КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №761/4151/20 головуючий у суді І інстанції Савицький О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Гаращенка Д.Р., Сліпченка О.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Науковець" на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 14 червня 2021 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Науковець" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач є постачальником житлово-комунальних послуг, споживачем яких є відповідачка, як власник квартири АДРЕСА_1 . Оскільки у відповідачки виникла заборгованість за житлово-комунальні послуги, яку вона у добровільному порядку не сплачує, представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки на користь позивача за житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2009 р. по 01.12.2019 р. в сумі 40291,93 грн., інфляційних втрат в сумі 89373,50 грн., трьох процентів річних в сумі 13001,30 грн., а також судових витрат.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 14 червня 2021

року відмовлено у задоволені позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Науковець" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за житлово-комунальні послуги.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням адвокат Рачук Олег Олександрович, який діє в інтересах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Науковець" подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, і неправильне застосування судом норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вказує, що у період з 01 березня 2009 року по 01 грудня 2019 року позивач надавав послуги з утримання будинку, комунальні послуги та послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення у кв. АДРЕСА_1 , для оплати яких відповідачу пред`являлися відповідні рахунки, сформовані комунальним підприємством «Головний інформаційно-обчислювальний центр», проте в порушення п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, відповідач не сплачувала за спожиті нею комунальні послуги з обслуговування будинку таприбудинкової території, що призвело до накопичення боргів перед ОСББ «Науковець» за період з березня 2009 року по 01 грудня 2019 року в розмірі 40291,93 гривень.

Зазначає, що на підставі протоколу №17-02/12 Загальних Зборів членів ОСББ «Науковець» від 17 лютого 2012 року ОСОБА_1 виключена з членів ОСББ «Науковець» у відповідності до п. 5.4. Статуту ОСББ (невиконання Статуту ОСББ, невиконання членом ОСББ рішень загальних зборів). Однак, до моменту та після її виключення із членів ОСББ «Науковець» відповідач фактично користувалася та продовжує користуватися послугами, які надаються ОСББ «Науковець», оскільки володіє та користується спільним майном членів об`єднання. Звертає увагу суду на те, що відповідача було повідомлено про наявну заборгованість шляхом направлення їй претензії від 12 червня 2019 року, яка отримана ОСОБА_1 12.06.2019 року під особистий підпис. Щодо спливу строку позовної давності вказує, що поки судом не встановлено, що до вимог кредитора настали наслідки спливу позовної давності, кредитор має право вимагати у боржника погашення всієї суми заборгованість навіть понад 3-ох років. Зазначає, що відмова в задоволенні позову у зв`язку зі спливом позовної давності без встановлення порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача, не відповідає вимогам закону, і вважає, що судом першої інстанції не з`ясовано усіх обставин справи та не зазначено в судовому рішенні, що відповідачем порушено право та охоронюваний законом інтерес ОСББ «Науковець», за захистом якого останній звернувся до суду.

Відповідач подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позовна давність щодо стягнення з відповідача заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг, нарахування і сплата яких відбувається щомісяця, повинна обчислюватися з моменту настання строку сплати кожного платежу окремо. Оскільки вказаний строк позовної давності перерваний не був та відраховується від дати подачі позову до суду, а саме від 04.02.2020 року, про що є відмітка працівника Укрпошти про направлення конверту з позовною заявою, суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності за вимогами щодо стягнення заборгованості за комунальні послуги, інфляційних втрат та 3% річних за період з 01.03.2009 р. по 04.02.2017 р.. При цьому, у позовній заяві позивач не обґрунтував поважності причин пропуску строку позовної давності, а також судом не встановлено наявності таких причин також, а том суд приходить до висновку, що в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з відповідачки на користь позивачки за період з 01.03.2009 р. по 04.02.2017 р., необхідно відмовити у зв`язку зі спливом позовної давності.

Щодо іншої частини заборгованості відповідачки перед позивачем, а саме за період з 04.02.2017 р. по 01.12.2019 р. суд зазначив, що представником позивача не було надано доказів розрахунку заборгованості відповідачки перед позивачем, яку просить стягнути позивач та взагалі встановлення такої заборгованості, а тому позов в частині вимог про стягнення заборгованості за період 04.02.2017 р. по 01.12.2019 р. є недоведеним і задоволенню не підлягає.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. ч.1, 3 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами, створюється об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Відповідно до ст. 15 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Тобто, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги, на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Відповідно до вимог ст.ст.76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2020 року у справі №761/48615/18-ц (провадження №61-14819св20).

