Справа № 450/4290/19 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/927/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Савуляка Р.В., Мікуш Ю.Р.

секретар: Бадівська О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові при розгляді цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області в складі судді Мусієвського В.Є. від 14 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, заяву ОСОБА_2 про відмову від позову, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 травня 2020 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 22 січня 1994 року Турківським районним відділом ЗАГС Львівської області, актовий запис № 2.

Після розірвання шлюбу залишено позивачу ОСОБА_1 її прізвище « ОСОБА_3 ».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення повністю та закрити провадження по справі.

Вважає, що судове рішення є передчасним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Зазначає, що суд першої інстанції неналежно дотримався вимог процесуального законодавства, оскільки не було здійснено виклику її в судове засідання, чим не забезпечено участь та надання пояснень позивачем у засіданні. Дане порушення призвело до неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та як наслідок ухвалення передчасного рішення. Вказує, що у неї з відповідачем були короткотривалі непорозуміння, однак дане не може слугувати підставою для розірвання шлюбу та руйнування їхніх сімейних відносин. На даний час вони з чоловіком порозумілися, ведуть спільний побут та не хочуть руйнувати сім`ю. Також вважає, що висновок суду про небажання зберегти сім`ю не відповідає дійсності. Таким чином, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для розгляду справи, і, як наслідок, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи призвели до неправильного та передчасного ухвалення рішення.

18 травня 2021 року до Львівського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від позову. В заяві ОСОБА_2 просить постановити ухвалу про прийняття її відмови від позову, якою визнати нечинним рішення Пустомитівського районного суду Львівської області у справі №450/429019 від 14 травня 2020 року, яким закінчено розгляд справи, та закрити провадження у справі.

В обґрунтування заяви вказує, що в період між подачею позовної заяви та ухваленням рішення судом у неї з відповідачем були короткотривалі непорозуміння. Однак, згодом вони примирилися та на даний час з чоловіком ведуть спільний побут та не хочуть руйнувати сім`ю, яка була створена ще 27 років тому.

Окрім цього, 18.05.2021 року до апеляційного суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_2 , у якій такий зазначає, що про наявність спору про розірвання шлюбу йому стало відомо із ухвали Львівського апеляційного суду від 12.04.2021 року, якою вирішено апеляційну скаргу залишити без руху. Із вказаною ухвалою він ознайомився 24.04.2021 року. Вказує на те, що незважаючи на короткі непорозуміння між ним та дружиною, вони дійшли порозуміння, відтак він бажає зберегти сім?ю. Крім цього, вказує, що підтримує заяву про відмову від позову та зважаючи на те, що вони з дружиною проживають спільно та продовжують вести спільний побут. Просить постановити ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою визнати нечинним рішення Пустомитівського районного суду Львівської області у справі №450/429019 від 14 травня 2020 року, яким закінчено розгляд справи, та закрити провадження у справі.

В судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності зважаючи на те, що учасники справи повідомлялися про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Окрім цього, 24.05.2021 року до суду надійшли заяви від позивачки та відповідача про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Також, окрім цього, згідно п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Підстав для відхилення заяви про відмову від позову та неприйняття такої відмови судом апеляційної інстанції, не встановлено.

Зважаючи на вказане, а саме те, що позивачка відмовилася від позову та просила провадження у справі закрити; усвідомлюючи наслідки такої своєї процесуальної дії та свідомо, вільно, бажаючи настання таких з посиланням на норму закону, якою регулюється така процесуальна дія; не встановлення підстав для не прийняття такої відмови від позову судом апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що відмову ОСОБА_2 від позову слід прийняти та відповідно оскаржуване судове рішення визнати не чинним із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 373, 206, 255, 256 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

відмову ОСОБА_1 від позову прийняти.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 травня 2020 року визнати не чинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 25 травня 2021 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Р.В. Савуляк

Ю. Р. Мікуш