справа № 631/698/15
провадження № 6/631/18/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі :

головуючого судді Трояновської Т. М.,

за участю секретаря судового засідання М`ячиної Ю. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Нововодолазький районний відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа Банк», про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області засобами поштового зв`язку надійшла заява ОСОБА_1 , відповідно до якої останній просить скасувати ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 травня 2015 року по справі з єдиним унікальним № 631/698/15-ц про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, та направити документ до адміністрації прикордонної служби України для скасування обмеження, що була зареєстрована за вхідним № 3030/21-вх.

19 листопада 2021 року на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1 , що була зареєстрована за вхідним № 6458/21-вх, відповідно якої останній посилаючись на помилку у формулюванні вимог своєї заяви, просив скасувати тимчасове обмеження на право виїзду за межі України для ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було встановлено відповідно до ухвали Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 травня 2015 року у справі № 631/698/15-ц.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 посилається на те, що 24 листопада 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області відкрито виконавче провадження № 45530132 з примусового виконання виконавчого листа від 23 жовтня 2014 року № 755/26824/14-ц, виданого на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2014 року по цивільній справі № 755/26824/14-ц за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на підставі рішення Третейського суду при асоціації українських банків по справі № 826/14 від 30 травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору на загальну суму 1121765 гривень 17 копійок, третейського збору у розмірі 11617 гривень 65 копійок та 243 гривні 60 копійок судового збору.

В рамках вказаного виконавчого провадження, окрім інших виконавчих дій, старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області Луговий В. М. звертався до Нововодолазького районного суду Харківської області з поданням про тимчасове обмеження боржника, яким є заявник, у праві виїзду за межі України.

22 травня 2015 року Нововодолазьким районним судом Харківської області було постановлено ухвалу про тимчасове обмеження права виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , до виконанням ним зобов`язань, покладених на нього, без вилучення паспортного документу. Виконання даної ухвали суду було доручено Адміністрації державної прикордонної служби України.

Як вказав заявник, про наявність ухвали Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 травня 2015 року він дізнався нещодавно.

22 червня 2015 року виконавчий лист № 755/26824/14-ц було передано для подальшого виконання до Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, державним виконавцем якого 02 жовтня 2015 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 755/26824/14-ц від 23 жовтня 2014 року. Проте, державний виконавець після закінчення виконавчого провадження заходів для скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України не здійснив.

Лише у 2020 році при спробі виїхати за межі України на відпочинок, Державна прикордонна служба України повідомила ОСОБА_1 про наявність встановленого відносно нього тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Крім того, як вказав заявник 14 грудня 2020 року Дніпровським районним судом міста Києва була постановлена ухвала, якою задоволено заяву ОСОБА_1 та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2014 року у справі № 755/26824/14-ц за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 . Таким чином, на думку заявника, після визнання судом виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, виникли підстави для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Заявник, ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України.

Раніше, а саме 20 жовтня 2021 року на адресу суду ОСОБА_1 надав заяву, що була зареєстрована за вхідним № 575221/вх., відповідно до якої просив суд заяву про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності.

Уповноважений представник Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання також не з`явився хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України.

На адресу суду державний виконавець Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ю. Замлєла направила заяву, що була зареєстрована за вхідним № 4597/21-вх., відповідно до якої вказала, що в провадженні відділу державної виконавчої служби перебували матеріали виконавчих проваджень № 45530132 та № 50685413 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариств «Укрсоцбанк» заборгованості. В ході примусового виконання вищевказаних виконавчих проваджень було встановлено, що за боржником зареєстровано нерухоме майно у місті Харкові, у зв`язку з чим вказані виконавчі провадження були передані за територіальною підвідомчістю до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), виконавче провадження № 45530132 у 20015 році, виконавче провадження № 506854132 у 2018 році. Враховуючи наведене, просила суд заяву про скасування тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України розглянути за відсутності представника відділу.

Уповноважений представник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) у судове засідання теж не з`явився хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України.

На адресу суду від державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) О. Антосіка надійшла заява, що була зареєстрована за вхідним № 5361/21-вх., відповідно до якої останній вказав, що 09 липня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 755/26821/14-ц, виданого 23 жовтня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва. На адресу відділу 20 вересня 2021 року за вхідним № 45637 надійшла заява боржника про скасування даного виконавчого документа відповідно до ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року по справі № 755/26824/16-ц про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа, виданого на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2014 року у справі № 755/26824/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 1121765 гривень 17 копійок, витрат по оплаті третейського збору у розмірі 11617 гривень 65 копійок та 243 гривні 60 копійок судового збору, загалом 1133626 гривень 42 копійки. 02 жовтня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. З огляду на наведене Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) залишає вирішення порушеного у заяві ОСОБА_1 питання на розсуд суду та просить розгляд справи провести за відсутності представника відділу.

Акціонерне товариство «Альфа Банк», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», свого представника у судове засідання не направило, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у відповідності до приписів Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 6 статті 441 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Приймаючи до уваги той факт, що судом створені необхідні умови для реалізації учасниками справи, своїх процесуальних прав на участь у розгляді справи в суді, враховуючи, що сторонами надані заяви про розгляд справи за їх відсутності, підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе провести судове засідання без участі сторін.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутністю учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали заяви, проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановивши дійсні правовідносини та відповідні їм норми матеріального та процесуального права, дійшов до таких висновків.

З матеріалів справи встановлено, що 17 жовтня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва у справі з єдиним унікальним № 755/26824/14-ц (провадження № 6/755/9321/14) постановлено ухвалу, якою задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на підставі рішення Третейського суду щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 та вказано про видачу виконавчого листа на виконання рішення постійно діючого Третейського суду про Асоціації українських банків від 30 квітня 2014 року про стягнення ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 1121765 гривень 17 копійок та витрат по оплаті третейського збору у розмірі 11617 гривень 65 копійок, а також про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 243 гриві 60 копійок судового збору.

29 жовтня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2014 року видано виконавчий лист № 755/26824/14-ц, який направлено на виконання до Відділу державної виконавчої служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області.

24 листопада 2014 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Нововодолазького районного управління юстиції Луговим В. М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45530132 з примусового виконання виконавчого листа № 755/26824/14-ц, виданого Дніпровським районним судом міста Києва 23 жовтня 2014 року на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором на суму 1121765 гривень 17 копійок, витрат по оплаті третейського збору у розмірі 11617 гривень 65 копійок та 243 гривні 60 копійок судового збору.

Згідно з пунктом 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язання за рішенням.

При дослідженні матеріалів справи з єдиним унікальним № 631/698/15-ц судом встановлено, що в рамках виконавчого провадження № 45530132 старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області Луговий В. С. 05 травня 2015 року звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 травня 2015 року у справі з єдиним унікальним № 631/698/15-ц (провадження № 6/631/19/15) задоволено подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області Лугового В. М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа та тимчасово обмежено право виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до виконання ним зобов`язань, покладених на нього, без вилучення паспортного документу. Виконання ухвали доручено Адміністрації Державної прикордонної служби України.

З копії листа начальника Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) О. Пікалова від 29 квітня 2021 року за вихідним № 8413 встановлено, що 22 червня 2015 року у відповідності до пункту 10 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі того, що згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником зареєстрована квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. Виконавчий лист №755/26824/14-ц разом з постановою про закінчення виконавчого провадження було надіслано на адресу Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції для подальшого виконання. Повторно виконавчий лист на виконання не надходив. Вищевказане підтверджено копією постанови про закінчення виконавчого провадження №45530132, винесеної старшим державним виконавець відділ державної виконавчої служби Нововодолазького районного управління юстиції Луговим В. С. від 22 червня 2015 року.

Зі змісту листа Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків), направленого на адресу суду вбачається, що 09 липня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №755/26824/14-ц, виданого 23 жовтня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва.

Як було зазначено в листі та вбачається з матеріалів справи державним виконавцем Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції 02 жовтня 2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 48480944, розпочатого на підставі виконавчого листа № 755/26824/14-ц, виданого 23 жовтня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 1121765 гривень 17 копійок, витрат по оплаті третейського збору у розмірі 11617 гривень 65 копійок та судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок, загалом 1133626 гривень 42 копійки та припинено арешт майна боржника, що був вжитий постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виконавче (провадження № 45530132 від 24 листопада 2014 року).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що підставою для закінчення виконавчого провадження було те, що 24 вересня 2015 року до Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції надійшла ухвала Дніпровського районного суду міста Києва по справі № 755/26824/14-ц від 18 серпня 2015 року про скасування ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2014 року у справі № 755/26824/14-ц про задоволення заяви Публічного акціонерн6ого товариства «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на підставі рішення Третейського суду щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 та видачу виконавчого листа на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 30 травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості по кредитному договору на загальну суму 1121765 гривень 17 копійок, третейського збору у розмірі 11617 гривень 65 копійок та 243 гривні 60 копійок судового збору. Також вищевказаною ухвалою відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійного діючого Третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 826/14 від 30 травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 1121765 гривень 17 копійок, у зв`язку з чим, виконавчий лист, в рамках виконання якого державним виконавцем здійснювались заходи примусового виконання не повинен був видаватися судом та пред`являтися до виконання.

Крім того, судом встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року у справі № 755/26824/14-ц задоволено заяву ОСОБА_1 , стягувач: Акціонерне товариство «Альфа Банк», про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий документ № 755/26824/14-ц від 23 жовтня 2014 року, виданий Дніпровським районним судом міста Києва. Вказана ухвала суду набрала законної сили 30 грудня 2020 року.

Також з копії довідки № 62427-23,1, виданої 23 липня 2020 року Акціонерним товариством «Альфа - Банк» (правонаступником Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк») вбачається, що станом на 23 липня 2020 року заборгованість перед баком за укладеними на ім`я фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) кредитними договорами/рахунками відсутня.

Вирішуючи порушене у заяві питання щодо скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України,суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу статті 13 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Положеннями статті 313 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Спеціальним законом, який встановлює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері є Законом України від 21 січня 1994 року № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

У пункті 5 частини 1 статті 6 наведеного Закону України визначено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Вказаною статтею визначено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Так, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виникає право у державного, приватного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (пункт 19 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини 1 статті 441 Цивільного процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Як слідує зі змісту ухвали Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 травня 2015 року у справі з єдиним унікальним № 631/698/15-ц (провадження № 6/631/19/15) підставою для обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 було те, що останній ігнорує покладені на нього зобов`язання, не сплачує заборгованість та не здійснює будь-яких заходів, направлених на погашення боргу.

Частинами 5, 6, 7 статті 441 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Також слід враховувати, що «Інструкцією з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року №512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року

за № 489/20802, передбачено дві підстави для зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України в межах виконавчого провадження: 1) закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1 3, 5 7, 9 12, 14, 15 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»; 2) скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів у повному обсязі.

З аналізу зазначених норм слідує, що встановлене судом тимчасове обмеження у праві виїзду фізичної особи за межі України може бути скасовано, якщо відпала правова підстава для вжиття такого обмеження. Зокрема, у разі виконання рішення боржником у повному обсязі чи закінчення виконавчого провадження з інших підстав, передбачених частиною 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто, скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність на тепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

Як було уже зазначено вище, державним виконавцем Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції 02 жовтня 2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (в рамках якого було тимчасово обмежено боржника ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України) на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва по справі № 755/26824/14-ц від 18 серпня 2015 року про скасування ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2014 року у справі № 755/26824/14-ц про задоволення заяви Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 30 травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості по кредитному договору на загальну суму 1121765 гривень 17 копійок, третейського збору у розмірі 11617 гривень 65 копійок та 243 гривні 60 копійок судового збору. Зазначеною постановою також припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Крім того, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року, яка набрала законної сили 30 грудня 2020 року, задоволено заяву ОСОБА_1 та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий 23 жовтня 2014 року на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2014 року у справі № №755/26824/14-ц .

Згідно довідки Акціонерного товариства «Альфа-Банк» від 23 липня 2020 року № 2427-23 встановлено, що заборгованість перед Акціонерним товариством «Альфа-Банк (правонаступником Акціонерного товариства «Укрсоцбанк») за укладеним на ім`я фізичної особи ОСОБА_1 кредитними договорами/рахунками відсутня.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби № 184/Я-9428 від 05 серпня 2020 року, станом на 08 годину 45 хвилин 04 серпня 2020 року в органах Держаної прикордонної служби України відносно ОСОБА_1 виконується ухвала Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 травня 2015 року про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до виконання виконавчого листа № 755/26824/14-ц, виданого Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» боргу в сумі 1133626 гривень 42 копійки.

Відповідно до частини 1 статі 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

За таких обставин, зважаючи на те, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України є спеціальною нормою, що застосовується на стадії виконання судових рішень, заявник довів, що на даний час виконавче провадження, в рамках якого було тимчасово обмежено боржника ОСОБА_1 , в праві виїзду за межі України, закінчено, а отже відпала правова підстава для обмеження його у праві виїзду за межі України, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 в повному обсязі.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), заява № 32190/96 § 96, ECHR 2003- IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), заява № 41463/02. § 35, ECHR 2006).

Європейський суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (згадуване вище рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рінер проти Болгарії», § 124 і згадуване вище рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фельдеш и Фельдешне Хайлик проти Угорщини», § 35). Така перевірка має, як правило, проводитися судами принаймні, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури (рішення Європейського суду з прав людини від 25 січня 2007 року у справі «Сіссаніс проти Румунії», зава № 23468/02, § 70).

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Виходячи з наведеного та керуючись статтями 2, 4, 10, 12, 13, 128, частиною 3 статті 211, статтями 223, 247, 259 260, 268, 353 351, 441 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Нововодолазький районний відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа Банк», про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, яке було застосоване ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 травня 2015 року у справі з єдиним унікальним № 631/698/15-ц (провадження № 6/631/19/15).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Копію ухвали, після набрання нею законної сили, направити до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

Суддя: Т. М. Трояновська