ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 766/838/21 Головуючий в 1 інстанції Зуб І.Ю.
Номер провадження 22-ц/791/1647/21 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.

суддів Кутурланової О.В.

Майданіка В.В.

секретар Юськів І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» та Херсонської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

21 січня 2021р. ОСОБА_1 завернувся із позовом до АТ «Укрпошта» та Херсонської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі наказу №1681к від 03.06.2019р. він прийнятий на посаду майстра в групу технічного обслуговування і ремонту Центру перевезення пошти ХД АТ «Укрпошта».

28.12.2020р. згідно наказу від 24.12.2020р. № 3849к позивача звільнено з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України, а саме за систематичне невиконання працівником без поважної причини трудових обов`язків, покладених на нього трудовим договором.

Вважає звільнення необґрунтованим і безпідставним, оскільки сумлінно виконував посадову інструкцію та не допускав порушень, що могли стати причиною такого звільнення.

З огляду на викладене просить: визнати протиправним та скасувати наказ № 3849/к від 24.12.2020 року про його звільнення з посади майстра групи технічного обслуговування і ремонту Центру перевезення пошти Херсонської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта»; поновити його на посаді майстра групи технічного обслуговування і ремонту Центру перевезення пошти Херсонської дирекції акціонерного товариства «Укрпошта» з 28.12.2020 року; стягнути з Акціонерного товариства «Укрпошта» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Також просить стягнути витрати на правову допомогу у сумі 14000,00 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 25.06.2021р. у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 ознайомлений з умовами праці, з посадовою інструкцією майстра групи ремонту центру перевезення пошти Херсонської дирекції АТ «Укрпошта». Доповідні записки, накази про оголошення догани від 02.11.2020 року № 821, від 09.11.2020 року № 961, акти про відмову від надання пояснень ОСОБА_1 та про відмову від ознайомлення із наказом свідчать про зафіксовані випадки невиконання позивачем своїх посадових обов`язків та вказують на те, що ставлення позивача до виконання своїх обов`язків після оголошення доган не змінилося, що вбачається з досліджених судом доказів.

Накази про оголошення догани позивачем не оскаржені й не скасовані, що дає підстави встановити факт притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення посадових обов`язків.

Позовні вимоги, заявлені до відповідача АТ «Укрпошта» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є необґрунтованими, обставини позову спростовуються наданими доказами з боку даного відповідача, тому задоволенню не підлягають.

Також суд дійшов висновку, що за своїм статусом Херсонська дирекція Акціонерного товариства «Укрпошта» є структурним підрозділом юридичної особи АТ «Укрпошта», а тому не є належним відповідачем у спірних правовідносинах, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні вимог, заявлених до такої особи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ,посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки наказам про оголошення догани від 02.11.2020 року № 821, від 09.11.2020 року № 961, правомірність яких мала бути предметом перевірки у даній справі.

Суд не врахував, що відповідачем не був встановлений термін надання звітів щодо обліку і використання товарно-матеріальних цінностей, а тому дисциплінарне стягнення у випадку неподання такого звіту є безпідставним. Із наказом від 02.11.2020 року № 821 про оголошення догани ознайомлений не був.

Крім того, безпідставним є дисциплінарне стягнення згідно наказу від 09.11.2020 року № 961 за невиконання обов`язку щодо перевірки прийнятих від постачальника запчастин на предмет відповідності кількісним і якісним показникам, оскільки така перевірка не належить до його посадових обов`язків.

Про необхідність надання письмових пояснень щодо порушення трудової дисципліни також попереджений не був, тому таких пояснень не надавав.

Також вважає помилковим висновок суду щодо правомірності звільнення з підстав систематичного невиконання трудових обов`язків, оскільки проведення перевірки виконання припису від 01.12.2020р, адресованого провідному інженеру ОСОБА_2 про усунення порушень та недоліків, не є належним підтвердженням того факту, що посадові обов`язки позивача передбачали усунення вказаних у приписі недоліків.

Відповідальність за невиконання припису безпідставно покладена на позивача, оскільки не враховано, що майстер групи технічного ремонту не має проводити навчання з питань охорони праці. Такі навчання має проводити спеціаліст, який у встановленому порядку пройшов навчання, перевірку знань та здав відповідний іспит. Журнал реєстрації інструктажів має зберігатись у начальника служби охорони праці ОСОБА_3 .

Крім того, наказ про звільнення підписаний неуповноваженою особою, начальником центру управління персоналом, а не директором ХД АТ «Укрпошта».

У відзивах на апеляційну скаргу, що подані представниками Акціонерного товариства «Укрпошта» та Херсонської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта», зазначається про безпідставність доводів скарги, оскільки припис про усунення порушень з охорони праці №18 винесений ОСОБА_4 , яка на час проведення перевірки виконувала обов`язки начальника Центру перевезень.

ОСОБА_1 за посадою згідно п.2.12 та п.2.12 посадової інструкції має проводити з підлеглими працівниками заняття з питань безпечної організації праці та всі види інструктажів з питань охорони праці. Таким чином, позивач зобов`язаний проводити інструктажі та вести журнал інструктажів з охорони праці.

Також вважає завищеною суму витрат на правову допомогу 14000 грн та зазначений час 7 год 30 хв., що з врахування фактично виконаної адвокатом роботи по складанню апеляційної скарги є підставою для зменшення суми таких витрат.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах визначених ст.367 ЦПК України, колегією суддів встановлені таки обставини.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_1 із 04.06.2019 року працював на посаді майстра в групі технічного обслуговування і ремонту центра перевезення пошти (Херсонська дирекція АТ «Укрпошта»), наказ № 1681/к від 03.06.2019 року. (а.с.49-50)

Відповідно до відомостей про ознайомлення з умовами праці, ОСОБА_1 пройшов інструктаж з техніки безпеки, протипожежного мінімуму та інше, ознайомився з умовами роботи 03.06.2019 та 04.06.2019 року.

Згідно з відміткою на посадовій інструкції майстра групи ремонту центру перевезення пошти Херсонської дирекції АТ «Укрпошта», що затверджена 18.11.2019 року, ОСОБА_1 ознайомлений. (а.с.51-53).

В листопаді 2020р. ОСОБА_1 двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за невиконання обов`язків, покладених на нього умовами трудового договору та посадової інструкції.

Так, за наказом від 02.11.2020 року за № 821 ОСОБА_1 оголошено догану за порушення п. 2.15 «Посадової інструкції майстра групи технічного обслуговування та ремонту Центру перевезення пошти» за те, що своєчасно не були списані товаро- матеріальні цінності за фактично отримані ним запасні частини до транспортних засобів на суму 72 449,19 грн. Зазначена бездіяльність призводить до викривлення фінансової звітності та можливості зловживань. (а.с.57-58)

В акті від 30.10.2020 року зазначено, що ОСОБА_1 майстер з ремонту ЦПП, на вимогу начальника ЦПП ОСОБА_5 відмовився написати пояснювальну записку. Акт підписано трьома особами, провідним інженером та двома інженерами. (а.с.54-56).

Наказом від 09.11.2020 року № 961 ОСОБА_1 оголошено догану у зв`язку із порушенням п.п. 2.1, 2.2 «Посадової інструкції майстра групи технічного обслуговування та ремонту Центру перевезення пошти», а саме у зв`язку з його відмовою перевіряти запчастин на їх відповідність кількісним і якісним показникам, що впливає на своєчасність та якість організації і проведення ремонтних робіт з техобслуговування транспортних засобів.

ОСОБА_1 ознайомлений з ним 12.11.2020 року, зазначив про свою незгоду з наказом. В акті від 12.11.2020 року, складеному о 10-00, зазначено про відмову ОСОБА_1 від ознайомлення з наказом № 961 від 09.11.2020 року. Акт підписано трьома особами. (а.с.61).

Згідно акту від 05.11.2020 року ОСОБА_1 на вимогу начальника ЦПП м. Херсона Поповича Ю.М. написати пояснювальну записку згідно доповідної від 29.10.2020 року відмовився без пояснення причин. Акт підписано трьома особами. (а.с.59-60).

