Справа № 163/2459/21
Провадження № 2/163/398/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

01 листопада 2021 року місто Любомль

Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Шеремети С.А., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до АТ «КРЕДОБАНК» (місцезнаходження: вулиця Сахова, 78 місто Львів), треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Хрестина Миколаївна (місцезнаходження: вулиця Івана Рубчака, 5, м. Львів), приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Таранко Дмитро Вікторович (місцезнаходження: вулиця Рівненська, 54, м. Луцьк) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

в с т а н о в и в :

26 жовтня 2021 року позивач звернувся до Любомльського районного суду Волинської області із позовом до АТ «КРЕДОБАНК» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 01 листопада 2021 року було відмовлено у відкритті провадження з передбачених п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 ст. 2 ЦПК України).

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (п.п. 2 та 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (п. 1 ч. 2 ст. 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України)

За змістом ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

Ч. 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

ЄСПЛ застосовує положення, передбачене ч. 3 ст. 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де вказано, що Суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується Судом у кожному конкретному випадку окремо. Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі «Миролюбов та інші проти Латвії» (рішення від 15.09.2009), про зловживання правом у розумінні п. 3 ст. 35 Конвенції мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до Суду, порушує встановлений порядок роботи Суду або ускладнює належний перебіг розгляду справи. При цьому Суд наголошує, що визнання заяви неприйнятною з мотивів зловживання правом на подання заяви є винятковим процедурним заходом (пункти 62, 65).

Зловживання процесуальними правами - цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), перешкоджають гарантованому у п. 1 ст. 6 Конвенції правосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

Зловживання правами характеризуються умислом порушити порядок цивільного судочинства.

Стримування зловживання правом - це боротьба не з самою поведінкою, а з конкретними проявами правової поведінки, що завдають шкоди суспільству й особі.

Також згідно з правовою позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (постанова від 13.03.2019 у справі № 814/218/14) під зловживанням процесуальними правами слід розуміти форму умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних з наслідками, до яких вони можуть призвести; використанні наданих прав всупереч їхньому призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження; перешкоджанні діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ; необґрунтованому перевантаженні роботи суду.

Так при постановленні ухвали про відмову у відкритті провадження в цій справі, установлено, що позивачем було подано до Франківського районного суду міста Львова аналогічний позов до цього самого відповідача з тим самим предметом та з однакових підстав, який був зареєстрований за єдиним унікальним номером судової справи 465/6332/21 (провадження №2/465/3295/21) в автоматизованій системі документообігу суду та ухвалою від 12.08.2021 Франківського районного суду міста Львова було відкрито провадження.

Про дану обставину суду стало відомо при таких обставинах.

До подання позовної заяви, 15.09.2021 ОСОБА_1 подав до Любомльського районного суду Волинської області заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Любомльського районного суду від 16 вересня 2021 року у справі №163/2067/21 провадженні №2-з/163/6/21 дану заяву було задоволено та зупинено стягнення за виконавчим написом № 1006 від 31 березня 2021 року.

30 вересня 2021 року на електронну адресу Любомльського районного суду надійшло клопотання від АТ «КРЕДОБАНК» про скасування заходів забезпечення позову у справі №163/2067/21 у зв`язку з тим, що ухвалою від 12 серпня 2021 року Франківського районного суду міста Львова було відмовлено у задоволенні про забезпеченні позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом № 1006 від 31 березня 2021 року.

Ухвалою Любомльського районного суду від 05 жовтня 2021 року у справі №163/2067/21 вище вказане клопотання було задоволено та скасовано захід забезпечення позову.

З урахуванням вказаних обставин було перевірено Єдиний державний реєстр судових рішень, де і було встановлено, що ухвалою від 12.08.2021 Франківського районного суду міста Львова було відкрито провадження зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже за вказаних обставин, суд приходить висновку, що така процесуальна поведінка є зловживанням процесуальними правами, що свідчить про намагання позивача маніпулювати автоматичним розподілом справ між суддями, що своєю чергою свідчить про перешкоджання здійсненню правосуддя у порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до положень ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Види заходів процесуального примусу визначені ч. 1 ст.144 ЦПК України, а саме: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Суд вважає, що зловживання процесуальними правами зі сторони позивача має вочевидь умисний характер, що має наслідком накладення на позивача штрафу у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становм на 26.10.2021 становить 2379,00 грн., який є адекватним та співмірним вчиненому порушенню та відповідає принципу розумної достатності.

Керуючись статтями 44, 144, 148, 186, 260 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Визнати дії позивача ОСОБА_1 при подачі позовної заяви 26.10.2021 (вх. № 6761/2021) до АТ «КРЕДОБАНК», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Хрестина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Таранко Дмитро Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, зловживанням процесуальними правами.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету штраф у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2379,00 (дві тисячі триста сімдесят дев`ять) грн. за зловживання процесуальними правами.

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Гуменці Любомльського району Волинської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Стягувач: ДЕРЖАВНА СУДОВА АДМІНІСТРАЦІЯ УКРАЇНИ (адреса: 01021, вулиця Липська, 18/5, місто Київ, ).

Строк пред`явлення даної ухвали суду до виконання становить три місяці з дня набрання нею законної сили.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Дана ухвала є виконавчим документом.

Примірник даної ухвали направити Державній судовій адміністрації України для організації виконання в частині стягнення штрафу, іншому учаснику справи також направити копію даної ухвали для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А. Шеремета