Номер провадження: 22-ц/813/4736/21
Номер справи місцевого суду: 501/2443/15-ц
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 13 грудня 2019 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, визнання кредитних договорів та договорів іпотеки недійсними

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У червні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із зустрічною позовною заявою до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, визнання кредитних договорів та договорів іпотеки недійсними.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 13 грудня 2019 року позовну заяву за первинним позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за кредитним договором № 214-08 ПОУ-Н 0) від 13.06.2005 року у розмірі 1 093,13 доларів США (одна тисяча дев`яносто три долари 13 центів).

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» суму сплаченого судового збору у розмірі 3 654, 00 грн.(три тисячі шістсот п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, визнання кредитних договорів та договорів іпотеки недійсними - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Акціонерне товариство «УкрСиббанк» подало до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить суд скасувати рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 13 грудня 2019 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ «УкрСиббанк», ухвалити нове рішення про стягнення на користь АТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом :

-за кредитним договором №214-08 ПОУ-Н від 13.06.2005 року в розмірі 26624,10 доларів США та заборгованість по сплаті пені - 10234,36 грн.;

-за кредитним договором №0 від 23.05.2007 року в розмірі 12254,95 доларів США та заборгованість по сплаті пені в розмірі - 12195,39 грн. та перерозподілити судові витрати.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання, призначене на 28.10.2021 року з`явився представник апелянта Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - Тодирець А.О.

Дмитрищук О.В. та ОСОБА_2 до суду не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність не з`явившихся учасників справи, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 13 грудня 2019 року оскаржується АТ «УкрСиббанк» лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ «УкрСиббанк», тому в іншій його частині у відповідності до ч.1 ст. 367 ЦПК України та роз`яснень п.15 Постанови Пленуму ВСУ №12 від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» колегією суддів не перевіряється.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції, в частині його оскарження відповідає в повній мірі зазначеним вимогам закону, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 13 червня 2005 року між позивачем за первинним позовом та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 214-08ПОУ-Н, реєстраційний номер кредитного договору в системі обліку банку № 0( далі - кредитний договір-1). (т.1 а.с. 8-13).

Відповідно до умов кредитного договору, банк надав ОСОБА_1 кредит (Кредитні кошти) в іноземній валюті у сумі 30 000,00 (тридцять тисяч) доларів США, а позичальник зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 13.06.2026 року згідно з графіком погашення кредиту (т.1 а.с. 15-22), якщо тільки не буде застосований інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору, та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 11,50 % річних (п.п. 1.1-1.3.2 кредитного договору).

Відповідно до додатку № 1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору.

Погашення нарахованих процентів, згідно з п. 1.3.14 Кредитного договору відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти.

18.12.2006 року між сторонами за кредитним договором було укладено додаткову угоду № 0, якою сторони досягли згоди, що за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, позичальник сплачує позивачу за первинним позовом додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валютної заборгованості станом на дату нарахування такої пені (т.1 а.с. 23-24).

Також, 09.02.2009 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору, якою сторони домовилися:

- що для ідентифікації договору можуть застосовуватись як номер договору, а саме № 0, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме № 1;

- про зміну схеми погашення кредиту, а саме: позичальник зобов`язався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтет них платежів в день сплати ануїтетного платежу. Розмір ануїтетного платежу складає 251,80 доларів США (двісті п`ятдесят один долар США 80 центів). День сплати ануїтетного платежу 09 число кожного календарного місяця строку кредитування, розмір ануїтетного платежу може змінитися у випадку зміни процентної ставки відповідно до умов договору;

- про перенесення кінцевого терміну повернення кредиту, а саме позичальник зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі у термін не пізніше 13.06.2035 року, якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору (т.1 а.с.25-27).

Також, судом встанодвено, що 23.05.2007 року між позивачем за первинним позовом та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 (кредитний договір-2) (т.1 а.с. 41-50).

Відповідно до умов даного кредитного договору позивач за первинним позовом надав позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у сумі 20 000,00 (двадцять тисяч) доларів США, а позичальник зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 23.05.2017 року згідно з графіком погашення кредиту (т.1 а.с. 51-54) якщо тільки не буде застосований інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору, та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,50 % річних (п.п. 1.1-1.3.2 кредитного договору № 0).

Відповідно до додатку № 1 до кредитного договору - 2, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору.

Погашення нарахованих процентів, згідно п. 1.3.4 кредитного договору -2 відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти.