09.12.2020р. начальником СОП ПБ. Харланцевою О.І подана доповідна записка про порушення ОСОБА_1 посадових обов`язків майстра групи ремонту з питань дотримання вимог щодо охорони праці і промислової безпеки, які виявлені перевіркою виконання вимог законодавства згідно припису №18 від 01.12.2020р. (а.с.63-65).

Від надання пояснень з приводу вказаних у доповідній порушень, ОСОБА_1 відмовився, про що складено акт від 17.12.2020р. (а.с.66)

На засіданні комісії Херсонської обласної організації профспілки працівників Укрпошти 24.12.2020 року прийнято постанову № П-18-2 про надання згоди адміністрації на звільнення із займаної посади ОСОБА_1 , майстра групи технічного обслуговування і ремонту, в зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, на підставі п. 3 ст. 40 ч. 1 КЗпП України.

Відповідно до наказу № 3849/к від 28.12.2020 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпПУ, за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором. (а.с.67).

Позивач отримав трудову книжку НОМЕР_1 29.12.2020 року.

Звертаючись до суду із позовом про поновлення на роботі, позивач обґрунтовуючи підстави заявленого позову, порушення своїх прав пов`язував із тим фактом, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення згідно наказу №3849-к від 24.12.2020р. застосоване відповідачем за відсутності для цього підстав та з порушенням встановленого порядку для застосування дисциплінарного стягнення.

Також заперечує наявність систематичності порушення ним посадових обов`язків, оскільки вважає, що суд мав перевірити безпідставність застосованих до нього усіх стягнень, що передували звільненню незалежно від того, чи оскаржувались зазначені накази.

Статтею 3 КЗпП України встановлено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Трудовим договором, за визначенням ч.1 ст.21 КЗпП України, є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з вимогами пункту третього статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Виходячи зі змісту даної норми, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову. Тобто працівник і раніше (до моменту вчинення проступку, за який його роботодавець прагне звільнити за п. 3 ст. 40 КЗпП) порушував трудову дисципліну, не виконував своїх посадових обов`язків, у результаті чого до нього застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, а саме стягнення, передбачені законодавством, які не погашені строком давності (з часу їх накладення пройшло менше року), зокрема, догана, оголошена наказом роботодавця.

Таке тлумачення наведених норм законодавства та їх застосування викладено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року, де зазначається, що за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни відповідно до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року.

Відповідно до п.22 вищезазначеної Постанови, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарні стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Судом встановлено, що згідно наказу № 821 від 02.11.2020 року та наказу № 961 від 09.11.2020 року до ОСОБА_1 двічі застосовані дисциплінарні стягнення у зв`язку із порушенням ним вимог «Посадової інструкції майстра групи технічного обслуговування та ремонту Центру перевезення пошти».

Зазначені накази про застосування дисциплінарних стягнень позивачем у встановленому законом порядку та строк не оскаржені, а тому предметом перевірки у даній справі є питання дотримання відповідачем вимог закону щодо правомірності застосування до позивача останнього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення впродовж визначеного законодавством річного строку від часу застосування попереднього дисциплінарного стягнення.

У справі, що розглядається, суд першої інстанції вказані обставини дослідив та встановив, що дисциплінарні стягнення, що передували звільненню, застосовані в листопаді 2020р., своєї чинності не втратили.

Надаючи оцінку тим обставинам, що стали підставою для звільнення позивача з роботи за ініціативою роботодавця, суд першої інстанції виходив із того, що у відповідності до приписів ч.1 ст.13 ЦПК України правомірність застосування стягнень у вигляді догани за наказами № 821 від 02.11.2020 року та № 961 від 09.11.2020 року виходить за межі предмета спорту. Окрім того, суд визнав встановленим факт невиконання позивачем посадових обов`язків, що стали підставою для звільнення, та відсутність підстав для визнання протиправним наказу про звільнення і поновлення його на роботі.

Проте, із таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог та вимог ч. 1 п. 3 ст. 40 КЗпП України, до юридичних фактів, які підлягали встановленню судом при вирішенні спору про законність звільнення позивача з цих підстав, є не тільки з`ясування обставин щодо систематичності порушень, які передували його звільненню, а також підлягали встановленню такі істотні обставини, як вчинення працівником дисциплінарного проступку (вина, протиправна поведінка), який став безпосередньо підставою для його звільнення та додержання вимог ст. ст. 147-149 КЗпП України при звільненні.

Із матеріалів справи вбачається, що підставою для звільнення позивача із займаної посади за п. 3 ч.1 ст.40 КЗпП України була доповідна записка начальника СОП ПБ Харланцова О.І. від 09.12.2020 року, де зазначено, що ОСОБА_6 не виконуються вимоги п.п. 2.11, 2.12, 2.13, 2.17, 3.4 та 4.2 Посадової інструкції; п.п. 3.1, 3.16, 6.5, 6.10 НПАОП 0.00-4.12-05 «Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці», які виявлені при перевірці дотримання вимог законодавства, за наслідками якої складно припис № 18 від 1.12.2020р. (а.с.63).

Зі змісту вказаної доповідної записки вбачається, що порушення посадових обов`язків позивача полягає у тому, що при перевірці виявлені порушення нормативно-правових актів із охорони праці, а саме встановлено порушення вимог п.2.11,2.12; 2.13; 2.17; п.3.4 та 4.2 Посадової інструкції, що полягали у відсутності журналу реєстрації інструктажів на робочому місці в групі ремонту ЦПП; відсутня інформація із проведення первинного та повторного інструктажів із працівниками ЦПП; до роботи із ремонту допущені водії першого класу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які не пройшли навчання та перевірку знань з охорони праці стосовно виконуваних робіт. Не складний (відсутній) графік ремонту і перевірки стану колісних транспортних засобів. У приміщенні верхнього боксу недостатній рівень освітлення: більшість освітлювальних приладів не працює, відсутня попереджувальна табличка. На підлозі верхнього боксу частково відсутні міцні дерев`яні решітки (трапи). (а.с.63-65.)

Від надання пояснень з приводу встановлених порушень позивач відмовився, про що складений відповідний акт (а.с.66).

Як вбачається із наявних у справі письмових доказів порушення службових обов`язків пов`язано із тим, що 01.12.2020 року начальником служби охорони праці ОСОБА_3 винесено припис № 18 на ім`я провідного інженера ОСОБА_4 про усунення зазначених вище порушень та недоліків.

Вимогами посадової інструкції від 18.11.2019р. передбачений обов`язок позивача: належно утримувати виробничі та допоміжні приміщення, обладнання та майно у справному стані (п. 2.11); проводити із підлеглими робітниками заняття з питань безпечної організації праці та всі види інструктажів із охорони праці (п.2.12); контроль за дотриманням робітниками правил охорони праці (п.2.13); складати акти на списання запасних частин і матеріалів на ремонт автомобілів та підзвітних матеріалів (п.2.15); знати і виконувати вимоги інструкції із охорони праці ( п.2.17).

Крім того, у п. 3.4 зазначається наявність у майстра права не допускати до роботи осіб, які порушують правила охорони праці, а також осіб, які не пройшли медичний огляд у встановлені терміні. Пунктом 4.2. на позивача покладається відповідальність за стан охорони праці та пожежної безпеки на ввіреній йому дільниці, додержання безпечних методів праці підлеглими на робочому місці.

Аналіз наведених посадових обов`язків та порушень з боку ОСОБА_1 , викладених у доповідній записці, дає підстави для висновку, що однією з підстав для звільнення вказано невиконання вимог п. 2.15 інструкції (складання актів на списання запасних частин і матеріалів на ремонт автомобілів та підзвітних матеріалів), однак за таке порушення позивач був притягнутий до дисціплінарної відповідальності у вигляді догани за наказом від 02.11.2020 року за № 821. Тоді як інших таких порушень на час свого звільненні ним допущено не було.

Вимогами п. 2.12 та п.2.13 посадової інструкції передбачений обов`язок майстра проводити із підлеглими робітниками заняття з питань безпечної організації праці та всі види інструктажів із охорони праці (п.2.12); контроль за дотриманням робітниками правил охорони праці (п.2.13), однак за змістом виявлених недоліків у порушення вимог законодавства з охорони праці виявлено факт допуску до ремонтних робіт водіїв першого класу, які не пройшли перевірку знань з питань охорони праці стосовно виконуваних робіт.

Однак, зміст припису № 18 від 01.12.2020р. та доповідної записки від 9.12.2020р. не містять інформації про те, що водії перебували у підпорядкування позивача, як майстра групи ремонту центру перевезення пошти, та виконували саме ремонтні роботі, які за своїм характером вимагали перевірку знань із охрони праці, що за посадовими обов`язками мав виконувати позивач згідно п. 2.12 інструкції. А також відсутній перелік виконуваних водіями ремонтних робіт, що вимагав контролю зі сторони майстра групи ремонту.

Як вбачається із наданих представником відповідача письмових пояснень, журнал інструктажів заповнюється різними посадовими особами, які проводять такі інструктажі, серед їх числа був і позивач. Проте, в матеріалах справи відсутні підтвердження того факту, що ОСОБА_1 несе відповідальність за зберігання на робочому місці журналу інструктажів з охорони праці.

Решта виявлених недоліків з приводу недостатнього освітлення та часткової відсутності на підлозі верхнього боксу міцних дерев`яних решіток є узагальнюючим оціночним висновком, який не містять посилань на конкретні фактичні обставини, що призвели до такого висновку, а тому такі висновки не є належним підтвердженням винної, протиправної поведінки позивача всупереч покладеним на нього посадовим обов`язкам.

Також не знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_1 був повідомлений про необхідність до 07.12.2020р. усунути виявлені недоліки, що викладені у п.6 припису від 1.12.2020р. щодо складання графіку ремонту та перевірки технічного стану колісних транспортних засобів, проте у визначений строк такий графік не склав. При цьому суд звертає увагу, що вказаний припис спрямований на виконання провідному інженеру Центру перевезень ОСОБА_2 , тоді як позивач за посадою є майстром групи ремонту, в посадові обов`язки якого не входять повноваження щодо обліку і виявлення транспортних засобів, які потребують ремонту.

Наявні у справі докази не містять підтвердження і того факту, що позивач не виконав своїх обов`язків щодо забезпечення охорони праці та пожежної безпеки на ввіреній дільниці, додержання безпечних методів праці підлеглими на робочому місці, адже фактів щодо виявлення порушень та наявність небезпечних умов праці для підлеглих позивачеві працівників групи ремонту у зазначений період часу, що передував звільненню, встановлено не було.

Апеляційний суд звертає увагу, що для застосування п. 3 ст. 40 КЗпП України, як підстави розірвання трудового договору, важливим є невиконання працівником обов`язків, передбачених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. При цьому, не може вважатися порушенням трудової дисципліни невиконання обов`язків, які виходять за межі трудових або не випливають з трудового договору. Цю підставу не можна застосовувати до працівника, який не виконав роботу, що не входить до кола його посадових обов`язків, а також за дії, що не пов`язані з виконанням службових обов`язків.

Надаючи оцінку встановленим фактичним обставинам справи слід дійти висновку, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення застосовано до позивача за порушення, за яке він вже був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, а решта виявлених порушень нормативно-правових актів із охорони праці не входить до посадових обов`язків майстра групи ремонту.

Отже, за викладених обставин, звільнення ОСОБА_1 здійснено за відсутності належного підтвердження того факту, що ним вчинені такі порушення посадових обов`язків, що за своїм характером мають ознаки дисциплінарного проступку (вина, протиправна поведінка), який став безпосередньою підставою для його звільнення після застосування дисциплінарних стягнень.

На вказані обставини справи суд першої інстанції уваги не звернув, не надав належної оцінки наявним у справі доказам, а тому висновок щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку та правомірності його звільнення суперечить фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, якими врегульовані спірні правовідносини.

Таким чином, рішення суду в оскаржуваній частині, а саме щодо відмови у задоволенні позовних вимог, заявлених до АТ «Укрпошта», належить скасувати і постановити нове про визнання незаконним звільнення позивача та поновлення його на посаді, яку він займав на час звільнення.

Крім того, підлягають задоволенню і вимоги щодо стягнення з АТ «Укрпошта» середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, як це передбачено ч.2 ст. 235 КЗпП України.

Зокрема, суд враховує, що період вимушеного прогулу становить від дня звільнення до дня ухвалення судом рішення про його поновлення, що складає 233 робочі дні, а середньоденний заробіток становить 383,4 грн, обрахований із отриманого позивачем заробітку за два останні місяці, що передували звільненню (7702,2+8402,4)/ 42. (а.с.97).

Отже, розмір середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню з АТ «Укрпошта», становить 89 332,20 грн, із якого належить утримати обов`язкові збори і платежі.

Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає наступне.

Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. (ч.1 ст.133 ЦПК України)

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (ч.1 ст.141 ЦПК України)

Згідно приписів ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору в частині вимог щодо поновлення на роботі на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому сума судового збору, яка підлягала сплаті ним в суді першої інстанції в сумі 908,00 грн відповідно дог ч.6 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача АТ «Укрпошта» в дохід держави.

Частиною 1,3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до судових витрат відносяться також витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою ;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Як вбачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції позивачем подано заяву про стягнення на його користь витрат на правову допомогу в сумі 14 000 грн. (а.с.6,114)

Професійна правнича допомога позивачу ОСОБА_1 у суді першої інстанції надавалася адвокатом Шкутою Олегом Олеговичем на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 05.01.2021 р. (а.с.15-17)

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Розділом 1 договору про надання професійної правничої допомоги від 05.01.2021 р., укладеного між ОСОБА_1 (замовником) та адвокатом Шкутою О.О. передбачено наступне:

«п.1.1 Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання по представництву інтересів замовника в судовому процесі з Акціонерним товариством «Укрпошта» в особі Херсонської дирекції АТ «Укрпошта» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

п.1.2 Послуги замовнику надаються в наступному порядку:

п.1.2.1 Перший етап включає: ознайомлення з наявними документами (матеріалами справи) та визначення подальшої судової перспективи; вироблення стратегії і тактики забезпечення інтересів замовника; підготовку процесуальних документів для участі в судових процесах по першій інстанції; представництво інтересів замовника в суді першої інстанції.»

Розділом 5 договору про надання професійної правничої допомоги від 05.01.2021 р., укладеного між ОСОБА_1 (замовником) та адвокатом Шкутою О.О. передбачено, що за виконання першого етапу (п.1.2.1) договору вартість послуг складає 14 000 грн. Кошти сплачуються наперед готівкою через касу виконавця або в безготівковій формі шляхом їх перерахування на розрахунковий рахунок виконавця або вказаний виконавцем додатково протягом трьох днів з моменту підписання договору.

Згідно Акту прийому передачі (опис) наданих послуг по договору про надання професійної правничої допомоги від 05.01.2021р. №01/21-ц адвокат Шкута О.О. надав, а ОСОБА_1 прийняв та оплатив надану правничу допомогу по договору, яка полягала у наступному: ознайомлення з наявними документами, надання консультацій з правових питань по справі, визначення подальшої судової перспективи, вироблення стратегії і тактики забезпечення інтересів замовника 2 год. 15 хв.; підготовка та направлення адвокатського запиту від 15.01.2021р. 45 хв; підготовка позовної заяви 3 год. 45 хв.; копіювання та друк документів 35 хв. (а.с.18)

На підтвердження факту та розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції ОСОБА_1 надано до суду квитанцію до прибуткового касового ордеру від 05.01.2021р. №01/21-ц про сплату адвокату Шкуті О.О. гонорару в сумі 14 000 грн. (а.с.1)

В суді апеляційної інстанції професійна правнича допомога позивачу ОСОБА_1 також надавалася адвокатом Шкутою Олегом Олеговичем, але на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 19.07.2021 р. (а.с.171-173)

