Провадження № 2/235/1852/21
Справа № 235/5727/21
3 листопада 2021 року м. Покровськ
Красноармійський міськрайонний суд Донецької області
у складі: головуючого - судді Назаренко Г.В.
за участю секретаря судового засідання Овчаренко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, -
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним з позовом.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12.02.2010 року. 24.12.2019 року за взаємною згодою шлюб між ними розірвано. За період перебування у шлюбі вони за сумісні кошти придбали домоволодіння АДРЕСА_1 . Право власності на даний будинок було оформлено на відповідача.
На підставі наведеного просила визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя її ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 50,9 кв.м, в тому числі жилою площею 25,3 кв.м, з господарськими спорудами та побудовами: № 1 - огорожа; поділити житловий будинок: виділити їй та відповідачу частку у спільному майні подружжя та визнати за ними право власності на Ѕ частку цього житлового будинку з надвірними будівлями.
Позивач в судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, за участю представника - адвоката Янюка В.Ю.
Представник позивача - адвокат Янюк В.Ю. в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзиву суду не подав.
Згідно ст.ст.280, 281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних в ній доказів.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 2010 року по 24 грудня 2019 року, який було розірвано, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб, виданого 12 лютого 2010 року виконкомом Родинської міської ради м. Красноармійська Донецької області, та свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 24 грудня 2019 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 73 (а.с.9-10).
Згідно ч.ч.1, 2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Згідно положень ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.
За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.
Частиною 1 ст.71 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка і рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_2 під час шлюбу придбано житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований у АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 20 червня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Богатовою І.О., зареєстрований за № 1458 (а.с.20-21).
Оскільки судом встановлено, що зазначений будинок було придбано сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбі, - на нього поширюється презумпція спільного майна подружжя, яка відповідачем не спростована, а тому окремому визнанню об`єктом права спільної сумісної власності подружжя не потребує, і позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Оскільки сторони не домовилися про порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, спірне майно підлягає поділу судом.
Вирішуючи питання про розмір часток сторін в майні, суд виходить з того, що інше не визначено домовленістю між сторонами, а тому вважає їх рівними.
Відповідно до положень ч.ч.4, 5 ст.71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбаченим Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
У зв`язку з тим, що жоден із подружжя не вніс на депозитний рахунок суду грошову суму, суд позбавлений можливості присудити позивачу грошову компенсацію вартості 1/2 частини майна, що підлягає поділу, а поділив його в натурі.
Згідно роз`яснень, що містяться в абз.3 п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляд справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007р. № 11, у разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.
Оскільки спірний будинок, приданий у 2014 році, що є предметом поділу, є неподільною річчю, а жоден із подружжя не вніс грошової суми на депозитний рахунок суду в рахунок грошової компенсації вартості будинку, суд приходить до висновку, що він підлягає поділу між сторонами шляхом визнання ідеальних часток сторін в зазначеному будинку без його реального поділу із залишенням будинку у спільній частковій власності сторін.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
В підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу суду надані наступні документи: копія договору про надання правничої допомоги, укладеного 30 липня 2021 року між Янюком В.Ю. , який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, та ОСОБА_1 ; копія додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги, укладеного 30.07.2021 року; копія додатку № 2 до договору про надання правничої допомоги, укладеного 30.07.2021 року; копія акту про оплату послуг відповідно до додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги, укладеного 30.07.2021 року; копія квитанції від 30.07.2021 про сплату за договором правової допомоги від 30.07.2020 року в сумі 7 000,00 грн.
Процесуальним законодавством передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати, понесені стороною у зв`язку з наданням йому правної допомоги адвокатом.
Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним витрати, пов`язані з правничою допомогою в сумі 7 000 грн.
Відповідно до п. 1 ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову підлягають присудженню з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з оплати судового збору в розмірі 4 050 грн.
Відповідно до ст.372 ЦК України, ст. ст.61, 69-71 СК України, керуючись ст. ст.4, 16, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, задовольнити частково.
Поділити житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 50,9 кв.м, в тому числі жилою площею 25,3 кв.м., з господарськими спорудами та побудовами: № 1 - огорожа: визнати, що ідеальні частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому в АДРЕСА_1 , становлять Ѕ кожного без його реального поділу і залишити будинок АДРЕСА_1 в їх спільній частковій власності.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування сплаченого судового збору 4 050 (чотири тисячі п`ятдесят) гривень, на відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу 7 000 (сім тисяч) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його повного складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-ІХ від 18.06.2020 року під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Дата складання повного судового рішення - 8 листопада 2021 року.

Суддя Г.В. Назаренко

Вступна та резолютивна частини рішення складені 3 листопада 2021 року. Повне рішення складене 8 листопада 2021 року.

Суддя Г.В. Назаренко