ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/3161/21
номер провадження 2/695/1330/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ушакова К.М., розглянувши матеріали позовної заяви представника ОСОБА_1 за дорученням ОСОБА_2 до ТОВ «Олком-Лізинг» про порушення прав боржника новим кредитором щодо реструктуризації боргу, забезпеченого нерухомістю, -

в с т а н о в и в:

представник ОСОБА_1 за дорученням ОСОБА_2 звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до ТОВ «Олком-Лізинг» про порушення прав боржника новим кредитором щодо реструктуризації боргу, забезпеченого нерухомістю.

Ухвалою судді від 01.11.2021 позовну заяву представника ОСОБА_1 за дорученням ОСОБА_2 до ТОВ «Олком-Лізинг» про порушення прав боржника новим кредитором щодо реструктуризації боргу, забезпеченого нерухомістю залишено без руху.

05.11.2021 до суду від представника позивача надійшло клопотання про надання нової редакції позовної заяви з обґрунтуванням розповсюдження на позовні вимоги положень Закону України «Про захист прав споживачів». У новій редакції позовної заяви представник позивача вважає, що його право як споживача кредитних послуг на отримання інформації стосовно кредитного договору, де він являється стороною від нового кредитора та нової інформації, яка не могла бути відома на час укладення договору відповідачу для можливості скористатися положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», якого не існувало на час укладення кредитного договору порушується з боку відповідача по справі та підлягає судовому захисту в силу ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Нова редакція позовної заяви не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір», яким визначаються правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Крім того, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Представником позивача заявляються дві вимоги немайнового характеру, при цьому судовий збір не сплачено. Позивач не є особою, яка звільнена від сплати судового збору та доказів протилежного не надано. Підстав для такого звільнення не має.

Таким чином позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимоги немайнового характеру в розмірі 1816 грн. (908,00 грн. х 2) на рахунок: отримувач ГУК у Черкаській області/тг м. Золотоноша/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37930566, банк отримувача - казначейство України (ел.адм.подат), код банку отримувача (МФО) 899998, номер рахунку UA0023737, код класифікаціїї доходів бюджету - 22030101, призначення платежу - судовий збір за звернення до Золотоніського міськрайонного суду.

Щодо посилань представника позивача на те, що права позивача порушуються як споживача кредитних послуг на отримання інформації стосовно кредитного договору, де він являється стороною від нового кредитора та нової інформації, яка не могла бути відома на час укладення договору відповідачу для можливості скористатися положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», якого не існувало на час укладення кредитного договору порушується з боку відповідача по справі та підлягає судовому захисту в силу ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак звільнена від сплати судового збору, посилаючись на норми ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживача», суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Із пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням, таким чином підтвердивши те, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Позивачем судовий збір не сплачено, з посиланням на положення Закону України «Про захист прав споживачів», а в позовній заяві йдеться не про обставини, які передували укладенню договору. В даному випадку між сторонами існують договірні відносини.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

У зв`язку з цим, застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, та інше, тобто ті які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними Законами (Цивільний кодекс України, Закону України «Про банки та банківську діяльність», Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні»).

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У вказаному законі прописана процедура укладання договору, яка включає питання щодо надання інформації споживачеві один про одного та щодо умов договору: про надання послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, винагороди товариства, порядок розподілу товару, тощо. А у разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Тобто, права особи як споживача охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин.

Після укладання договору між сторонами виникають інші правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей Закон не може застосовуватись.

Окремо позивач обґрунтовує підсудність справи, посилаючись на ч. 5 ст. 28 ЦПК України, згідно якої позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Таким чином, враховуючи, що позивач як підставу підсудності та звільнення від сплати судового збору посилається на Закону України «Про захист прав споживачів», потребують уточнень обґрунтування позивача з приводу застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про захист прав споживачів» та його звільнення від сплати судового збору або сплата судового збору у відповідності до Закону України «Про судовий збір», якщо вимоги позову випливають з договорів кредиту та іпотеки, враховуючи місце розташування предмету іпотеки.

За таких підстав, позивачу слід усунути зазначені недоліки. Без підтвердження вказаних обставин, суддя не може вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє заявника та надає йому строк на усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

позовну заяву в новій редакції представника ОСОБА_1 за дорученням ОСОБА_2 до ТОВ «Олком-Лізинг» про захист прав споживача залишити без руху.

Позивачу необхідно усунути, вказані в мотивувальній частині ухвали недоліки, в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: К.М. Ушакова