Житомирський апеляційний суд
Категорія 18 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.

суддів: Галацевич О.М., Павицької Т.М.,

розглянувши без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження в м. в м.Житомирі цивільну справу №295/13719/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Богунського районного суду м. Житомира 27 січня 2021року, ухвалене під головуванням судді Слюсарчук Н.Ф.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року Акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулось до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 11 серпня 2011 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладений договір, згідно з яким банк надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

ОСОБА_1 підписала заяву, відповідно до якої погодилась з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. При укладенні вказаного договору відповідачка надала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Разом з тим, свої зобов`язання за фактичне використання кредитних коштів вона належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 11 жовтня 2020 року утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 82886 грн. 08 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у сумі 4664 грн. 19 коп., заборгованості за відсотками, нарахованими відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, у розмірі 1670 грн. 20 коп., а також 76551 грн. 69 коп. пені за прострочення зобов`язання.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 82886 грн. 08 коп.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27 січня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ « ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 4664 грн. 19 коп. та 118 грн. 30 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі АТ «КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати відсотків та неустойки й ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити ці позовні вимоги.

Зокрема, зазначає, що суд не надав належної оцінки тій обставині, що відповідачка підписала заяву, відповідно до якої погодилась з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. З наведеного вбачається, що, підписуючи анкету-заяву, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, вона висловила свою згоду з формою договору та його умовами. Відсутність при цьому підпису боржника на відповідних Тарифах, Умовах та Правилах не свідчить про неукладення договору, оскільки суть договору приєднання і полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах.

Окрім того, ОСОБА_1 підписала довідку про умови кредитування, якою погоджено відсоткову ставку та умови й порядок нарахування неустойки.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 серпня 2011 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ "ПриватБанк".

Окрім того, відповідачка підписала довідку про умови кредитування, в якій зазначена відсоткова ставка 2,5 % в місяць, а також вказано інформацію щодо порядку нарахування пені. Так, за несвоєчасне погашення заборгованості нараховується пеня (1) - базова відсоткова ставка за договором)/30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) - 1 % від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, за наявності прострочення за кредитом або за процентами 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше.

Звертаючись до суду з даним позовом, банк посилався на ту обставину, що відповідачка належним чином не виконує кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 11 жовтня 2020 року утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 82886 грн. 08 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у сумі 4664 грн. 19 коп., заборгованості за відсотками, нарахованими згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України, у розмірі 1670 грн. 20 коп., а також 76551 грн. 69 коп. пені за прострочення зобов`язання.

Відповідно до ст.ст. 1054, 526 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилами ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ч.1 ст.638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати відсотків та пені, суд першої інстанції виходив з того, що при укладенні кредитного договору сторони не погодили порядок нарахування відсотків та пені.

Разом з тим, поза увагою суду залишилась та обставина, що у підписаній відповідачкою довідці сторони дійшли згоди щодо нарахування неустойки.

Однак, у задоволенні позовних вимог про стягнення 76551 грн. 69 коп. пені необхідно відмовити, оскільки наданий банком розрахунок містить інформацію про те, що станом на 1 жовтня 2019 року загальний розмір заборгованості за пенею становить 76551 грн. 69 коп. При цьому, у розрахунку не наведені складові боргу, на який здійснено нарахування неустойки, що позбавляє суд можливості перевірити правильність нарахування пені (1) та пені (2), як це передбачено підписаною позичальником довідкою про умови кредитування.

Звертаючись до суду з даним позовом, банк також надав паспорт кредитування, який підписаний ОСОБА_1 30 червня 2020 року.

Враховуючи ту обставину, що заява- анкета про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг була підписана відповідачкою 11 серпня 2011 року, відсутні підстави стверджувати, що вказаний паспорт кредитування від 30 червня 2020 року є складовою частиною кредитного договору, укладеного між нею та позивачем.

Що стосується позовних вимог про стягнення відсотків, які нараховані згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України, слід зазначити наступне.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, протягом строку дії договору позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю відсотки за користування позикою, а також передбачену договором неустойку за неналежне виконання кредитних зобов`язань. Після закінчення строку кредитування права кредитодавця можуть бути захищені шляхом нарахування відсотків у порядку, передбаченому ч.2 ст.625 ЦК України.

Надана банком довідка свідчить про те, що термін дії картки встановлений до 31 січня 2024 року. Отже, на час звернення до суду з цим позовом строк повернення всієї суми боргу ще не закінчився, відтак відсутні підстави для застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України та стягнення трьох процентів річних протягом строку дії кредитного договору.

Отже, у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати відсотків та пені необхідно відмовити з наведених вище підстав.

Таким чином, рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків та пені слід змінити з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові.

Рішення в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту не оскаржується, отже не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 січня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати відсотків та неустойки змінити з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: