ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/8075/19Головуючий у 1-й інстанції Вийванко О.М.
Провадження № 22-ц/817/1071/21 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Костів О. З.,

за участі секретаря Дідух М.Є.

та сторін представника ОСОБА_1 адвоката Кучмій М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/8075/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 серпня 2021 року, ухваленого суддею Вийванко О.М., повний текст рішення виготовлено 09 серпня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Петриківська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, Управління архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

у липні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки в рішенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.05.2021 не вирішено питання щодо розподілу судового збору, сплаченого ним при подачі позову та витрат, пов`язаних із проведенням експертизи.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 серпня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 768,40 грн. та витрат, пов`язаних із проведенням експертизи в розмірі 8164 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Кучмій М.Я. просить скасувати додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 серпня 2021 року та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги представник апелянта зазначив, що суд першої інстанції не врахував положення статті 141 ЦПК України та поклав усі судові витрати на відповідача, не зважаючи на те, що позовні вимоги були задоволені не у повному обсязі.

Також ОСОБА_1 є пенсіонером, його дохід мінімальний розмір пенсії. Інших доходів не має. Підтвердженням зазначеної інформації є довідка з Пенсійного фонду України та відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків.

Представник ОСОБА_2 адвокат Ващук Я.С. подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кучмій М.Я. у якому зазначив, що позов фактично був задоволений виходячи із заявлених позовних вимог. Проте, відповідно до висновків експертизи, суд першої інстанції виклав по своєму резолютивну частину рішення.

Щодо посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 інших доходів окрім пенсії не має, то дана інформація не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 на своїй земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення якої звучить для обслуговування будинку та прибудинкової території, веде незаконну підприємницьку діяльність. Як сам особисто, так і за участі третіх осіб, веде технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів, механічний ремонт, полірування, напилення та фарбування і інші роботи. Окрім цього, в гаражі, де знаходить деревообробний верстат, останній здійснює різблення різних металевих та деревообробних предметів на замовлення, у зв`язку із чим на подвір`ї ОСОБА_2 протягом декількох років чути нестерпний шум. Він та його дружина неодноразово зверталися до поліції щодо надмірного шуму на сусідньому подвір`ї.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Кучмій М.Я. апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився і не повідомив причин неявки, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за штрих кодом 775. Клопотання про відкладення справи не поступило.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про дату, час і місце слухання справи.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_2 при подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн, згідно квитанції № 1552-5212-0251-8071 від 02.04.2019.

Крім цього, ОСОБА_2 було оплачено проведення земельно-технічної експертизи у розмірі 5652,00 грн, здійсненої Тернопільським відділенням КНДІСЕ, що підтверджується актом № 1271 здачі-приймання висновку судового експерта від 27.04.2020 та квитанцією № 23 від 03.12.2019, виданої АТ «Ощадбанк», а також, оплачено проведення додаткової земельно-технічної експертизи в розмірі 2512,00 грн, здійсненої Тернопільським відділенням КНДІСЕ, що підтверджується актом № 975/20-22 здачі-приймання висновку судового експерта від 15.02.2021 та квитанцією № 9 від 19.05.2021, виданої АТ «Ощадбанк». Дані експертизи проводились для правильного та об`єктивного розгляду справи.

В сукупності витрати, пов`язані із проведенням експертиз, становлять 8164,00 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2021 року задоволено частково позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Петриківська сільська рада, Управління архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Даним рішенням зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_2 , у користуванні належного йому на праві власності земельною ділянкою, кадастровий номер 020012384, площею 0,09 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , за рахунок ОСОБА_1 , шляхом: приведення добудови до житлового будинку, який знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :02:001:1502 за адресою в АДРЕСА_1 , відповідно до п. п. 1.1.13, 10.8.8, 15.2.2 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій»; приведення глухої огорожі, яка встановлена між земельною ділянкою, кадастровий номер 020012384, площею 0,09 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , та земельною ділянкою, кадастровий номер :02:001:1502, за адресою в АДРЕСА_1 , відповідно до вимог ЗК України (не створення затінення, влаштування за згодою суміжника) та ДБН Б.2.2-5:2011 «Планування та забудова міст, селищ і функціонування територій. Благоустрій територій» (висота огорожі); знесення димової труби, яка знаходиться на земельній ділянці, кадастровий номер :02:001:1502 за адресою в АДРЕСА_1 .

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

При винесенні рішення судом першої інстанції не вирішено питання щодо розподілу судових витрат пов`язаних з судовим збором та проведенням експертизи.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

У відповідності до вимог частин першої і другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Не заслуговує на увагу посилання апелянта про те, що судом першої інстанції частково задоволено позовні вимоги, а тому судові витрати мають пропорційно розподілятися між сторонами, оскільки як вбачається із позовної заяви ОСОБА_2 просив зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні належної йому на праві власності земельною ділянкою, кадастровий номер 020012384, площею 0, 09 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення за рахунок ОСОБА_1 , добудови до житлового будинку, глухої огорожі, димової труби, які знаходяться на території земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 кадастровий номер :02:001:1502, площею 0,09 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Тому як вбачається із вимог позовної заяви та змісту резолютивної частині рішення, судом першої інстанції фактично задоволено позовні вимоги із урахуванням висновків земельно-технічних експертиз.

Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта про те, що він є пенсіонером, інших доходів не має, оскільки дані факти не є вирішальними враховуючи те, що рішення суду встановлено, що саме відповідачем було порушено права позивача.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі додаткове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами, апеляційний суд не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 листопада 2021 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: С.І. Дикун

О.З. Костів