 2008 року, договором купівлі -продажу будинку від 17 грудня 1999 року, АВЕ№601455.

Згідно до довідки Станіславської сільської ради за 4185-02 від 8 жовтня 2021 року, місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано у будинку АДРЕСА_1 , але фактично на території Станіславської сільської ради не проживає.

Згідно до акту обстеження вищезазначеного домоволодіння від 15 вересня 2021 року, місце проживання відповідач в зазначеному будинку зареєстровано з 30 листопада 2013 року, але останній в будинку не проживає з 30 листопада 2013 року.

Відповідач не являється членом сім`ї позивача.

Частиною першою статті 383 ЦК України, визначено що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно із ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вказане положення закону визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб та будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Враховуючи встановлені обставини, зокрема, що відповідач не є членом сім`ї позивача, у будинку, в якому зареєстровано її місце проживання, не проживає, домовленостей між сторонами щодо користування будинком не було, підстав для збереження за відповідачем житлового приміщення не встановлено, суд дійшов висновку, що реєстрація місця проживання відповідача у житловому будинку позивача створює останньому перешкоди в користуванні належним йому майном, у зв`язку з чим, вказане порушене право підлягає захисту шляхом задоволення позову в повному обсязі та визнання відповідача такою, що втратила право користування вказаним житлом.

Крім того, в силу ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 908 грн..

Керуючись ст.ст. 9, 12, 19, 81, 82, 141, 247, 263-265, 274, 277, 279, 280-289 ЦПК України, на підставі ст.383, 391, 406 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 908 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте Білозерським районним судом Херсонської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Відповідач, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач - ОСОБА_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Суддя В.В. Бугрименко