Справа № 450/4659/21 Провадження № 2/450/1991/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі головуючого-судді Мусієвського В.Є., при секретарі Расяк С.М., розглянувши у м. Пустомити заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про знесення самочинного будівництва,

в с т а н о в и в:

03 листопада 2021 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про знесення самочинного будівництва.

До позовної заяви долучена заява представника позивача ОСОБА_1 , у якій вона просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення ведення будівельних робіт окремо стоячого об`єкта самочинного будівництва за адресою АДРЕСА_1 , та введення такого об`єкта в експлуатацію, а також шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій відносно вказаного об`єкта.

Мотивувала заяву тим, що відповідачем під час будівництва вказаного об`єкта нерухомості істотно порушено державні будівельні норми, що свідчить про наявність підстав для визнання такого об`єкта самочинним будівництвом. З огляду на вказане, просить заяву задовольнити.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов до наступного висновку

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до суду, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

За ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачені види забезпечення позову, які суд має право вжити. При цьому такий вид забезпечення позову, як зупинення ведення будівництва та введення об`єкта в експлуатацію, як і зупинення вчинення такої дії, вказаною нормою права не передбачено, що унеможливлює застосування запропонованого представником позивача заходу забезпечення позову.

З приводу заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії з приводу вказаного вище об`єкта слід зазначити, що такий захід забезпечення позову у даному випадку тотожний задоволенню позовної вимоги про визнання даного об`єкта самочинним будівництвом, оскільки саме по собі визнання збудованого об`єкта самочинним будівництвом має за собою наслідок у вигляді неможливості вчинення з ним будь-яких реєстраційних дій з огляду на непоширення на такий об`єкт правового режиму нерухомого майна, що випливає з ст. 376 ЦК України.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Крім того, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц.

Однак, стороною позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення даного позову.

З матеріалів справи не вбачається підстав для задоволення заяви представника позивача про забезпечення даного позову, оскільки нею не наведено достатніх правових підстав для забезпечення позову запропонованим у її заяві шляхом.

Наведені у заяві про забезпечення позову мотиви є припущеннями, які не підкріплені жодними доказами.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі наведеного, заява представника позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 81, 149, 150, 152, 153 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Мусієвський В.Є.