Справа № 381/2321/20
Головуючий у суді першої інстанції: Осаулова Н.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.

розглянувши в письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, подану в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2021 року, ухвалене у складі судді Осаулової Н.А., у цивільній справі № 381/2321/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначило, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 11 лютого 2011 року був укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобов`язання, АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з нього заборгованість, яка станом на 17 серпня 2020 року становить 28 061,50 грн., з яких: 19 297,57 грн. - заборгованість за тілом кредита, 8 763,93 грн. - заборгованість за простроченими процентами.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2021 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 12 000,00 грн. заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Крилова О.Л., яка діє в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», подала апеляційну скаргу. Просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити такі вимоги, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що факт укладення кредитного договору та отримання кредиту на платіжну картку підтверджується заявою відповідача, підписавши яку, він погодився на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Також зазначає, що відповідачем було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій зазначено розмір процентної ставки та порядок сплати процентів. Тобто сторонами було погоджено усі істотні умови договору. Звертає увагу на те, що відповідач не оспорював факту укладення договору та наявності в нього заборгованості. Вважає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів, пославшись на пропуск спеціальної позовної давності, оскільки проценти не є неустойкою і до них не може застосовуватися спеціальна позовна давність. Вважає, що АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом в межах загальної позовної давності. Також вважає безпідставними висновки суду про стягнення з відповідача заборгованості в межах кредитного ліміту, оскільки ним не спростовано правильність наданого банком розрахунку заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 11 лютого 2011 року з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій зазначено, що вона разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 14).

Відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 17 серпня 2020 року становить 28 061,50 грн., з яких: 19 297,57 грн. - заборгованість за тілом кредита, 8 763,93 грн. - заборгованість за простроченими процентами.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , станом на 16 серпня 2017 року був встановлений найбільший кредитний ліміт у розмірі 12 000,00 грн. З розрахунку заборгованості та виписки по картковому рахунку, наданих позивачем, вбачається, що відповідач користувався такими коштами в повному обсязі. Відтак, вважав наявними правові підстави для стягнення з боржника на користь банку суми непогашеного тіла кредиту в межах встановленого кредитного ліміту в розмірі 12 000,00 грн. При цьому, нарахування банком заборгованості за тілом кредиту в сумі 19 297,57 грн. суд вважав необґрунтованим. Відмовляючи в задоволенні вимог банку про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за простроченими процентами у розмірі 8 763,93 грн., суд першої інстанції дійшов висновку про пропуск банком спеціальної позовної давності до таких позовних вимог.

Колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як вбачається з матеріалів справи, 11 лютого 2011 року з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, на підставі якої отримав кредитну картку «Універсальна».

Відповідно до анкети-заяви ОСОБА_1 погодив, що підписана ним заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та АТ КБ «ПриватБанк» договір про надання банківських послуг.

02 березня 2011 року ОСОБА_1 також підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 55 днів пільгового періоду».

Підписана відповідачем довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» містить умови щодо розміру процентної ставки - 2,5% в місяць, порядку нарахування та сплати процентів, порядку погашення заборгованості по кредиту, розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір та порядок нарахування пені та штрафу (а.с. 15).

Заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_1 посилався на неузгодженість умов кредитування та недоведеність отримання та використання ним кредитних коштів.

Разом з тим, відповідач не спростовував підписання ним довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» та відкриття банком на його ім`я рахунку.

З наданої позивачем виписки з рахунку убачається, що ОСОБА_1 користувався карткою, разом з тим, не виконав своїх зобов`язань по поверненню кредиту в повному обсязі.

Відтак, суд першої інстанції дійшов по суті правильного висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_1 не оскаржив таке рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів також вважає, що суд неправильно визначив розмір заборгованості по тілу кредиту, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 . Суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_1 заборгованість по тілу кредиту в розмірі 12 000,00 грн. Проте, відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованість ОСОБА_1 по тілу кредиту становить 19 297,57 грн.

Враховуючи положення ст. ст. 1049, 1054 ЦК України ОСОБА_1 мав повернути АТ КБ «ПриватБанк» всю наявну заборгованість по кредиту, а не лише заборгованість в межах ліміту 12 000,00 грн.

Також, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні із ОСОБА_1 процентів в розмірі 8 763,93 грн., пославшись на те, що позивачем пропущено спеціальний річний строк позовної давності при зверненні із такими вимогами, що установлений п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлено позовну давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Проте, проценти за користування кредитом не є неустойкою, а є платою за користування кредитними коштами, а тому положення п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України не підлягають застосуванню до вимог про стягнення процентів за користування кредитом.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення вказаних сум.

З наявної в матеріалах справи довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» вбачається, що сторони погодили проценти в розмірі 2,5% в місяць, що становить 30,00% річних.

У наданому АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості ОСОБА_1 проценти за користування кредитом обраховані за різними ставками: 30,00 % річних, 34,80% річних, 42,00 % річних, 43,20% річних, що не відповідає довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» (а.с. 5-11).

АТ КБ «ПриватБанк» не доведено правомірності нарахування процентів за користування кредитом у визначеному розмірі.

Крім того, колегія суддів враховує, що АТ КБ «ПриватБанк» обраховувало заборгованість по тілу кредиту з урахуванням того, що суми, які вносилися відповідачем на картковий рахунок, зараховувалися банком в тому числі у погашення заборгованості за процентами, що нараховувалися банком за ставками 30,00 % річних, 34,80% річних, 42,00 % річних, 43,20% річних, що не відповідає погодженим умовам.

А відтак, у колегії суддів фактично відсутня можливість визначити дійсний розмір заборгованості по процентам та тілу кредиту згідно погоджених сторонами умов.

Відповідно, у зв`язку з недоведеністю розміру заборгованості у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

Таким чином, рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, подану в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», задовольнити частково.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді