Справа № 585/2549/20
Номер провадження 2/585/92/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді - Машини І.М.,

при секретарі Дмитренко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 14 935 грн. 53 коп. та понесені витрати.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 21.11.2019 уклав з відповідачем договір № ЛЛ-00150189, відповідно до якого надав кредит у розмірі 4 300 грн. 00 коп. з оплатою відсотків за користування кредитом. Зазначений кредитний договір про надання фінансового кредиту був укладений за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті товариства: www.vashagotivochka.ua. Строк дії кредитного договору складає 365 календарних днів, закінчення строку дії договору не припиняє зобов`язання, яке не було виконане належним чином однією зі сторін. Строк користування кредитом складає 16 днів, а у випадках, передбачених цим кредитним договором, може бути продовжений до 96 днів включно. Позивач повністю виконав взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, що підтверджується повідомленням ТОВ «Платежі онлайн» про проведення успішної видачі займу на карту відповідача за зазначеним договором в сумі 4 300 грн.. Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, не повертає кредит та не сплачує відсотки за користування. Станом на 23.09.2020 відповідач має заборгованість у сумі 14 276 грн. 00 коп., яка складається: із заборгованості по сумі кредиту 4 300 грн. 00 коп., 9976 грн. 00 коп. - заборгованості по процентам, пені 537 грн. 50 коп., три проценти річних від простроченої суми 122 грн. 03 коп.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду від 22.10.2020 призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.

31.12.2021 від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачем на обґрунтування позову вказано що договір укладений за допомогою інформаційно - телекомунікаційної системи у відповідності до ст. 641 - 644 Цивільного кодексу України ( надалі - ЦКУ). Та позивач на доведення факту видачі коштів надає інформаційну довідку видану ТОВ « Платежі онлайн» платіжної системи Платон, що нібито кошти були зараховані на банківський рахунок відповідача, проте дана довідка не може бути належним доказом видачі кредиту (позики). Відповідно до п. 2 ст.78 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК України) Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивачем до позовної заяви додано довідку видану ТОВ «Платежі онлайн» платіжної системи Платон, що нібито позивачем було перераховано кошти на банківський рахунок відповідача. Та позивач зазначає, що працює з ТОВ «Платежі онлайн» на договірних умовах, проте на підтвердження цього не подає жодних доказів. Відповідач вважає дану довідку неналежним та неприйнятним доказом, оскільки відповідно до п.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність від 16.07.1999 р. №996-ХІУ зазначено, що Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми);дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Проаналізувавши дану Довідку можна дійти висновку, що її не можна вважати із точки зору чинного законодавства України як належний доказ оскільки такий документ не є належним чином засвідчений; не містить дати складення; не містить назви юридичної особи від імені котрої складений; не містить посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; а також, не містить особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. В супереч вимогам п.5.2 вказаного Положення Довідка видана ТОВ «ФК Онлайн Платежі», Вих. № 186/19 від 22.09.2020р, реквізитів та даних платника не містить. Відповідно до цього дану Довідку як належний доказне можна вважати, так як там не зазначено ким кошти були видані. Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів фактичної видачі кредиту, (письмових або електронних), які б відповідали вимогам процесуального законодавства, перерахування позивачем грошових коштів на мою користь. Також хочу звернути увагу суду про недотримання письмової форми кредитного договору. За змістом статті 207 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Якщо навіть врахувати що Договір відповідає чинному законодавству України, та позивачем доведено факт видачі коштів, то пунктом 1.4.2 Договору передбачено за невиконання або неналежне умов Договору нараховується 2,5 % за кожний день прострочення. Відповідач вважає даний пункт Договору несправедливим оскільки, всупереч принципу добросовісності, породжує істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків споживача. Розмір пені при застосуванні цих умов призводить до встановлення непропорційно великої суми компенсації, тобто понад 50% вартості кредиту і плати за користування кредитними коштами. Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. В своїй Постанові Справа N 342/180/17 Провадження N 14-131цс19 Велика Палата Верховного Суду говорить наступне: з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ КБ "ПриватБанк" дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону N 1023-ХІІ про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Як зазначено вище Позивачем не надано допустимих доказів видачі кредитних коштів.У зв`язку з вищевикладеним просить відмовити у задоволенні позовної заяви.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду від 12.01.2021 закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги не визнає.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.11.2019 між ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №ЛЛ-00150189 на суму 4300 грн. 00 коп., з оплатою відсотків за користування кредитом.