17 лютого 2009 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору-2, якою сторони домовилися:

- що для ідентифікації договору можуть застосовуватись як номер договору, а саме № 00, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме № 01;

- про зміну схеми погашення кредиту, а саме: позичальник зобов`язався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтет них платежів в день сплати ануїтетного платежу. Розмір ануїтетного платежу складає 297,58 доларів США (двісті дев`яносто сім доларів США 58 центів). День сплати ануїтетного платежу 17 число кожного календарного місяця строку кредитування, розмір ануїтетного платежу може змінитися у випадку зміни процентної ставки відповідно до умов договору;

- про перенесення кінцевого терміну повернення кредиту, а саме позичальник зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі у термін не пізніше 23.05.2027 року, якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору (т.1 а.с. 55-57).

Всупереч умов кредитного договору № 214-08 ПОУ-Н 0) від 13.06.2005 року та № 0 від 23.05.2007 року, відповідач ОСОБА_1 з липня 2014 року не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по даним кредитам у встановлені договорами строки та розмірі, також має заборгованість зі сплати нарахованих процентів, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання.

Таким чином, станом14.05.2015 року заборгованість ОСОБА_1 по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом № 214-08 ПОУ-Н 0) від 13.06.2005 року, становить 26 624,10 долара США (двадцять шість тисяч шістсот двадцять чотири долари 10 центів), з яких:

- 3 864,73 дол. США - кредитна заборгованість;

- 2 759, 37 дол США - заборгованість по процентам.

Станом 14.05.2015 року заборгованість ОСОБА_1 по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту за кредитом № 214-08 ПОУ-Н 0) від 13.06.2005 року, становить 10 234,36 гривні (десять тисяч двісті тридцять чотири гривні 36 коп.), з яких:

- 964,56 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту;

- 9 269,80 грн. - пеня за прострочення сплати процентів.

Заборгованість ОСОБА_1 , станом14.05.2015 року, по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом № 0 від 23.05.2007 року, становить 12 254,95 долара США (дванадцять тисяч двісті п`ятдесят чотири долари 95 центів), з яких:

- 10 625,81 дол. США - кредитна заборгованість;

- 1 629,14 дол США - заборгованість по процентам.

Станом 14.05.2015 року заборгованість ОСОБА_1 по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту за кредитом № 0 від 23.05.2007 року, становить 12 195,39 гривні (дванадцять тисяч сто дев`яносто п`ять гривень 39 коп.), з яких:

- 6 593,56 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту;

- 5 601,83 грн. - пеня за прострочення сплати процентів (т.1 а.с. 70-98).

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором-1, між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 214 від 13.06.2005 року (далі - договір поруки 1) (т.1 а.с. 38-39).

09.02.20098 року між банком та поручителем було укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки-1, якою ОСОБА_2 надала згоду забезпечувати порукою змінене основне зобов`язання за кредитним договором-1(т.1 а.с. 40).

Також, в забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором -2, між позивачем за первинним позовом та відповідачами по справі було укладено договір поруки № 116294 від 23.05.2007 року (далі - договір поруки-2).(т.1 а.с. 65-67).

17 лютого 2009 року між банком та поручителем було укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки-2, якою ОСОБА_2 надала згоду забезпечувати порукою змінене основне зобов`язання за кредитним договором-2. (т.1 а.с. 68-69).

Відповідно до договорів поруки-1,2, ОСОБА_2 зобов`язалась відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов`язань. Що виникли з кредитних договорів-1,2.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про часткове задоволення первинного позову, районний суд виходив з того, що Відповідачами було повернуто частину коштів відповідно до висновку судової економічної експертизи, тому є підстави для стягнення з відповідачів несплаченої суми заборгованості за договором споживчого кредиту 214-08 ПОУ-Н 0) від 13.06.2005 року у розмірі 1 093,13 доларів США.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк, якого не визначений вказівкою на подію, яка має неминуче настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Згідно із статтею 551 ЦК України у випадку, коли предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства; розмір неустойки встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушення зобов`язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судовим розглядом справи встановлено, що ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 02.09.2015 року, за клопотанням ОСОБА_2 (том І: 213-214), призначено по справі судову незалежну судово - економічну експертизу розрахунків за Дговорами про надання кредиту №0 та №214-08 ПОУ-Н від 23.05.2007 року та 13.06.2005 року відповідно (том І: а.с. 217-219).

Відповідно до висновку експерта № 2636 судово-економічної експертизи по матеріалам справи № 501/2443/15-ц, складеного 28.07.2017 року, встановлено наступне (т.4 а.с. 164-218).

Розмір реальної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 23.05.2007 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 складає 24.92 % річних.

Розмір реальної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту № 214-08 ПОУ-Н від 13.06.2005 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , станом на 09.02.2009 рік складає 12,35 % річних.

Проведеними дослідженнями встановлено невідповідність даних виписок за кредитним договором № 0 від 23.05.2007 року з 23.05.2007 по 24.10.2016 роки по клієнту ОСОБА_1 первинним касовим документам банку (заяви на переказ готівки) за період з 11.01.2010 по 19.03.2014 років та первинним касовим документам позичальника (квитанції) за період 10.08.2007 по 19.03.2014 роки в частині не відображення банком у виписках операцій з внесення від імені позичальника грошових коштів на транзитні рахунки № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Проведеними дослідженнями встановлено невідповідність даних виписок за кредитним договором № 214-08 ПОУ-Н від 13.006.2005 з 13.06.2005 по 24.10.2016 роки по клієнту ОСОБА_1 первинним касовим документам банку (заяви на переказ готівки) за період з 11.01.2010 по 19.03.2014 років та первинним касовим документам позичальника (квитанції) за період 10.08.2007 по 19.03.2014 роки в частині не відображення банком у виписках операцій з внесення від імені позичальника грошових коштів на транзитні рахунки № НОМЕР_1 , НОМЕР_3 .

По іншим питаннями, які викладені в ухвалі суду щодо призначення експертизи, експертом не надається можливим надати відповіді.

Окрім того, судом також встановлено, що у звязку із тим, що висновок експерта № 2636 судово-економічної експертизи від 28.07.2017 року є неповний, ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 28.11.2017 року, за клопотанням представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (том 5: а.с. 45-47), призначена по справі додаткова судово - економічна експертиза (том 5: а.с. 50-53).

Відповідно до висновку експерта № 134 судової економічної експертизи за матеріалами цивільної справи № 501/2443/15-ц, складеного 29.11.2018 року, встановлено наступне (т.5 а.с. 60-115).

Визначений розмір реальної процентної ставки 25,22% у Додатку №2 Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту до Договору №1 від 17.02.2009 укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , за наданими на дослідження документами за матеріалами справи встановити не надається за можливе, оскільки в матеріалах справи та додатково наданих документах не визначається формула та метод нарахування процентів, а в інших документах наданих на дослідження за матеріалами справи відсутні відомості про здійснення додаткових витрат на обслуговування кредиту, відповідно до положень наданих на дослідження документів за матеріалами справи не визначається документального підтвердження витрат на обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, комісії за надання кредиту, страхування, послуг нотаріуса.

За аналізом даних облікового регістру ПАТ «УкрСиббанк» Виписка за кредитним договором №0 відділення №730 АТ «УкрСиббанк» за період з 23.05.2007 по 14.05.2015, визначається що банком за кредитним договором нараховувалась сума відсотків за користування кредитними коштами з застосуванням розміру процентів річних до визначеної суми заборгованості по кредиту в позивних вимогах в розмірі 21,6% річних, що є більшою чим визначено умовами договору.

Наданими на дослідження документами за матеріалами справи, документально не визначено розмір реальної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту №214-08 ПОУ-Н від 13.06.2005року укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

За наданими на дослідження документами за матеріалами справи встановити розмір реальної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту №214-08 ПОУ-Н від 13.06.2005року укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 не надається за можливе, оскільки в матеріалах справи та додатково наданих документах не визначається формула та метод нарахування процентів, а в інших документах наданих на дослідження за матеріалами справи відсутні відомості про здійснення додаткових витрат на обслуговування кредиту, відповідно до положень наданих на дослідження документів за матеріалами справи не визначається документального підтвердження витрат на обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, комісії за надання кредиту, страхування, послугів нотаріуса.

За аналізом даних облікового регістру ПАТ «УкрСиббанк» Виписка за кредитним договором №214-08 ПОУ-Н від 13.06.2005року (№0, №1) відділення №730 АТ «УкрСиббанк» за період з 13.06.2005 по 14.05.2015, визначається що банком за кредитними договорами нараховувалась сума відсотків за користування кредитними коштами з застосуванням розміру процентів річних до визначеної суми заборгованості по кредиту в позивних вимогах в розмірі 10,8% річних, що меншою чим визначено умовами договору.

Відповідно даних облікового регістру ПАТ «УкрСиббанк» Виписка за кредитним договором №0 відділення №730 АТ «УкрСиббанк» за період з 23.05.2007 по 14.05.2015, визначається, що банком за кредитним договором здійснювались фінансові операції з зарахування коштів на погашення відсотків в розмірі 18537,83доларів США.

Відповідно даних облікового регістру ПАТ «УкрСиббанк» Виписка за кредитним договором №214-08 ПОУ-Н від 13.06.2005року (№0, №1) відділення №730 АТ «УкрСиббанк» за період з 13.06.2005 по 14.05.2015, визначається, що банком за кредитним договором здійснювались фінансові операції з зарахування коштів на погашення відсотків в розмірі 26199,17доларів США.

Відповідно даних облікового регістру ПАТ «УкрСиббанк» Виписка за кредитним договором №0 відділення №730 АТ «УкрСиббанк» за період з 23.05.2007 по 14.05.2015, визначається, що банком за кредитним договором здійснювались фінансові операції з зарахування коштів в рахунок погашення зобов`язань в більшій сумі ніж визначено за обліковими регістрами суми зобов`язань за даним кредитним договором в розмірі 5031,49доларів США (20000дол.США сума кредиту + 19561,63дол.США сума нарахованих процентів за користування кредитними коштами - 26055,29дол.США сума зарахованих коштів на погашення кредиту - 18537,83дол.США сума зарахованих коштів на погашення нарахованих процентів).

Відповідно даних облікового регістру ПАТ «УкрСиббанк» Виписка за кредитним договором №214-08 ПОУ-Н від 13.06.2005року (№0, №1) відділення №730 АТ «УкрСиббанк» за період з 13.06.2005 по 14.05.2015, визначається, що банком за кредитним договором здійснювались фінансові операції з зарахування коштів в рахунок погашення зобов`язань в меншій сумі ніж визначено за обліковими регістрами суми зобов`язань за даним кредитним договором в розмірі 1093,13доларів США (30000дол.США сума кредиту + 29243,44дол.США сума нарахованих процентів за користування кредитними коштами - 31951,14дол.США сума зарахованих коштів на погашення кредиту - 26199,17дол.США сума зарахованих коштів на погашення нарахованих процентів).

Відповідно даних облікового регістру ПАТ «УкрСиббанк» Виписка за кредитним договором №0 відділення №730 АТ «УкрСиббанк» за період з 23.05.2007 по 14.05.2015, визначається, що банком за кредитним договором здійснювались зарахування коштів за платежами, а саме:

- зараховано коштів на рахунок 2203 в сумі 26055,29доларів США що еквівалентно склало 195109,51гривень, у тому числі з рахунку 2909 з призначенням «за рахунок переплати» в сумі 19317,17доларів США що еквівалентно склало 144719,6гривень, з рахунку 2909 з призначенням «погашення кредиту» в сумі 105,17долара США, що еквівалентно склало 838,31гривень, з рахунку 1002 з призначенням «погашення кредиту» в сумі 1419,61доларів США що еквівалентно склало 7631,09гривень, з рахунку 1002 з призначенням «надходження коштів» в сумі 5213,34доларів США що еквівалентно склало 41920,51гривень;

- зараховано коштів на рахунок 2208 в сумі 18537,83долара США що еквівалентно склало 136718,60гривень, у тому числі з рахунку 2909 з призначенням «за рахунок переплати» в сумі 226,82долара США що еквівалентно склало 1802,43гривень, з рахунку 2909 з призначенням «погашення процентів» в сумі 1251,93долара США що еквівалентно склало 9790,92гривень, з рахунку 2909 з призначенням «погашення кредит» в сумі 194,83долара США що еквівалентно склало 1553,01гривень, з рахунку 3739 з призначенням «погашення процентів» в сумі 7,77доларів США що еквівалентно склало 59,83гривень, з рахунку 2625 з призначенням «списання на погашення кредиту» в сумі 599,41долар США що еквівалентно склало 6886,51гривень, з рахунку 1002 з призначенням «погашення процентів» в сумі 16257,07доларів США що еквівалентно склало 116625,9гривень.

Відповідно даних облікового регістру ПАТ «УкрСиббанк» Виписка за кредитним договором №214-08 ПОУ-Н від 13.06.2005року (№0, №1) відділення №730 АТ «УкрСиббанк» за період з 13.06.2005 по 14.05.2015, визначається, що банком за кредитним договором здійснювались зарахування коштів за платежами, а саме:

- зараховано коштів на рахунок 2203 в сумі 31951,14доларів США, що еквівалентно склало 233603,72гривень, у тому числі з рахунку 2909 з призначенням «за рахунок переплати» в сумі 26161,57доларів США що еквівалентно склало 199409,1гривень, з призначенням «погашення кредиту» в сумі 4215,17долара США, що еквівалентно склало 21581,65гривень, з рахунку 1002 з призначенням «надходження коштів» в сумі 954,19доларів США, що еквівалентно склало 7606,23гривень, з рахунку 2625 з призначенням «списання на погашення заборгованості» в сумі 64,65доларів США, що еквівалентно склало 707,52гривень;

