Справа № 509/46/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь подання старшого державного виконавця Овідіопольського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника керівника Приватне Підприємство «Збалансоване Харчування» ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа, суд,-

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2021 року старший державний виконавець Овідіопольського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернувся до суду з поданням, погодженим з начальником відділу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, посилаючись на те, що на примусовому виконанні Овідіопольського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться зведене виконавче провадження №56504702 з виконання наказу Господарського суду одеської області №916/2621/17 від 17.04.2018 року про стягнення з ПП «Збалансоване Харчування» на користь Державного бюджету України штрафу у розмірі 34000,00 грн, та пеню у сумі 34000,00 грн.; наказу Господарського суду Одеської області №916/2621/17 від 17.04.2018 року про стягнення з ПП «Збалансоване Харчування» на користь Антимонопольного комітету України по сплаті судового збору у сумі 1600,00 грн.; наказу Господарського суду Одеської області №916/3747/19 від 07.08.2020 року про стягнення з ПП «Збалансоване Харчування» в дохід загального фонду державного бюджету України штраф у розмірі 1359996 грн., та пеню у розмірі 1359996 грн.; наказу Господарського суду про стягнення з ПП «Збалансоване Харчування» на користь Антимономопольного комітету України 40799,88 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є керівник Приватного Підприємства «Збалансоване Харчування» ОСОБА_1 .

Судове рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, заборгованість не сплачена.

Постановою державного виконавця Овідіопольського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 23.05.2018 року відкрито виконавче провадження, постановою від 31.05.2018 року накладено арешт на кошти боржника та 31.05.2018 року винесена постанова про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №56504702.

З огляду на те, що боржник має заборгованість за виконавчим документом, який знаходиться на примусовому виконанні у Овідіопольському РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), державний виконавець просить заборонити боржнику ОСОБА_1 виїзд за кордон України без вилучення паспортного документа.

Сторони до суду не з`явилися.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з п.4 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, право вільно пересуватися може у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Законодавством України встановлено випадки, у яких застосовуються такі обмеження, визначено порядок та умови їх застосування, зокрема, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» №3857-XII від 21.01.1994 року у редакції від 10.12.2015 року, п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, ст.441 ЦПК України.

Так, відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Стаття 441 ЦПК України передбачає, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За змістом п.5 ч.1 та ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року за №3857-ХІІ громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд може встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України лише за поданням державного виконавця, обов`язково погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби, за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника, який має паспорт для виїзду за кордон і з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України, від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду чи іншого органу (посадової особи). Таке обмеження може бути встановлено лише строком до виконання боржником своїх зобов`язань.

Окрім того, застосування таких обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст.33 Конституції України та ст.313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Дослідивши матеріали справи, судом не вдалося ідентифікувати особу боржника у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи дати народження, копії паспорта боржника, а також інших документів, якими можливо встановити особу боржника.

За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального і процесуального права, суд вважає, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України передчасне, оскільки відсутні особисті дані боржника, а тому правові підстави для встановлення щодо боржнику тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні.

Керуючись ст.441 ЦПК України, ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» №3857-XII від 21.01.1994 року у редакції від 10.12.2015 року, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Овідіопольського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника керівника Приватне Підприємство «Збалансоване Харчування» ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа- відмовити.

Копію ухвали направити зацікавленим особам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до палати по цивільним справам Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя П.Л. Кириченко