Розділом 1 вказаного договору передбачено наступне:

«п.1.1 Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання по представництву інтересів замовника в судовому процесі з Акціонерним товариством «Укрпошта» в особі Херсонської дирекції АТ «Укрпошта» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

п.1.2 Послуги замовнику надаються в наступному порядку:

п.1.2.2 Другий етап включає: підготовку процесуальних документів для участі в судових процесах по апеляційній інстанції, представництво інтересів замовника в суді апеляційної інстанції»

Розділом 5 договору про надання професійної правничої допомоги від 17.07.2021 р., укладеного між ОСОБА_1 (замовником) та адвокатом Шкутою О.О. передбачено, що за виконання другого етапу (п.1.2.2) договору вартість послуг складає 14 000 грн. Кошти сплачуються наперед готівкою через касу виконавця або в безготівковій формі шляхом їх перерахування на розрахунковий рахунок виконавця або вказаний виконавцем додатково протягом трьох днів з моменту підписання договору.

Згідно Акту прийому передачі (опис) наданих послуг по договору про надання професійної правничої допомоги від 19.07.2021р. №301/21-ц адвокат Шкута О.О. надав, а ОСОБА_1 прийняв та оплатив надану правничу допомогу по договору, яка полягала у наступному: надання консультацій з правових питань по справі, визначення подальшої судової перспективи, вироблення стратегії і тактики забезпечення інтересів замовника 1 год. 15 хв.; підготовка апеляційної скарги 6 год. 15 хв. (а.с.175)

На підтвердження факту та розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 надано до суду квитанцію до прибуткового касового ордеру від 19.07.2021р. №30/21-ц про сплату адвокату Шкуті О.О. гонорару в сумі 14 000 грн. (а.с.174)

Апеляційний суд приймає вказані документи в якості доказів на підтвердження виконання адвокатом Шкутою О.О. робіт на підставі договорів про надання професійної правничої допомоги від 05.01.2021р. та 19.07.2021р., укладених з ОСОБА_1 , а також факту понесення позивачем витрат на процесійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції в загальній сумі 28 000 грн.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача АТ «Укрпошта» заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 щодо стягнення на його користь витрат на правничу допомогу, посилаючись на їх неспівмірність.

Проте, вказані доводи представник відповідача жодним чином не обґрунтував та не підтвердив належними доказами, тому колегія суддів не бере їх до уваги.

Враховуючи, що у договорах про надання правової допомоги від 05.01.2021 та 19.07.2021 сторони дійшли згоди щодо фіксованого розміру гонорару адвоката Шкути О.О. за надання ним правової допомоги в суді першої та апеляційної інстанції, визначивши його розмір у сумі по 14 000 грн., і матеріалами справи підтверджується факт надання адвокатом Шкутою О.О. такої допомоги ОСОБА_1 , а також реальність таких витрат, тому з огляду на задоволення вимог позивача слід дійти висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 щодо стягнення з АТ «Укрпошта» на його користь 28 000,00 грн. в якості відшкодування витрат на професійну правничу, надану в суді першої ті апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 137, 141, 367, 374, 376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25 червня 2021року в частині відмови у задоволенні позовних вимог до Акціонерного товариства «Укрпошта» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - скасувати і постановити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати незаконним і скасувати наказ АТ «Укрпошта» Херсонська Дирекція №3846/к від 24.12.2020р. про звільнення ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 на посаді майстра групи технічного обслуговування і ремонту Центру перевезення пошти Херсонської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» із 28.12.2020р.

Стягнути із Акціонерного товариства «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 89332,20 грн (вісімдесят дев`ять тисяч триста тридцять дві грн. 20 коп), при виплаті яких позивачу належить вирахувати обов`язкові податки і збори.

Стягнути із Акціонерного товариства «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 28 000 грн. (двадцять вісім тисяч грн. 00 коп) та на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.)

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку до Верховного Суду може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 11 листопада 2021 року.

Головуючий ______________ Н.В.Орловська

Судді: ______________ О.В.Кутурланова

______________ В.В.Майданік