КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року місто Київ.

Справа 753/17451/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/15471/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Желепи О.В.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

секретар судового засідання Міщенко Н.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 15 вересня 2021 року (у складі судді Комаревцевої Л.В., повний текст складено 15.09.2021 року )

за скаргою ОСОБА_2 на дії та постанову головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Київ) Бережної Ольги Олександрівни про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 52944829 від 22.11.2016, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 до суду надійшла скарга представника ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

В обгрунтування скарги представник скаржника зазначає про те, що ОСОБА_2 18.08.2021 отримав від Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві постанову державного виконавця Гаєвського С.М. від 22.11.2016 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №753/11392/13, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 18.09.2015. У постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено про те, що документ вступив в законну силу 24.12.2014, поданий до примусового виконання 21.11.2016 р. Раніше копії постанови про відкриття провадження від 22.11.2016 ОСОБА_2 не отримував . ОСОБА_2 звернувся до Дарницького відділу державної виконачої служби у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) із заявами від 07.06.2021 та від 11.08.2021 щодо надання інформації по відкритому щодо нього виконавчому провадженні та про видачу копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

16.08.2021 відповідно до супровідного листа Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) було розглянуто звернення ОСОБА_2 та видано йому завірену копію постанови про відкриття виконавчого провадження .

Представник скаржника просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бережної Ольги Олександрівни про арешт майна боржника від 08.08.2017 у виконавчому провадженні №52944829, оскільки державним виконавцем незаконно накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 , так як рішенням суду на користь стягувача кошти не стягуються.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15 вересня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії та постанову головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Київ) Бережної Ольги Олександрівни про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 52944829 від 22.11.2016, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - відмолено.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 29.09.2021 року подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу в повному обсязі та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Вказує на те, що судом першої інстанції були допущені порушення норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що згідно рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24.03.2014 року звернуто стягнення на конкретно визначене майно, а тому звернення стягнення за вказаним виконавчим листом не може проводитись за рахунок іншого майна боржника, крім того, на яке звернуто стягнення за рішенням суду. В той же час, державним виконавцем оскаржуваною постановою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 , що призводить до порушення його прав власника.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник скаржника доводи скарги підтримав.

Державний виконавець та представник стягувача до апеляційного суду не з`явились. Про розгляд справи повідомлені на офіційні електронні адреси.

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника скаржника, доповідь судді Желепи О.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 Закону України ?Про виконавче провадження?).

Згідно з п.1, 7 ч.2 ст.18 Закону України ?Про виконавче провадження?, виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що згідно із постановою про відкриття виконавчого провадження від 22.11.2016 державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гаєвським Сергієм Миколайовичем розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого листа №11392/13 від 18.09.2015 та відкрито виконавче провадження щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 38.50 кв.м. житловою площею 17.80 кв.м під номером 524, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , що належить відповідачам на праві власності на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження» ( а.с. 8).

Згідно із постанови про арешт майна боржника від 08.08.2017 головним державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві при примусовому виконанні виконавчого листа №753/11392/13 від 18.09.2015 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 ( а.с. 12).

Відповідно до постанови від 27.01.2020 виконавчий лист №753/11392/13, виданий 18.09.2015 прийнято до виконання головним державним виконавцем Білан Ю.С. ( а.с. 13).

07.06.2021 ОСОБА_2 звернувся до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо надання інформації в межах виконавчого провадження ( а.с. 10).

Відповідно до ч. 2,4 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону 1404-УШ, яка була чинною на час постановления постанови про накладення арешту від 08.08.2017 року (далі - Закон 1404-УІІІ), арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п' ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Згідно із ч.ч.. 1, 2, 3 ст. 56 Закону 1404-УШ арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

На підставі наведених вище норм матеріального права, які регулюють правові підстави накладення та існування арешту у виконавчому провадженні, арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та в розмірі суми стягнення та інших витрат у виконавчому провадженні.

Нормами Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі Закону 1404-УІІІ, жодним чином не передбачено можливість накладення та існування арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника з метою попередження на майбутнє належного виконання останнім рішення суду, як і припущення державного виконавця щодо можливого невиконання боржником своїх обов' язків .

На виконанні в відділі державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист № 753/11392/13, виданий Дарницьким районним судом м.Києва 18.09.2015 року, відповідно до якого в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2634/0908/55-024 від 10.09.2008 р. в загальному розмірі 575270,48 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме : однокімнатну квартиру, загальною площею 38,50 кв.м , житлова площа -17,80 кв. м., під номером 524, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , що належить відповідачам на праві власності , на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження» , встановити початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна ( ВП № 52944829).

З матеріалів справи, а також постанови про накладення арешту на все майно боржника встановлено, що відповідно до виконавчого листа, який перебував на виконанні, судом було постановлено рішення, яким в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на конкретне майно, шляхом його реалізації на прилюдних торгах, тобто в межах такого виконавчого провадження, у державного виконавця не було підстав для накладення арешту на інше майно боржника, оскільки примусовому виконанню підлягає лише продаж конкретно зазначеного в рішенні суду майна на прилюдних торгах.

За таких обставин вбачається порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини, зокрема втручання органу державної виконавчої служби в право особи на мирне володіння майном, яке за наявності вказаних обставин не є виправданим, так як здійснено з порушенням принципів пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами держави та боржника, так як в даному випадку останній несе надмірний тягар внаслідок таких неправомірних дій органу державної виконавчої служби. При цьому, жодного суспільного інтересу внаслідок застосування арешту майна на інше майно не задоволено.

Оскільки в рішенні Дарницького районного суду міста Києва від 24.03.2014 року звернуто стягнення на конкретно визначене майно, звернення стягнення за вказаним виконавчим листом не може проводитись за рахунок іншого майна боржника, крім того, на яке звернуто стягнення за рішенням суду.

Крім того, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», в редакції , що діяла на час прийняття постанови, можливість арешту рухомого майна виконавцем була передбачена лише після його опису (ч. 2 ст. 56 Закону), а сам опис майна відбувається виключно у присутності понятих (ч. 2 ст. 22 Закону), що в свою чергу унеможливлює накладення арешту на все рухоме майно боржника без його ідентифікації та опису на стадії відкриття виконавчого провадження або після цього.

В постанові про накладення арешту, виконавцем зазначено, що виконавець накладає арешт на все рухоме та нерухоме майно з метою забезпечення позову.

Разом з тим у державного виконавця відсутні повноваження вживати заходи забезпечення позову, а тому останній накладаючи арешт з таких підстав перевищив свої повноваження.

Згідно з ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи положення даної норми, вимоги скарги підлягають до часткового задоволення, оскільки у суду відсутні повноваження скасовувати постанови державних чи приватних виконавців.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки суд першої інстанції не повно встановив усі фактичні обставини справи, які мають значення для правильного вирішення скарги, вважав доведеними ті обставини, які не підтверджені належними доказами, а висновки суду не відповідають встановленим обставинам , ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення скарги.

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимогу разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином на користь скаржника підлягають стягненню судові витрати за подачу апеляційної скарги в розмірі 454 грн. 00 коп. з Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Київ)

Керуючись ст. ст. 268, 367, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 15 вересня 2021 року скасувати та постановити нову, якою скаргу ОСОБА_2 на дії та постанову головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Київ) Бережної Ольги Олександрівни про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 52944829 від 22.11.2016, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бережної Ольги Олександрівни про арешт майна боржника від 08.08.2017 року у виконавчому провадженні № 52944829. Зобов`язати державного виконавця усунути порушене право заявника.

Стягнути з Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Київ) (, за адресою: 02099, м. Київ, вул. Заслонова, 16м) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 454 грн. 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 листопада 2021 року.

Головуючий суддя О.В. Желепа

Судді: В.А. Кравець

О.Ф. Мазурик