Справа № 161/9488/21
Провадження № 2/161/2809/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Жаловаги І.П.,

представник позивача Булат Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «Альянс Холдинг» про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальність «Альянс Холдинг» про відшкодування майнової та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що їй на праві приватної власності належить автомобіль TOYOTA AURIS, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, чорного кольору, який обладнаний дизельним двигуном, тип пального P.2 D (дизель), номер кузова НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 03.12.2019 року). В даний час вказаним автомобілем користується брат її чоловіка ОСОБА_2 (громадянин Турецької Республіки).

07 жовтня 2020 року близько 11:43 год. вказаний транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 заїхав на належну ТОВ «Альянс Холдинг» АЗС Shell № 4034, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мельниченка 1, де замовив оператору заправити авто дизельним паливом.

З фіскального чеку № від 07.10.2020 року вбачається, що ТОВ «Альянс Холдинг» з АЗС Shell № 4034 здійснило продаж бензину автомобільного марки Shell V-Power A-95 ЄВРО5-Е5 на суму 1025,81 грн., шляхом списання коштів з платіжної картки АТ КБ «Приватбанк», незважаючи на те, що водій при виході з машини сказав оператору заправки, що перебував біля колонки, що потрібно заправити дизель.

Після заправки транспортного засобу водій проїхав близько 70 км, і зрозумів, що автомобіль несправний та перестає їхати, у зв`язку з чим заїхав на найближчу заправку і передивившись чек, виданий АЗС Shell № 4034, зрозумів, що йому залили бензин замість дизеля.

Прибувши на місце зупинки ОСОБА_2 , його цивільна дружина зателефонувала на гарячу лінію АЗС Shell та повідомила про проблему, оскільки чоловік не володіє українською мовою.

Працівник ТОВ «Альянс Холдинг» на місце зупинки транспортного засобу не прибув, однак, на мобільний телефон цивільної дружини ОСОБА_2 зателефонувала керуюча ТОВ «Альянс Холдинг», яка зазначила їй, щоб ремонт автомобіля здійснювали за власний рахунок, та після пред`явлення всіх підтверджуючих платіжних документів внутрішня безпека товариства буде вирішувати питання відшкодування шкоди.

В подальшому водій був змушений викликати тягач, для доставки автомобіля до станції технічного обслуговування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки власник транспортного засобу ( ОСОБА_1 ) на даний час проживає в с. Рованці Луцького р-ну.

У зв`язку з ремонтом паливної системи автомобіля позивач понесла витрати у розмірі 5330 грн., крім того вартість послуг за транспортування авто від 08.10.2020 року становить 7500 грн.

Позивач звертає увагу на те, що ОСОБА_2 користується автомобілем з 2019 року, тому є обізнаним про те, яким саме паливом його заправляти. Крім того, на звороті кришки бензобака розміщена помітка про можливість заправки лише дизелем.

Відповідно до вказаного, саме працівники відповідача допустили порушення Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 17.03.2021 року скеровувала на адресу ТОВ «Альянс Холдинг» вимогу про відшкодування шкоди, однак відповідачем було їй відмовлено.

Внаслідок неналежного здійснення обслуговування з придбання нафтопродуктів, позивач зазнала значних душевних страждань, порушення нормального способу життя. Крім того, вимушена була витрачати час на досудове врегулювання спору, відвідування сервісного центру, відшукування іншого транспорту.

З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь 12830 грн. матеріальних збитків, 10000 грн. моральної шкоди, 908 грн. судового збору, а також витрат з надання правничої допомоги у розмірі 10000 грн.

Представник відповідача, скориставшись своїм правом, 26 липня 2021 року подав на адресу суду відзив, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог. Вказує, що заправка автомобіля починається після оплати. Підприємець не має права відмовлятися від укладення публічного договору, відповідно до чого ОСОБА_2 було залито те пальне, яке він замовив, а саме: бензин. Аргумент позивача про наявність на звороті кришки напису про можливість заправки лише дизелем, є безпідставним, оскільки на відповідача покладено обов`язок відпускати той товар, який замовляє клієнт. Працівники АЗС не визначають тип палива на власний розсуд, більше того касир перед заправкою уточнив тип палива, який необхідно залити. Законодавство України містить вимоги щодо здійснення обслуговування державною мовою, вимог щодо знання іноземних мов персоналом воно не передбачає. Крім того, зазначено, що позивач звернулась до неналежного відповідача, оскільки у вказаних обставинах вбачається вина ОСОБА_2 , який з необережності вчинив зазначені дії. З огляду на наведене, з підстав відсутності вини відповідача у завданні збитків позивачу, а також причино-наслідкового зв`язку між шкодою та діями відповідача, ТОВ «Альянс Холдинг» просить залишити вимоги позивача без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля TOYOTA AURIS, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 03.12.2019 року (а.с.13, 8, 11-12).

Вказаний транспортний засіб обладнаний дизельним двигуном, тип пального дизель (P.2 - D).

В даний час вказаним автомобілем користується брат чоловіка ОСОБА_1 ОСОБА_2 (громадянин Турецької Республіки).

07 жовтня 2020 року близько 11:43 год. вказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_2 заїхав на належну ТОВ «Альянс Холдинг» АЗС Shell № 4034, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мельниченка 1.

Згідно фіскального чеку № від 07.10.2020 року ТОВ «Альянс Холдинг» з АЗС № 4034 (Shell) здійснило продаж бензину автомобільного марки Shell V-Power A-95 ЄВРО5-Е5 на суму 1025,81 грн., шляхом списання коштів з платіжної картки АТ КБ «Приватбанк» (а.с.19-20).

Після заправки автомобіля водій виїхав з АЗС та через певний проміжок часу виявив несправність транспортного засобу, що відбулась внаслідок залиття до паливного баку не неналежного палива (бензину замість дизеля).

