ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 листопада 2021 року м. Чернівці

Справа № 727/788/20

Провадження №22-ц/822/1031/21

Чернівецький апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ Литвинюк І.М., Височанської Н.К., Лисака І.Н., розглянувши клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про долучення письмових доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 липня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

У жовтні 2021 року представник відповідача Поляк М.В. подала клопотання про поновлення строку на приєднання доказів та їх долучення до матеріалів справи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про залишення поданого клопотання без розгляду з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини 2 статті 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

В пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» зазначено, що дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

Згідно зі статтею 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідачем у справі до суду першої інстанції надавалися докази разом з поданням відзиву на позовну заяву, проте у відзиві відсутнє зазначення про неможливість надання будь-якого доказу під час подання відзиву.

За вимогами статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Гарантіями реалізації принципу змагальності є відповідальність за неподання доказів до суду.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначені частиною 1 статтею 367 ЦПК України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 8 статті 83 ЦПК України визначено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частиною 3 статті 367 ЦПК України встановлено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідач, не надавши всі наявні у нього докази до суду першої інстанції, реалізував належні йому процесуальні права на власний розсуд та не навів у клопотанні про поновлення строку про приєднання доказів поважних причин неподання таких доказів до суду першої інстанції, а тому причини пропуску строку на приєднання доказів слід визнати не поважними.

Враховуючи наведене, оскільки представником відповідача Поляк М.В. не обґрунтовано неможливість подання доказів у встановлений законом строк з причин, що не залежали від нього, клопотання про долучення доказів слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 83, 126, 127 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про поновлення строку на приєднання доказів, відмовити.

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про долучення письмових доказів залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Литвинюк

Н.К. Височанська

І.Н. Лисак