Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1052/20
Провадження № 2/321/14/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2021 року

Михайлівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Машкіної Н.В.,

за участю секретаря - Бородіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади сіл та селища Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області в особі Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на таке.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_2 , яка на день смерті проживала в смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області. Після її смерті залишилось спадкове майно земельна ділянка, кадастровий номер: :14:002:0002, розташована на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району, Запорізької області, право власності на яку було встановлене Держаним актом на право приватної власності на землю ІІ-ЗП № 044064 від 22.05.2001, зареєстрованим в Книзі реєстрації державних актів від 22.05.2001 за №721. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 . З метою реалізації своїх спадкових прав він звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою, внаслідок чого була заведена спадкова справа №1172 за 2018 рік. Проте, Постановою від 11.03.2020 року за № 134/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через відсутність у нього оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку. Крім того власне ім`я спадкодавиці, записане у її паспорті громадянки України, а відтак і у Свідоцтві про її смерть, як « ОСОБА_3 », не збігається з ім`ям, записаним у документі, що посвідчував право власності на земельну ділянку - Державному акті на право приватної власності на землю ІІ-ЗП № 044064, як - « ОСОБА_4 ». Тобто, при складанні Державного акту була допущена помилка у написанні імені власного особи, якій належала земельна ділянка. Проте Державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ЗП № 044064 було видано саме ОСОБА_2 на підставі рішення Михайлівської селищної ради від 21 лютого 2001 року № 90, згідно Додатку № 3 якого в переліку осіб, яким передані у власність земельні ділянки за АДРЕСА_1 зазначена особа на ім`я ОСОБА_5 , місцем проживання якої є: АДРЕСА_2 , де була зареєстрована та фактично проживала на день смерті його мати. Згідно даних Будинкової книги для прописки громадян, що мешкають у будинку АДРЕСА_2 , з часу її заведення, тобто з 13 вересня 1973 року і дотепер, осіб на ім`я ОСОБА_5 за вказаною адресою зареєстровано не було. Крім того, Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, особа, якій належав Державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ЗП № 044064, мала паспорт громадянина України з серією та номером НОМЕР_1 , який було видано Михайлівським РВ УМВС України у Запорізькій області, ті ж самі дані записані про паспорт ОСОБА_2 внесені до Будинкової книги.

У зв`язку з викладеним, позивач просить суд встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЗП № 044064 від 22.05.2001, зареєстрованого в Книзі державних актів 22.05.2001 року за № 721 та визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на нерухоме майно: земельну ділянку, кадастровий номер: :14:002:0002, розташовану на території Михайлівського району Запорізької області, право власності на яку встановлено Державним актом на право приватної власності на землю ІІ-ЗП № 044064 від 22.05.2001 за №721, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про розгляд справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 , виданого 12 лютого 2018 року Михайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 81 років, про що 12 лютого 2018 року складено відповідний актовий запис № 40. (а.с.5).

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 , виданого 01 лютого 1961 року Надвірнянським рай. Бюро ЗАГС Станіславської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є: батько ОСОБА_6 та мати: ОСОБА_2 . (а.с.6).

У відповідності до Державного Акту на право приватної власності на землю Серії ІІ-ЗП №044064, ОСОБА_5 , на підставі рішення Михайлівської селищної ради від 21 лютого 2001 року № 90, передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,83 гектарів в межах згідно з планом розташованої на території Михайлівської селищної ради, для ведення сільськогосподарського виробництва. (а.с.7).

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-017 від 13.04.2017 року, земельна ділянка площею 4,8300 га (кадастровий номер: :14:002:0002), яка розташована на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить ОСОБА_5 . (а.с.8-10).

Згідно довідки, виданої Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області відділу у Михайлівському районі від 20.11.2019 року, ОСОБА_5 мала право приватної власності на земельну ділянку площею 4,8300 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер відсутній на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області. Це право посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ІІ-ЗП №044064, який зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів 22 травня 2001року за номером 721. (а.с.11).

Постановою державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори від 11.03.2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_2 , в зв`язку з ненаданням документів, підтверджуючих право власності спадкодавця на земельну ділянку. (а.с.12).

Згідно відомостей, зазначених в Будинковій книзі для прописки громадян, що мешкають у будинку АДРЕСА_2 , з 13 вересня 1973 року осіб на ім`я ОСОБА_5 за вказаною адресою зареєстровано не було. Разом з тим, за цією адресою з 13 вересня 1973 року до 09 лютого 2018 року була зареєстрована - ОСОБА_2 . Крім того, за вказаною адресою з 13.11.1979 року зареєстрований позивач ОСОБА_1 ( а.с. 25-27).

Згідно рішення виконавчого комітету Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області за №90 від 21 лютого 2001 року, було вирішено передати земельні ділянки у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у розмірах 1 по угодах громадянам України згідно додатків № 1, 2, 3, 4, 5, 6. У відповідності до Додатку № 3 за № 14 зазначена особа на ім`я ОСОБА_5 , місцем проживання якої є: АДРЕСА_2 .(а.с.28 -29).

З копії спадкової справи № 172/2019 вбачається, що після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилась спадщина на належне їй майно. Позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину за законом першої черги. Заповіт спадкодавцем не складався.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що не збігається з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За приписами ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобов`язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

Позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті його матері - ОСОБА_5 який прийняв спадщину в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України. Інші спадкоємці відсутні.

Крім того, наданими доказами в судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЗП № 044064 від 22.05.2001, зареєстрованого в Книзі державних актів 22.05.2001 року за № 721.

Зазначений факт має для позивача юридичне значення, тому підлягає встановленню судом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 7, 12, 228-229, 258-260, 263-265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 до територіальної громади сіл та селища Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області в особі Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області про про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЗП № 044064 від 22.05.2001, зареєстрованого в Книзі державних актів 22.05.2001 року за № 721.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на нерухоме майно: земельну ділянку, кадастровий номер: :14:002:0002, розташовану на території Михайлівського району Запорізької області, право власності на яку встановлено Державним актом на право приватної власності на землю ІІ-ЗП № 044064 від 22.05.2001, зареєстрованому в Книзі державних актів 22.05.2001 року за № 721.

Дата складання повного судового рішення 16.01.2021 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Михайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.В. Машкіна