Справа № 331/1887/20
Провадження № 2/331/156/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» вересня 2021 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Антоненко М.В.

при секретарі Федоровій К.Д.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 3-я особа: Четверта Запорізька державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Четверта Запорізька державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує на те, що він є онуком ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, про що йому не було відомо, оскільки з його народження він постійно проживає за кордоном та є громадянином Латвійської республіки.

Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина. До спадкової маси входила квартира АДРЕСА_1 .

В березні 2004 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 прийняли спадщину, що може бути підтверджено матеріалами нотаріальної справи, яка перебуває в Четвертій Запорізькій державній нотаріальній конторі.

Проте, як стало відомо, 22.01.2002 ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Грибачовою Л.Д., відповідно до якого ОСОБА_4 заповідав на випадок своєї смерті усе майно ОСОБА_1 .

З дня смерті ОСОБА_4 його онук ОСОБА_1 жодного разу не перетинав кордон, у зв`язку з навчанням в Ризі. Заяви про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав.

Про наявність заповіту, смерть ОСОБА_4 та відкриття спадщини він не був обізнаний. Про дані обставини йому стало відомо з телефонної розмови з батьком місяць тому.

Нотаріус не вчиняла дії для повідомлення позивача про відкриття спадщини, не здійснила його виклик як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Необхідність вчинити нотаріусом дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку Верховного Суду України викладеному у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 та в постанові Верховного Суду від 28.10.2019 по справі № 761/42165/17-ц.

Зазначене свідчить про поважність причин пропуску ним строку на прийняття спадщини та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить суд встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на майно, що входить до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2020 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 01.10.2020 року на 13 год. 30 хв.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2021 року справу призначено до судового розгляду на 29.09.2021 року на 10 год. 00 хв.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 надіслали суду заяви про слухання справи без їх участі.

Відповідач ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) надіслала суду заяву про слухання справи без її участі, в якій зазначила, що не заперечує проти позову.

Державний нотаріус Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори надіслала суду заяву про слухання справи без її участі.

Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , який проживав в АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 (а.с.10 )

Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входила квартира АДРЕСА_1 .

Згідно зі свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 24.08.1998 р. місцем народження ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) є Латвійська Республіка, місто Ріга (а.с.6).

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 400 до нотаріуса із заявою про вступ в спадщину звернулись ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (а.с.54,55).

Крім цього, в спадковій справі міститься заповіт , посвідчений 22.01.2002 р. державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Грибачовою Л.Д.(зареєстровано вреєстрі за № 2-48), відповідно до якого ОСОБА_4 заповідав на випадок своєї смерті усе майно ОСОБА_1 (а.с.56).

В вересні 2003 року нотаріусом було письмово повідомлено ОСОБА_1 про відкриття спадщини після померлого ОСОБА_4 . Відповідний лист направлено за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с.58 ).

Таким чином, шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , сплинув 13.09.2003 року.

Згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п.п. 3.17 п. З Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України спадкоємець, якому за рішенням суду встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, повинен у межах установленого судом строку прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідної заяви.

Згідно частини 1 статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно частини 1, 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Зазначені вище норми, які встановлюють строк спадкоємцям для прийняття спадщини та причини такого пропуску, викладені у листі 17.12.2019 № 2234/02-14/358-2019 Державного нотаріуса Четвертої запорізької державної нотаріальної контори та роз`яснено, що спадкоємець, якому за рішенням суду встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, повинен у межах установленого судом строку, прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідної заяви.

Пунктом 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено: «Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296-1299 ЦК.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також врахувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.»

Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику в справах про спадкування»: «Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обгрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.».

Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України:

1. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

2. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Згідно частини 1 статті 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що строк подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, тому що позивач не був обізнаний про те, що наявний заповіт на його користь, не знав про цю обставину і не міг знати, оскільки з часу народження, а саме з 01.08.98 р. і по сьогоднішній день проживає в Латвійській Республіці, в той час як його дідусь ОСОБА_4 залишив заповіт в Україні.

Стосовно позовної вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на майно, що входить до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , суд зауважує наступне.

Згідно пункту 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

У пункті 3.3 листа визначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку як винятковий спосіб захисту застосовується у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця).

В зв`язку з вищенаведеним, а також враховуючи те, що позивачем ОСОБА_1 не доведено доказами, що існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд дійшов висновку про те, що в цій частині позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1223, 1268, 1270, 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.13,81,258-259,263-265 ЦПК України, суд,-

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 13, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 3-я особа: Четверта Запорізька державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , Ідентифікаційна картка НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ) додатковий строк протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.В. Антоненко