МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2/521/5447/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Сегеда О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Ковач Вікторії Петрівни про внесення змін до запису про право власності,

встановила:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з зазначеним позовом до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Ковач В.П., в якому просив суд внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в інформацію про об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 101, власником якого є позивач (запис про право власності №36436324) в частині, що стосується адреси об`єкту нерухомого майна, зазначивши правильну адресу АДРЕСА_1 , замість адреси: АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2021 року, справу було передано на розгляд судді Сегеді О.М.

Справа отримана суддею 08 листопада 2021 року.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

У розумінні пункту 1 частини першої статті 3 КАС Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 ст. 5 КАС України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до пунктів 1 та 9 частини першої статті 2 цього Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав. Реєстраційною дією є державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з нього.

За змістом статті 10 зазначеного Закону під час прийняття рішення щодо реєстраційних дій державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, у тому числі й відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах.

Відповідно до ч. 10 ст. ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що предметом перевірки в цій справі є правомірність прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про відмову у внесенні зміни до розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101.

Позивач вказав, що підставою такої відмови стало невідповідність поданих документів вимогам, встановлених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Питання правомірності/неправомірності набуття ОСОБА_1 права власності на це нерухоме майно, визнання права власності на нього в певному обсязі позивач перед судом не порушував, а відповідачем визначив суб`єкта владних повноважень, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

З огляду на те, що у даній справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно рішення державного реєстратора, прийняті в межах реалізації повноважень державного реєстратора прав на нерухоме майно, наданих йому Законом України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», то спір є публічно-правовим, а отже підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 520/2834/17 (провадження № 14-307цс19).

Вирішення спору із суб`єктом владних повноважень щодо зобов`язання вчинення дій має розглядатися в позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ЦПК України суд роз`яснює право заявника на звернення, в разі її незгоди з рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Ковач Вікторії Петрівни, до суду в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на те, що заявлена вимога ОСОБА_1 про зобов`язання державного реєстратора внести зміни до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно в інформацію про об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 101, в частині, що стосується адреси об`єкту нерухомого майна не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд прийшов до висновку про відмову у відкритті провадження в цій частині.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, суддя

ухвалила:

У відкритті провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Ковач Вікторії Петрівни про внесення змін до запису про право власності відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.М. Сегеда