- зараховано коштів з призначенням «погашення процентів» на рахунок 2208 в сумі 26199,17долара США що еквівалентно склало 177742,29гривень, у тому числі з рахунку 2909 в сумі 699,26долара США що еквівалентно склало 5500,44гривень з призначенням погашення процентів, з рахунку 2909 в сумі 555,56 долара США, що еквівалентно склало 4299,22гривень з призначенням «за рахунок переплати», з рахунку 3739 в сумі 4966,7 доларів США що еквівалентно склало 25087,27гривень, з рахунку 2625 з призначенням «списання на погашення кредиту» в сумі 687,42долар США, що еквівалентно склало 7427,29 гривень, з рахунку 1002 в сумі 19845,79доларів США, що еквівалентно склало 139727,3гривень.

За даними наданої на дослідження Заяви на видачу готівки №б/п від 13.06.2005, визначено, що ПАТ «УкрСиббанк» здійснена фінансова операція з надання кредитних коштів за договором №214-08 ПОУ-Н від 13.06.2005року укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 в сумі 30000 доларів США, що еквівалентно склало 151 650 гривень.

За даними наданої на дослідження Заяви на видачу готівки №24 від 23.05.2007, визначено, що ПАТ «УкрСиббанк» за договором про надання споживчого кредиту №0 від 23.05.2007року укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 здійснена фінансова операція з надання кредитних коштів в сумі 20000доларів США, що еквівалентно склало 101000гривень.

З урахуванняи вищенаведених обставин справи, апеляційний суд погоджується із висновоком районного про те, що оскільки Відповідачами було повернуто частину коштів відповідно до висновку судової економічної експертизи, тому є підстави для стягнення з відповідачів несплаченої суми заборгованості за договором споживчого кредиту 214-08 ПОУ-Н 0) від 13.06.2005 року у розмірі 1 093,13 доларів США.

У доводах апеляційної скарги, АТ «УкрСиббанк» посилається на те, що банк не погоджується із висновком експерта, оскільки при проведені експертизи, експертом не було враховано черговість погашення грошових зобовязань, відповідно до п.1.6. Договору про надання споживчого кредиту.

Так, судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

За змістом частини третьоїстатті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).

Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 105 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Вищевказані норми кореспондуються із чт. 143-150 ЦПК України (в редакції ЦПК України від 18.03.2004 року, на момент призначення ескпертизи).

Як вбачається з матеріалів справи, судові експертизи були проведені компетентним судовими експертами, які були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Колегія суддів вважає, що висновки експертів є обґрунтованими, повними та зрозумілими, підстави для сумніву в їх об`єктивності відсутні, а позивачем не надано суду доказів на їх спростування.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені висновки експертів є належними письмовими доказами у справі.

Окрім того, представником позивача ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час звернення з апеляційною скаргою не було ініційоване клопотання перед судом щодо виклику експертів для роз`яснення і доповнення висновків чи проведення додаткової чи повторної експертизи з метою усунення недоліків, які, на його думку, містили вказані експертизи, мотивів, які б давали підстави вважати експертизу неясною, не наведено.

В той час таке клопотання, а саме про виклик експерта, було інінійоване саме представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (том 5: а.с. 132-133).

Апеляційний суд звертає увагу, що позивач був обізнаний із результатами судових експертиз від 28.07.2017 року та від 29.11.2018 року і у випадку сумнівів у їх правильності мав можливість звернутися із клопотанням про призначення повторної експертизи під час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, однак не скористався таким правом і обмежився письмовим запереченням (том 5: а.с. 144-146).

Не можна погодитися із доводами апеляційної скарги в частині неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, враховуючи, що позивач не зазначав, які саме обставини підлягали встановленню та не були встановлені судом. В матеріалах справи відсутні клопотання, заяви позивача про витребування доказів, які, на його думку, були необхідні для повного, всебічного, неупередженого розгляду справи, і які не були би вирішені судом.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права, та зводяться до переоцінки доказів у справі, та незгоди з висновками суду першої інстанції. Наведені у апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України новий розподіл понесених сторонами судових витрат не здійснюється.

Таких висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постанові від 15 січня 2020 року у справі №145/1330/17.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 13 грудня 2019 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, визнання кредитних договорів та договорів іпотеки недійсними - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08.11.2021 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда