Справа № 496/967/20
Провадження № 2/496/885/21
У Х В А Л А

04 листопада 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Богдан Ю.В.

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ПП «ТКТ-СЕРВІС ГРУПП» про застосування заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди та за позовом ПП «ТКТ-СЕРВІС ГРУПП» до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди.

08.02.2021 року від директора ПП «ТКТ-СЕРВІС ГРУПП» Пригоцького Д.А. до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачці, а саме житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ НОМЕР_1 ).

Заява обґрунтована тим, що ним від імені ПП «ТКТ-СЕРВІС ГРУПП» до суду подана позовна заява про стягнення з відповідачки ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 200000 грн. За інформацією, розміщеною в Державному реєстрі речових прав, відповідачка ОСОБА_2 володіє на праві приватної власності житловим приміщенням за вищезазначеною адресою. Інформація про наявність розрахункових рахунків відповідачки ОСОБА_2 відсутня.

Заявник вважає необхідним забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно відповідачки, оскільки невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду про стягнення з відповідачки матеріальної шкоди, у зв`язку із бажанням останньої уникнути сплати матеріальної шкоди та позбутись майна на яке може бути звернуто стягнення за рішенням суду про стягнення з неї матеріальної шкоди. У зв`язку з значною сумою боргу відповідачки, з метою дотримання принципу пропорційності забезпечення позову до ціни позову, заявник вважає доречним та необхідним накласти арешт на нерухоме майно житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка в підготовчому судовому засіданні підтримала заяву директора ПП «ТКТ-СЕРВІС ГРУПП» про застосування заходів забезпечення позову.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представники адвокати Троянда О.В. та Корчагін О.В. в підготовче судове засідання не з`явились, а від адвоката Троянда О.В. повторно надійшло до суду клопотання про відкладення розгляду прави.

Представник «ТКТ-СЕРВІС ГРУПП» в підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином.

Дослідивши заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору про застосування заходів забезпечення позову та заслухавши думку позивачки, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вживати передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

На підтвердження обставин, викладених в заяві про забезпечення позову, заявником надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, згідно якого квартира площею 70 кв. м. за №1 у буд. АДРЕСА_2 , на яку він просить накласти арешт, належить ОСОБА_2 .

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт.

Зі змісту позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, вбачається, що директор ПП «ТКТ-СЕРВІС ГРУПП» Пригоцький Д.А. просить суд стягнути з відповідачки на користь ПП «ТКТ-СЕРВІС ГРУПП» матеріальну шкоду у розмірі 200000 грн.

Суд вважає, що накладення арешту квартиру площею 70 кв. м. за АДРЕСА_3 є неспівмірним заходом забезпечення позову.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що у відповідачки відсутні грошові кошти в тому обсязі, в якому позивач просить їх стягнути, або іншого майна суду не надано.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідачки від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй постанові 17 жовтня 2018 року, справа №183/5864/17-ц (провадження №61-38692св18).

Разом з тим, заявником не надано суду доказів, які б підтверджували вчинення відповідачкою дій, спрямованих на ухилення від сплати матеріальної шкоди після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Більш того, жодних доказів, які б підтверджували факт звернення заявника до відповідачки з вимогою відшкодувати йому матеріальну шкоду позовна заява не містить.

Також, заявником не надано доказів про те, що відповідачка має намір ухилятися від виконання можливого судового рішення про задоволення позову, в тому числі шляхом відчуження належного їй нерухомого майна на користь третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги суть спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки вжиття саме таких заходів забезпечення позову, запропонованих директором ПП «ТКТ-СЕРВІС ГРУПП» Пригоцьким Д.А., є не співмірними із заявленими позовними вимогами та рівноцінними змісту заявлених позовних вимог, заява не містить належного обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі за позовом про стягнення матеріальної шкоди.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє третю особу, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України, з урахуванням доводів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Враховуючи викладене суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 260, 261 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Третій особі, яка заявляє самостійні вимоги ПП «ТКТ-СЕРВІС ГРУПП» про застосування заходів забезпечення позову відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Біляївський районний суд Одеської області.

Повний текст ухвали складено 10 листопада 2021 року.

Суддя Л.О. Пендюра