Провадження № 2/522/8964/21
УХВАЛА

10 листопада 2021 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ майна та стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ майна та стягнення аліментів на утримання дружини, в якій просить:

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 19.06.2015 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1127 від 19.06.2015 та відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_1 - « ОСОБА_3 »;

Визнати право власності на 1/2 автомобіля Nissan Leaf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2011 року, який є спільним сумісним майном подружжя, та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі вартості її частки права власності на автомобіль у розмірі 103 800 (сто три тисячі вісімсот) грн.;

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_2 у період з березня 2013 року по 19 червня 2015 року;

Визнати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1), спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

Визнати право власності на 2/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1) за ОСОБА_1 ;

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) аліменти на її утримання, у розмірі 10000 (десять тисяч) грн. щомісячно протягом трьох років від дня розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з тим, виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

У розумінні наведеного, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм ЦПК України.

За змістом частини третьою статті 175, статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Положеннями діючого цивільно-процесуального законодавства України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. При цьому зміст наведеної норми свідчить про можливість, а не про обов`язковість об`єднання декількох вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Навіть у випадку, коли позивач правомірно об`єднав вимоги, пов`язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Отже, об`єднані вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтується позов в цілому.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення цивільного спору.

Отже, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, пов`язані однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим самим позивачем до одного і того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного і того самого відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

При цьому, об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки. Сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, збільшує коло учасників процесу, ускладнює розгляд та вирішення справи. Об`єднання позовів є правом, а не обов`язком суду.

Заявлені позивачкою вимоги при зверненні до суду не мали ознак, необхідних для їх об`єднання в одному провадженні, в тому числі вимога про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дружини з вимогами щодо поділу майна подружжя. Такі вимоги не пов`язані між собою ні правовими підставами виникнення, ні поданими доказами, ні предметом доказування, а так само не є похідними одна від одної.

Також слід відзначити про недоцільність спільного розгляду вказаних вимог з огляду на строки, визначені законодавцем для їх вирішення, зокрема, про стягнення аліментів, про розірвання шлюбу, поділ майна та порядок вирішення таких вимог, що передбачає можливість надання подружжю строку до шести місяців для примирення в порядку ст. 111 СК України, ч. 7 ст. 240 ЦПК України із зупиненням провадження на цей час, що перешкоджатиме вирішенню інших вимог, з якими позивач звернулася до суду.

Отже, за поданою позивачем позовною заявою підлягають вирішенню окремі позови з різним предметом спору.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви і доданих до неї документів, оскільки вбачається порушення правил об`єднання позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Позивач з власної ініціативи об`єднав позовні вимоги без дотримання правил об`єднання позовних вимог.

За таких обставин, позов підлягає поверненню.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 188, 354 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ майна та стягнення аліментів на утримання дружини - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Ю.І. Ковтун