Справа № 159/4032/20
Провадження № 2/159/67/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі судових засідань Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрозднівської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

Позивач 12.08.20 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом (а. с. 2, 3), просить визнати за ним право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті його бабусі - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся - ОСОБА_2 . Остання за життя склала заповіт на його користь на все своє майно, у т. ч. - на кв. АДРЕСА_2 . За рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 10.12.10 р. визнано за ним право власності на цілу вказану вище квартиру в порядку спадкування після смерті його бабусі. Остання після смерті своєї матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , успадкувала спірний житловий будинок у встановленому законом порядку, однак, не оформила своїх спадкових прав. При його зверненні до нотаріуса з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно, йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на цей будинок на ім`я спадкодавиці. Покликаючись на ст. ст. 1 268, 16 ЦК України, просить позов задовольнити.

Провадження у справі було відкрито за ухвалою суду від 14.08.20 р. (а. с. 23).

Копію вказаної вище уївали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем було отримано під розпис 25.08.20 р. (а. с. 28).

За ухвалою суду від 13.10.20 р. позов було залишено без розгляду (а. с. 42).

Однак за постановою Волинського апеляційного суду від 10.12.20 р. вказана вище ухвала суду скасована (а. с. 65, 66).

22.12.20 р. справа надійшла до Ковельського міськрайсуду Волинської області.

За ухвалою суду від 19.03.21 р. провадження у справі зупинено.

За ухвалою суду від 13.05.21 р. провадження у справі поновлено.

У підготовче судове засідання позивач та його представник - адвокат - не з`явились, хоча, кожен зокрема, належно повідомлені. Причини неявки суду не повідомили. Попередньо представник позивача - адвокат - подала до суду заяву про розгляд справи у її та її довірителя відсутності, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча відповідач належно повідомлений. Про причини неявки свого представника суду не повідомив, письмового заперечення проти позову чи відзиву на позовну заяву до суду не подав. Попередньо подав до суду заяву з проханням справу розглядати у відсутності його представника, зазначивши, що позов визнає.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не з`явились, у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ст. 200 ЦПК України.

Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до повного задоволення.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Та обставина, що ОСОБА_3 - матір бабусі позивача - померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Дрозднях Ковельського району Волинської області, стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Та обставина, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ковелі Волинської області, стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

Як слідує з копії заповіту від 21.09.05 р., ОСОБА_2 все своє майно заповіла позивачеві як своєму внукові.

За рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 10.12.10 р. у цивільній справі № 2 - 2 002/10 за позовом ОСОБА_1 до Ковельської міськради Волинської області про визнання права власності, за позивачем визнано право власності на вказану вище квартиру в порядку спадкування за заповітом після смерті його бабусі - ОСОБА_2 ..

Відповідно до довідки № 212 від 12.06.20 р., виписки № 211 від 12.06.20 р., виданих відповідачем, згідно із записом у погосподарській книзі № 3 за 2006 - 2010 р. р. Дрозднівської сільради Ковельського району Волинської області за № 200 значиться господарство, власником якого була ОСОБА_3 , яка проживала у буд. АДРЕСА_1 , який є 1947 р. побудови, одиноко та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла її дочка - ОСОБА_2 у встановленому законом порядку та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Від імені спадкодавиці ОСОБА_3 заповіт не посвідчувався.

Як слідує з листа нотконтори № 902/01 - 16 від 20.08.20 р., спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалась, а за матеріалами копій спадкової справи № 1 147/2008 щодо майна померлої ОСОБА_2 , єдиним спадкоємцем майна останньої є позивач, який спадщину за заповітом прийняв вчасно та у встановленому законом порядку; інших спадкоємців немає.

Хоча позивач та його представник - адвокат - не надали суду копії рішення суду у тій іншій цивільній справі, провадження у справі до набрання законної сили судовимрішеням у якій позивач просив зупинити, однак суд, з врахуванням доступних даних з ЄДРСР, при вирішенні спору приймає до уваги, що за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 05.04.21 р. у цивільній справі № 159/1 286/21 провадження № 2 - о/159/40/21 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, що набрало законної сили 12.05.21 р., встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадкоємиці за її життя із своєю матір`ю - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкодавицею - на час відкриття спадщини після смерті останньої, а саме: на ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1 .

Згідно з листом № 626/01 - 16 від 17.06.20 р., нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне нерухоме майно з огляду на відсутність правовстановлюючих документів на нього на ім`я спадкодавиці.

За змістом ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з копією техпаспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 , спірне нерухоме майно є 1947 - 1960 р. р. побудови. Самочинного будівництва немає.

За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Серед способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Зазначене підтверджує ту обставину, що позивач не має змоги оформити свої спадкові права на спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в позасудовому порядку.

Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що спадщина за заповітом після смерті спадкодавиці ОСОБА_2 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , право останньої на спірне майно входить у спадкову масу, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом. Він вчасно та у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті спадкодавиці. Інших спадкоємців немає. Отримання правовстановлюючого документа на спірне нерухоме майно як спадкове для позивача утруднене у зв`язку з відсутністю правовстановлючих документів на таке майно на ім`я спадкодавиці.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою у Державному реєстрі прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відтак позивач позбавлений можливості реалізувати своє право зареєструвати, у встановленому законом порядку, право власності на успадковане нерухоме майно.

А тому позов слід задовольнити повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 209, 223, 263 - 265, п. 9 ст. 1 розд. ХIII «Прикінцеві положення» ЦПК України, ст. ст. 1 220, 1 217, 1 223, 1 270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно - житловий будинок та господарські будівлі і споруди за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті його бабусі - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , і. н. НОМЕР_4 , прож. за адресою: АДРЕСА_3 .

представник позивача - адвокат Золотько Ірина Іванівна, ІНФОРМАЦІЯ_4 , і. н. НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_4 ;

відповідач - Дрозднівська сільська рада Ковельського району Волинської області, юридична адреса: 45066, с. Дроздні Ковельського району Волинської області, вул. Незалежності, 12, (за станом на 24.05.21 р. перебуває у стані припинення) - правонаступник останньої - Колодяжненська сільська рада Ковельського району Волинської області, юридична адреса: 45061, с. Колодяжне Ковельського району Волинської області, вул. Лесі Українки, 20, .

Головуючий:І. М. Логвинюк