Відповідно до ч. 3 с. 267 ЦК Українипозовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Судом встановлено, що відповідачем до суду першої інстанції подавалась заява про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 1 та 5 ст. 261 ЦК України) за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 19.02.2014 р. у справі № 6-14цс14 відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, Верховний Суду України прийшов до висновку, що у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Встановлено, що відповідачці на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Рішенням Установчих зборів власників квартир і допоміжних приміщень будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , оформленого протоколом №1 від 15.11.2001 року, створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Науковець» та зареєстровано Шевченківською районною держадміністрацією м. Києва від 20.03.2002 року, яким прийнято в управління будинок АДРЕСА_2 .

ОСББ «Науковець» створено на підставі Положення про порядок організації та діяльності об`єднань, що створюється власниками для управління, утримання і використання майна житлового будинку, яке перебуває у загальному користуванні.

Відповідно до п. 1.1. Статуту діяльність об`єднання регулюється Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Цивільним, Житловим, Земельним кодексами України, іншими нормативно-правовими актами та Статутом ОСББ «Науковець».

ОСББ «Науковець» здійснює свою діяльність відповідно до положень Статуту ОСББ «Науковець», зареєстрованого 29.03.2002 року із подальшими змінами, зареєстрованими 06.07.2005 року, а також змінами, зареєстрованими 19.03.2007 року, затвердженими Загальними зборами членів ОСББ «Науковець».

Пунктами 7.2.6., 7.2.8. Статуту ОСББ «Науковець» визначено, що об`єднання зобов`язане визначати розміри платежів, що вносяться членами об`єднання, а також забезпечувати своєчасне надходження від членів об`єднання платежів, встановлених рішенням загальних зборів.

Протоколом Загальних Зборів №17-02/09 членів ОСББ «Науковець» з 01.03.2009 року було затверджено розмір внеску для власників квартир, який склав 3,00 грн. за кв. м., з яких 0,86 грн., складав міський тариф та 2,14 грн. - внески.

Протоколом Загальних Зборів №12-02/16 від 12.02.2016 року змінено та затверджено внески на утримання будинку АДРЕСА_2 та прибудинкової території у розмірі 5,75 грн. за кв. м. для власників квартир (копія протоколу знаходиться у матеріалах справи).

З 2009 року ОСББ «Науковець» надає ОСОБА_1 комунальні послуги, а з 2015 року послуги з водопостачання холодної води, а також утримання будинку та прибудинкової території у відповідності до діючих санітарних та будівельних норм.

Відповідно до п. 6.2. Статуту член об`єднання зобов`язаний виконувати вимоги Статуту об`єднання, рішення загальних зборів членів об`єднання і Правління об`єднання.

Відповідно до п. 6.2.2 виконувати вимоги Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями.

Відповідач не є членом ОСББ, однак це не звільняє його від обов`язку здійснювати оплату за надані послуги.

Відповідно до п. 1.2 Статуту ОСББ «Науковець» власники квартир, житлових і нежитлових приміщень зобов`язані виконувати вимоги Статуту об`єднання.

Відповідно до претензії від 12 червня 2019 року, відповідача повідомлено про наявну заборгованість, яка отримана ОСОБА_1 12.06.2019 року під особистий підпис. У вказаній претензії ОСББ «Науковець» пропонувало відповідачу погасити заборгованість, проте ОСОБА_1 не здійснила жодної оплати суми боргу, що спонукало ОСББ «Науковець» звернутися з позовною заявою до суду (том 1, а.с. 46-47).

Згідно з платіжним повідомленням станом на 01.12.2019 року заборгованість відповідача за утримання будинків (внески) становить 40291,93 грн. (том 1, а.с. 48).

Встановлено, що в матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості за комунальні послуги по місяцях за період 01.03.2009 р. по 01.12.2019 р..

ОСОБА_1 надано рахунок на сплату житлово-комунальних послуг за травень 2009 року, відповідно до якого вартість послуг з утримання будинків та прибудинкових територій становить 70,00 грн., а вартість внесків складає 255,60 грн. (том 1, а.с. 93).

ОСОБА_1 надано рахунок на сплату житлово-комунальних послуг за листопад 2015 року, відповідно до якого вартість послуг з утримання будинків (внески) складає 325,60 грн. (том 1, а.с. 94).

