22-ц/804/1364/21
241/518/18

Головуючий у 1-й інстанції Демочко Д.О.
Суддя-доповідач: Попова С.А.

У Х В А Л А

25 травня 2021 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Попової С.А.,

суддів Зайцевої С.А., Пономарьової О.М.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 17 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист права власності, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

третя особа Мангушська районна рада,

в с т а н о в и в:

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 17 грудня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист права власності, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, третя особа Мангушська районна рада, відмовлено.

Не погодившись з рішенням, ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 09.04.2021 за поштою подала апеляційну скаргу безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 15 квітня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, а саме, подання клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з наведенням поважних причин його пропуску.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 29 квітня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху повторно, надано строк для усунення недоліків, а саме, викладення поважних причин пропущення строку на апеляційне оскарження рішення від 17.12.2020 саме ОСОБА_2

18 травня 2021 року на адресу Донецького апеляційного суду надійшла заява адвоката Кашуба Н.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 про усунення недоліків апеляційної скарги щодо викладення поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення від 17.12.2020 саме ОСОБА_2 . В обґрунтування представник зазначає, що ОСОБА_2 у 2018 році підписавши договір з адвокатом, реалізувала своє право на правничу допомогу відповідно до ст. 55 Конституції України. Окрім цього, позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має правової освіти та є юридично неосвіченою особою похилого віку. Реалізувавши своє право на правничу допомогу, за умовами договору сплатила належний адвокатові гонорар. Винаймати іншого представника для написання апеляційної скарги, при тому, що є діючий представник позивачка не взмозі, оскільки є пенсіонеркою, часто хворіє та потребує витрат на лікування. Також, ОСОБА_2 не мала жодної змоги ознайомитись з текстом рішення Першотравневого районного суду Донецької області, оскільки фактично весь час мешкає на ОСОБА_4 , натомість весь пакет документів з 2018 року зберігається у представника в офісі у м. Маріуполь.

Проте, наведені обставини не є тими обставинами об`єктивного і непереборного характеру, які завадили своєчасній подачі апеляційної скарги, доказів хвороби ОСОБА_2 впродовж довготривалого часу з моменту ухвалення рішення і до часу подання апеляційної скарги самою позивачкою або її представником не представлено.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з п.п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справ зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (справа Перетяка та Шереметьев проти України, заяви № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (див. наприклад рішення Європейського суду прав людини у справі Каракуця проти України).

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених ст. ст 43, 49 ЦПК України, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Отже, позивач має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відтак, суд вважає, що в клопотанні апелянта не наведено тих обставин, об`єктивного і непереборного характеру, які завадили своєчасній подачі апеляційної скарги, у зв`язку з чим пропущений строк на подачу апеляційної скарги на рішення від 17.12.2020 не підлягає поновленню.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 17 грудня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 357, 358 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 17 грудня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист права власності, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, третя особа Мангушська районна рада.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Судді