Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 227/2519/21
Провадження № 2/945/941/21
Ухвала

22 жовтня 2021року м.Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Войнарівський М.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Фінпром маркет»,третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Фінпром маркет»,третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивачем зазначено відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" місцезнаходження (м. Ірпінь,вул..Стельмаха Михайла,9а оф.204 ,на який не розповсюджується територіальна юрисдикція Миколаївського районного суду Миколаївської області.

Відповідно до положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Із матеріалів справи убачається, що Миколаївський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на виконанні якого знаходиться виконавчий напис нотаріуса, та який має намір оспорити позивач, знаходиться на території Центрального району м.Миколаєва (м.Миколаїв, вул..Очаківська,42).

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 3) виконавчих написів нотаріусів.

За змістом ст. 24 ЗУ "Про виконавче провадження", яка має назву "Місце виконання рішення", виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження кабінету/офісу виконавця, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Із матеріалів справи вбачається, що 03.06.2021року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_1 та копію постанови направлено сторонам для відома та виконання.

При цьому, у постанові не вказано конкретних органів і установ, їх адреси, що унеможливлює належне визначення судом питання про те, чи вчиняються відповідні виконавчі дії на території саме Миколаївського району Миколаївської області, тобто чи знаходяться на території Миколаївського району відповідні органи або установи, та чи наявне на території Миколаївського району майно (грошові кошти) боржника, відносно якого державним виконавцем можливо вчинити виконавчі дії.

Згідно довідки Управління кадрового забезпечення ГУНП в Миколаївській області від 08 червня 2021 року, ОСОБА_1 працює поліцейським взводу № 3 роти патрульної служби поліції особливого призначення «Миколаїв» ГУНП в Миколаївській області, юридична адреса: м.Миколаїв,вул.Декабристів,5, що до територіальної юрисдикції (підсудності) Миколаївського районного суду Миколаївської області не належить.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що на території Миколаївського району Миколаївської області здійснюються будь-які виконавчі дії задля застосування положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України, тому справа підлягає направленню на розгляд Ірпінського міського суду Київської області (08202;м.Ірпінь,вул..Мінеральна,7,) за загальними правилами підсудності згідно вимог ст. 27 ЦПК України, за місцем знаходження відповідача.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 32, 187, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Цивільну справу № 227/2519/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінпром маркет»,третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - передати до Ірпінського міського суду Київської області (08202;м.Ірпінь,вул..Мінеральна,7,) за територіальною підсудністю.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідноїухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М.Войнарівський

22.10.2021