Згідно п.1.1 зазначеного кредитного договору кредитодавець передає позичальнику грошові кошти в сумі 4 300 грн. на умовах строковості, зворотності, оплатності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах цього кредитного договору. Відповідно до п. 1.2 строк дії кредитного договору складає 365 календарних днів. Закінчення строку дії кредитного договору не припиняє зобов`язання, яке не було виконане належним чином однією зі сторін. Строк користування кредитом складає 16 днів, а у випадках, передбачених цим кредитним договором, може бути продовжений до 96 днів включно. Згідно п.1.4-1.4.2 зазначеного договору проценти за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитом: у розмірі 2,0% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом протягом 16 календарних днів з дня надання кредиту;у розмірі 2,5% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом з дня, наступного за днем закінчення строку, передбаченого пунктом 1.4.1 договору, якщо зобов`язання не виконані позичальником належним чином, наступні 80 календарних днів до 96 календарного дня включно з дати надання кредиту (а.с. 15-19).

Позивач повністю виконав взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, що підтверджується повідомленням ТОВ «Платежі онлайн» про проведення успішної видачі займу на карту відповідача за зазначеним договором в сумі 4 300 грн.. (а.с. 22).

Відповідач користувався наданими коштами, однак кредит не повертав та не сплачував відсотки. В результаті цього станом на 23.09.2020 має заборгованість у сумі 14 935 грн. 53 коп., яка складається: із заборгованості по кредиту в сумі 4 300 грн. 00 коп.; 9976 грн. 00 коп. - заборгованості по процентам, з яких 1376 грн. 00 коп. нараховано відповідно до п. 1.4.1 кредитного договору, а 8600 грн. 00 коп. нараховано відповідно до п. 1.4.2 кредитного договору; пені 537 грн. 50 коп., трьох відсотків річних від простроченої суми 122 грн. 03 коп.. (а.с. 26).

15.07.2020 вих. № ЛЛ-854 ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТАЛ» направив вимогу відповідачу про необхідність сплати простроченої заборгованості (а.с.23).

Із встановленого вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 509, 526, 549, 550, 551, 572, 584, 587, 592, 1050, 1054 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі прострочення відповідачем повернення чергової частини кредитних коштів позивач має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. За невиконання зобов`язання може бути встановлена відповідальність у виді пені і штрафу.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Лайм Кепітал» є фінансовою установою, яка здійснює діяльність - інші види кредитування.

За правилом частини першої статті 205 ЦК Україниправочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК Українисторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626,628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК Українивстановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)

Абзац другий частини 2статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Законуу разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 була ініціатором укладання кредитного договору, звернулась з письмовою заявою до ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ», зазначила бажаний розмір позики, надала необхідні для укладання договору особисті дані, зокрема реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані, правильність яких підтверджено копією паспорта ОСОБА_1 (а.с. 14, 59).

Договір про надання фінансового кредиту та Детальний розпис сукупної вартості кредиту підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.

Таким чином суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму.

Доводи відповідача не підтверджені належними доказами, в зв`язку з чим, суд не приймає їх до уваги.

Крім того слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 2 102 грн. 00 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 89, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства зобмеженою відповідальністю «ЛАЙМКЕПІТЕЛ» заборгованість за Кредитним договором № ЛЛ-00150189 від 21.11.2019 у загальному розмірі 14 935,53 грн. (чотирнадцять тисяч дев`ятсот тридцять п`ять гривень 53 копійки).

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАИМ КЕПІТЕЛ» судові витрати в розмірі 2 102,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів, з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМКЕПІТЕЛ», місцерозташування: м. Миколаїв, вул. Пушкінська, буд. 28, каб. 7, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серіїМВ НОМЕР_1 виданий Роменським МВ УДМС України в Сумській області 13.06.2014, РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 24.05.2021.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ І. М. Машина