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписами частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ч.1 ст.81 ЦПК України).

Заправка автомобіля, обладнаного дизельним двигуном, бензином, з точки зору чинного законодавства, є продажем продукції з дефектом, оскільки призвело до виходу з ладу автомобіля позивача. До спірних правовідносин, враховуючи існування між сторонами споживчих відносин, підлягають застосуванню відповідні правила Закону України «Про захист прав споживачів», а також спеціальні правила про роздрібну купівлю-продаж (постанова Верховного Суду від 25.07.2019 року по справі №161/626/17).

Споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відшкодовується відповідно до закону (п.5 ч.1 ст. 4, ст. 16 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Порядок роздрібної торгівлі врегульований відповідними Правилами, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року №1442 (далі-Правила).

Зокрема, Правила визначають порядок роздрібної торгівлі бензином, дизельним пальним, газом, маслами, мастилами. Згідно із п. 11 Правил, шкода, завдана життю, здоров`ю споживача або його майну внаслідок використання нафтопродуктів неналежної якості, підлягає відшкодуванню суб`єктом господарювання в повному обсязі та в порядку, установленому законодавством.

Вирішуючи вимоги щодо відшкодування майнової шкоди, суд має виходити з того, що заподіяна особі і її майну шкода підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між діями і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Для відповідальності у деліктних правовідносинах повинен бути наявний склад цивільного правопорушення: шкода; протиправна поведінка особи; причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою; вина особи.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 27.12.2019 року по справі № 686/11256/16-ц).

З фотознімків, долучених позивачем, вбачається, що на зовнішній кришці бензобаку автомобіля TOYOTA AURIS, д.н.з. НОМЕР_1 , міститься позначення «DIESEL» (а.с.21-22). Вказаний факт не спростовується відповідачем.

Згідно Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 р. № 1442. заправка автотранспортних засобів проводиться через паливо-, оливо- та газороздавальні колонки оператором автозаправних станцій, автогазозаправних станцій, автогазозаправних пунктів або водієм самостійно.

В даному випадку, заправка автомобіля здійснювалась оператором АЗС Shell.

Відповідно до статті 711 ЦК України шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю у зв`язку з придбанням товару, що має недолік, відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом частин першої-другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Суд зазначає, що з дослідженого відеозапису, наданого стороною відповідача, неможливо встановити факт того, що залиття бензину до бензобаку було погоджено оператором АЗС з водієм, оскільки зображення будь-яких дій з його сторони у вказаному відеоматеріалі відсутнє, є лише працівник заправки, який вказує рукою в сторону колонки (звуку у відео немає).

Крім того, з іншого відеоматеріалу простежується відсутність чіткого звуку з боку водія, що не дозволяє встановити факт того, що запитання продавця було йому зрозуміло (вбачається, що водій надає банківську карту для оплати).

Згідно фіскального чеку окрім палива було придбано й інші товари.

Отже, зазначені докази не є чітким підтвердженням невинуватості з боку відповідача.

У відносинах за участі споживача суд зобов`язаний тлумачити усі сумніви на користь цього учасника, як слабшої сторони у таких правовідносинах (постанова ВС від 25.07.2019 року по справі №161/626/17).

В результаті заправки бензиновим пальним автомобіля, обладнаного дизельним двигуном, вийшла з ладу паливна система автомобіля, відповідно до чого, позивач зазнала матеріальних збитків на суму 12830 грн., що підтверджується належними доказами, а саме: квитанцією № 044747 від 08.10.2020 року та актом наданих послуг (виконаних робіт) від 08.10.2020 року (оплата послуг з транспортування автомобіля до технічної станції; вартість послуги: 7500 грн.)(а.с.16-17), та фіскальним чеком № від 18.11.2020 року на суму 5330 грн. (оплата послуг ТОВ «Автоконцепт», згідно наряду-замовлення № ТРН000006320:очищення паливної системи, паливний бак (зняття/встановлення/заміна), паливний фільтр (зняття/встановлення/заміна) (а.с.14-15).

На підставі наведеного, оскільки відповідачем не спростовано факт відсутності вини з його боку, вказані витрати не відшкодовано позивачу, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди.

Що стосується позовної вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., суд зазначає наступне.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При оцінці обґрунтованості вимог позивачів у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.

З огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди на користь позивача, суд бере до уваги те, що внаслідок технічної несправності автомобіля позивач була позбавлена можливості користуватись та розпоряджатись ним у власних цілях, що завдало їй певних незручностей у повсякденному житті, таким чином, керуючись вимогами ст.23 ЦК України, та за своїм внутрішнім переконанням, оцінивши характер вчиненого, суд приходить до висновку про стягнення моральної шкоди в розмірі 2000 грн., що відповідатиме принципам розумності та справедливості.

В порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, що був сплачений позивачем при звернені до суду у розмірі 908 гривень.

Вирішуючи питання про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 гривень суд приходить наступного.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Позивачем в супереч ч. 8 ст. 141 ЦПК України, не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження оплати витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн., в матеріалах справи наявні лише копія договору про надання правової допомоги від 11.11.2020 року, а також копія додатку №1 до цього договору, відповідно до чого вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 223, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України ст. 15,16, 23, 1166,1167 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «Альянс Холдинг» про відшкодування майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «Альянс Холдинг» на користь ОСОБА_1 12830 (дванадцять тисяч вісімсот тридцять) грн. в рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «Альянс Холдинг» на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) грн. моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «Альянс Холдинг» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальність «Альянс Холдинг» (03038, м. Київ, вул.. Миколи Грінченка 4; ідентифікаційний код юридичної особи: 34430873).

Повний текст судового рішення складено 08 листопада 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк