Дата документу 15.11.2021 Справа № 314/443/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 328/1260/21 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/3603/21 Петренко Л.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенка Е.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» - адвоката Лук`яненка Костянтина Григоровича на заочне рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 20 серпня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року АТ «Банк Кредит Дніпро» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 17 грудня 2018 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1195 відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язалась сплачувати заборгованість за кредитом щомісяця рівним платежами і повернути наданий кредит до 17 грудня 2023 року, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання заданим договором в повному обсязі.

Вказує, що банк надав відповідачу грошові кошти на наступних умовах: сума виданого кредиту 41 518 грн. 90 коп., дата надання кредиту 17 грудня 2018 року, кінцева дата погашення кредиту 17 грудня 2023 року, валюта кредиту UAH, строк користування кредитом 60 місяців, цільове призначення на споживчі потреби, розмір щомісячного платежу по кредиту - 2 145 грн. 16 коп., щомісячна комісія за обслуговування кредиту - 1,99% від суми кредиту, процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість - 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом - 56,0% річних.

АТ «Банк Кредит Дніпро» виконало свої зобов`язання за кредитним договором і надало відповідачу кредитні кошти в повному обсязі.

Відповідач з січня 2019 року припинила сплачувати заборгованість за кредитом в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 23 квітня 2021 року становить 67 800 грн. 41 коп., яка складається з: залишку простроченого кредиту в розмірі 41 395 грн. 92 коп., залишку прострочених відсотків в розмірі 4 607 грн. 09 коп., залишку прострочених комісій в розмірі 21 797 грн. 40 коп.

Зазначає. що відповідач в добровільному порядку заборгованість за кредитним договором не сплачує.

Посилаючись на зазначені обставини позивач просив стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором від 17 грудня 2018 року у загальному розмірі 67 800 грн. 41 коп. та стягнути судові витрати по справі.

Заочним рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 20 серпня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором № 1195 від 17 грудня 2018 року у розмірі 46 003 грн. 01 коп., яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 41 395 грн. 92 коп., та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 4 607 грн. 09 коп.

В іншій частині позовних вимог Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (щодо стягнення комісії за обслуговування кредиту в розмірі 21 797 грн. 40 коп.) відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» судовий збір у сумі 1 540 грн. 21 коп.

В апеляційній скарзі представник АТ «Банк Кредит Дніпро» - адвокат Лук`яненко К.Г. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд не в повній мірі дослідив обставини справи та надані докази. Зазначає, що поза увагою залишилось те, що при підписанні кредитного договору сторонами було погоджено графік погашення заборгованості, де розраховано плату за додаткові та супутні послуги банку у тому числі розрахунково-касове обслуговування. Визначена кредитним договором комісія (витрати на розрахунково-касове обслуговування) є складовою загальної вартості кредиту та враховується при обчисленні загальної вартості кредиту для позичальника. Просить скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості за комісією та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути заборгованість за комісією в розмірі 21 797 грн. 40 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України в суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 17 грудня 2018 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1195 відповідно до умов якого банк надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в розмірі 41 518 грн. 90 коп., на строк 60 місяців, з щомісячним платежем по кредиту в розмірі 2 145 грн. 16 коп., щомісячною комісією за обслуговування кредиту - 1,99% від суми кредиту, процентною ставкою за користування кредитом на строкову заборгованість - 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом - 56,0% річних, з кінцевим строком повернення до 17 грудня 2023 року.

АТ «Банк Кредит Дніпро» виконало свої зобов`язання за кредитним договором і надало відповідачу кредитні кошти в повному обсязі.

Відповідач з січня 2019 року покладені на неї зобов`язання не виконує, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 23 квітня 2021 року становить 67 800 грн. 41 коп., яка складається з: залишку простроченого кредиту в розмірі 41 395 грн. 92 коп., залишку прострочених відсотків в розмірі 4 607 грн. 09 коп., залишку прострочених комісій в розмірі 21 797 грн. 40 коп.

Задовольняючи частково позовні вимоги банку, суд першої інстанції вважав доведеним факт отримання відповідачкою кредиту та порушення з її боку умов договору. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачки заборгованості за простроченою комісією, суд першої інстанції виходив з того, що вважав недоведеним з боку банку факт укладання договору позики саме на тих умовах, на які він посилається, оскільки позивачем не було долучено до матеріалів справи копії Універсального договору банківського обслуговування, який, як вказує банк містить умову про обов`язок відповідачки по сплаті комісії.

Апеляційну скаргу подано на рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог, у зв`язку з чим в іншій частині рішення апеляційним судом не переглядається.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За положеннями ч. 1 ст. 11, ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Згідно зі статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.

Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами, у зв`язку з чим висновок суду першої інстанції про необґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з комісії є правильним.

Колегія суддів також відхиляє довід скаржника, що полягає у посиланні на Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у банку та те що його положеннями закріплено обов`язок позичальника сплачувати банку спірну комісію, оскільки як правильно встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, вказаний договір суду не наданий, а тому і суд першої інстанції, і колегія суддів позбавлені можливості перевірити зазначене твердження позивача.

Інші докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» - адвоката Лук`яненка Костянтина Григоровича залишити без задоволення.

Заочне рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 20 серпня 2021 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.

Повна постанова складена 15 листопада 2021 року.

Головуючий:В.Ю. Бєлка
Судді: С.В. Кухар Е.А. Онищенко