ОСОБА_1 надано рахунок на сплату житлово-комунальних послуг за червень 2017 року, відповідно до якого вартість послуг з утримання будинків (внески) складає 325,60 грн. (том 1, а.с. 94).

Встановлено, що позовна заява подана до суду позивачем 04.02.2020 року.

Також встановлено, що в матеріалах справи наявна заява відповідача про застосування строку позовної давності до правовідносин, що виникли між сторонами( т.1а.с.187).

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову за період з 01.03.2009 р. по 04.02.2017 р., оскільки у даній справі строк позовної давності перерваний не був та відраховується від дати подачі позову до суду - 04.02.2020 року, і позивачем у позовній заяві не наведено обґрунтування щодо поважності причин пропуску строку позовної давності за період з 01.03.2009 р. по 04.02.2017 р..

Також, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволення позову щодо стягнення заборгованості за період з 04.02.2017 р. по 01.12.2019 р., оскільки з наданих позивачем доказів не можливо встановити за які саме комунальні послуги він повинен сплачувати та в якому розмірі, з чого складається заборгованість, нарахована позивачем, за який період вона нарахована, яким чином та за яким тарифом була нарахована, чи враховувались проведені ним оплати.

Надане позивачем платіжне повідомлення станом на 01.12.2019 року по сплаті утримання будинків не є достатнім доказом для встановлення обставин, що мають значення для справи. Разом з тим, платіжне повідомлення станом на 01.12.2019 року не містить переліку послуг, спожитих відповідачем, їх вартість на дату виникнення заборгованості, зважаючи на те, що тарифи змінювались. Також, платіжне повідомлення станом на 01.12.2019 року не містить розрахунок про загальну вартість місячних платежів, структуру тарифів, нормативи (норми) споживання.

Доводи апеляційної скарги про те, що у період з 01 березня 2009 року по 01 грудня 2019 року позивач надавав послуги з утримання будинку, комунальні послуги та послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення у кв. АДРЕСА_1 , для оплати яких відповідачу пред`являлися відповідні рахунки, сформовані комунальним підприємством «Головний інформаційно-обчислювальний центр», проте в порушення п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, відповідач не сплачувала за спожиті нею комунальні послуги з обслуговування будинку таприбудинкової території, що призвело до накопичення боргів перед ОСББ «Науковець» за період з березня 2009 року по 01 грудня 2019 року в розмірі 40291,93 гривень, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки з наданого позивачем платіжного повідомлення станом на 01.12.2019 року неможливо визначити об`єм спожитих послуг відповідачем за кожний місяць зазначеного періоду часу, від якого залежить визначення розміру оплати за ці послуги, а відтак зміст розрахунку заборгованості є припущенням, що в силу ч. 6 ст. 81 ЦПК України не може братись до уваги при ухваленні рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідача було повідомлено про наявну заборгованість шляхом направлення їй претензії від 12 червня 2019 року, яка отримана ОСОБА_1 12.06.2019 року під особистий підпис.У вказаній претензії ОСББ «Науковець» пропонувало Відповідачу погасити заборгованість, проте ОСОБА_1 не здійснила жодної оплати суми боргу, що спонукало ОСББ «Науковець» звернутися з позовною заявою до суду, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки позивачем не доведено розмір заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги.

Доводи апеляційної скарги про те, що поки судом не встановлено, що до вимог кредитора настали наслідки спливу позовної давності, кредитор має право вимагати у боржника погашення всієї суми заборгованість навіть понад 3-ох років. А відмова в задоволенні позову у зв`язку зі спливом позовної давності без встановлення порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача, не відповідає вимогам закону, і вважає, що судом першої інстанції не з`ясовано усіх обставин справи та не зазначено в судовому рішенні, що відповідачем порушено право та охоронюваний законом інтерес ОСББ «Науковець», за захистом якого останній звернувся до суду, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки судом першої інстанції встановлено порушене право позивача, разом з цим також встановлено, що позивачем не надано доказів щодо наявної заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг з розрахунку по місяцях, для можливого вирахування заборгованості за останні три роки перед подачею позовної заяви. Та застосовано строки позовної давності за період з 01.03.2009 р. по 04.02.2017 р..

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що майнове право позивача не було порушено відповідачем.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог та вірно застосував до правовідносин що виникли між сторонами положення ст. 257 ЦК України, 81 ЦПК України та практику Верховного Суду.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Науковець" залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 14 червня 2021 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «08» листопада 2021 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіД.Р. Гаращенко
О.І. Сліпченко