Справа № 697/993/20
Провадження № 2/697/71/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2021 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Льон О.М.

за участю секретаря судового засідання Дрянової Н.В.

представника позивача- адвоката Шишки Р.І.

представника відповідача - адвоката Хорошун О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Каневі Черкаської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи із самостійними вимогами: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: страхова компанія Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шишка Р.І. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи із самостійними вимогами: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07.10.2019 о 08 год. 05 хв. в м. Канів по вул. Енергетиків,73 відбулася ДТП за участю транспортного засобу Daewoo Lanoss д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Богдан» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , про що був складений протокол серії ОБ № 067673 від 07.10.2019 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02.12.2019 визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн., яка була оскаржена в апеляційному порядку. Постановою Черкаського апеляційного суду від 17.01.2020 по справі № 697/2874/21 вказану постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської від 02.12.2019 відносно ОСОБА_1 скасовано, а провадження по справі закрито. Судом апеляційної інстанції було встановлено, що причиною ДТП, що відбулася 07.10.2019 є маневр транспортного засобу «Богдан 21140» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , яка здійснювала лівий поворот до заїзду в дитячий садочок «Дударик» через суцільну розділювальну смугу, що категорично заборонено Правилами дорожнього руху та здійснила зіткнення з транспортним засобом Daewoo Lanoss д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку та намагався уникнути зіткнення. Дані обставини повністю підтверджуються поясненнями ОСОБА_2 в якому вона зазначає, що намагалася здійснити поворот ліворуч, схемою ДТП та фотографіями місця ДТП, які приєднані до матеріалів адміністративної справи, на яких чітко видно, що в напрямку руху транспортного засобу «Богдан 211040» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 нанесена суцільна роздіювальна смуга і для повороту ліворуч, який намагалася виконати ОСОБА_2 необхідно перетнути цю суспільну розділювальну смугу, що заборонено Правилами дорожнього руху, що призвело до ухвалення незаконної постанови. При розгляді даного правопорушення, винна особа встановлена не була, оскільки не була проведена автотехнічна експертиза. У зв`язку з цим представник позивача ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про проведення судової автотехнічної експертизи до Черкаського відділення Київського науково -дослідного інституту судових експертиз. Віповідно до висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи від 15.10.2020 за № 476/20-23 «У даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля Богдан 21140 р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 не відповідали вимогам горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 та п.10.1 Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору, сприяли розвитку дорожньо-транспортної пригоди. У даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля Daewoo Lanoss д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України не вбачається. Оже, згідно висновку експертизи, дії водія автомобіля Богдан 21140 р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з скоєнням ДТП та наслідками у вигляді пошкодження автомобіля Daewoo Lanoss д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є позивач ОСОБА_1 .. Таким чином в результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль позивача, що заподіяло йому як матеріальну так і моральну шкоду, тому позивач, як особа, яка потерпіла у ДТП, має право на відшкодування шкоди завданої йому в результаті ДТП. Власником транспортного засобу Богдан 21140 р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , а на момент настання ДТП, керувала транспортним засобом Богдан 21140 р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 . Доказом вчинення винних та неправомірних дій ОСОБА_2 , яка керувала джерелом підвищеної небезпеки, які спрямовані на заподіяння шкоди позивачу є висновок експерта № 476/20-23 від 15.05.2020. Відповідач жодного разу не попросив вибачення, не надав жодної матеріальної допомоги на ремонт пошкодженого транспортного засобу, поводить себе з потерпілим зухвало та зверхньо, уникає спілкування. У даному випадку в позивача як потерпілого є всі підстави для відшкодування майнової та моральної шкоди. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 12.10.2019, проведеної експертом оцінювачем ОСОБА_7 розмір матеріального збитку (відновлювального ремонту), який завданий власнику автомобіля Daewoo Lanoss д.н.з. НОМЕР_1 , (позивачу) внаслідок ДТП складає 30035,00 грн. Відповідно до акту здачі-прийому виконаних робіт від 25.05.2020 за проведення незалежної оцінки вартості матеріального збитку завданого при ДТП автомобілю марки Daewoo Lanoss д.н.з. НОМЕР_1 було сплачено 2500,00 грн. Крім того, позивачу внаслідок винних та неправомірних дій відповідача було заподіяно і моральну шкоду, яка полягає в тому, що внаслідок ДТП було суттєво пошкоджено його автомобіль, що призвело до зміни звичного укладу його життя, він постійно хвилювався, почував себе пригніченим, у зв`язку з чим захворів та змушений був проходити стаціонарне лікування у Канівській ЦРЛ, що підтверджується довідкою № 119 від 26.05.2020.

Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в сумі 30035,00 грн, моральну шкоду в розмірі 75000,00 грн., витрати на проведення автотехнічної експертизи в розмірі 2773,30 грн, витрати на проведення авто товарознавчої експертизи в розмірі 2500,00 грн, судові витрати та витрати на правову допомогу.

Ухвалою суду від 12.6.2020 позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У визначений судом строк, а саме 01.07.2020, представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Хорошун О.В. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовує тим, що дійсно за обставинами справи 07.10.2019 по вул. Енергетиків,73 в м. Канів сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Daewoo Lanoss д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Богдан 211040» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . 02.12.2019 Канівським міськрайонним судом ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. У подальшому дана постанова скасована Черкаським апеляційним судом, а провадження у справі закрито на підставі ст.38 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності. В той же час Черкаський апеляційний суд не констатував відсутність вини позивача ОСОБА_1 . При поданні позову до суду винна особа у дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 07.10.2019, не встановлена. Відносно відповідача ОСОБА_2 , яка керувала транспортним засобом «Богдан 211040» д.н.з. НОМЕР_2 матеріали про адміністративне правопорушення не складалися, до адміністративної відповідальності остання не притягувалася. Між ОСОБА_6 , який є власником транспортного засобу «Богдан 211040» та Моторним (транспортним) страховим бюро України було укладено поліс № АВ /123456 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів. 07.10.2020 на адресу ОСОБА_6 надійшов лист Моторно (транспортного) страхового бюро України в якому повідомлено про виплату останньому відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, яка відбулася 07.10.2019. Висновок експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи від 15.05.2020 № 476/20-23, як доказ вини ОСОБА_2 , відповідач не може прийняти до уваги, оскільки експертиза проведена однобічно на підставі матеріалів, якім надані експерту стороною позивача. Відповідача до проведення експертизи не було залучено. Відомості, які надані експерту для проведення експертизи є неповними та однобічними. До позовної заяви подано пояснення свідків, які під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КупАП відносно ОСОБА_1 в суді не допитувалися та в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені. Крім того, вказала, що висновок про визначення вартості матеріальних збитків внаслідок пошкоджень завданих при ДТП автомобілю Daewoo Lanoss д.н.з. НОМЕР_1 станом на травень 2020 року виконаний 25.05.2020 в якому зазначено що огляд проведено 12.10.2019 о 12.00 год. Проте до висновку не додано жодного фото транспортного засобу та фіксування пошкоджень. Вважає, що дані висновки не можуть вважатись належними та допустимими доказами у справі. Крім того вважає, що у суду відсутні підстави для стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача, в зв`язку з тим, що довідка надана позивачем про те, що він перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Канівської ЦРЛ, не підтверджує обставини, що хвороба зумовлена саме подіями 07.10.2019. Тому просить суд відмовити в задоволенні вимог позивачу.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.09.2020 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.11.2020 задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Хорошун О.В. про витребування доказів.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.12.2020 задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Хорошун О.В. про витребування доказів.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09.03.2021 задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Хорошун О.В. про призначення судової автотехнічної експертизи по справі.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02.08.2021 поновлено провадження у зв`язку з надходженням до суду висновку судової автотехнічної експертизи.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.10.2020 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Хорошун О.В. про призначення додаткової судової автотехнічної експертизи по справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, свої інтереси доручив представляти адвокату Шишці Р.І., в попередніх засіданнях підтримав позовні вимоги та пояснив, що у нього стаж водія 41 рік, він рухався приблизно 40 км/год., відповідач вдарила лівим крилом у праве крило його автомобіль. У його транспортному засобі була присутня ОСОБА_8 , та його знайомий ОСОБА_9 , яких він підвозив до роботи. Дорожнє покриття в той момент було мокре. Показчик повороту автомобіля відповідача в момент маневру вліво ввімкнений не був. Під час розгляду справи про адмінправопорушення свідки в суді першої та апеляційної інстанції допитані не були. Вина відповідача підтверджується висновком експерта, тому просить позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив їх задовольнити та зазначив, що завдані позивачеві збитки відповідачем не відшкодовані, у зв`язку з чим позивач звернувся з цим позовом до суду. Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Така відповідальність виключається внаслідок непереборної сили та умислу потерпілого. Перед потерпілим несуть обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і не винні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, свої інтереси доручила представляти адвокату Хорошун О.В., в попередніх судових засіданнях позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона їхала в сторону дитячого садка «Дударик», увімкнула лівий поворот і під час здійснення повороту її вдарив автомобіль позивача. У її автомобілі була дитина трьох років, в автомобілі позивача була дружина і двоє неповнолітніх дітей. Протокол читала, але була в шоці, тому на зміст протоколу не звернула увагу, покриття дорожнє було частково мокре. Просила суд відмовити в позовних вимогах.

Представник відповідача - адвокат Хорошун О.В. у судовому засіданні підтвердила обставини викладені у відзиві на позовну заяву, позов не визнала, та просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім того зазначила, що у позивача був відсутній страховий поліс, експертний висновок, доданий позивачем до позову проведено однобічно лише з наданням доказів зі сторони позивача, без урахування доказів відповідача. Щодо висновку експерта від 28.05.2021 № СЕ-19/124-21/4522-ІТ Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру який надійшов до суду на виконання ухвали суду від 09.03.2021 за клопотанням сторони відповідача, вважає його незрозумілим та неповним.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Моторне (транспортне) страхове бюро України в судове засідання не з`явився, направив письмове пояснення, з якого вбачається, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АО /644108 в ТДВ СК «Ю.Ес.аЙ». До моторного (транспортного) страхового бюро України позивач не звертався ні з повідомленням про настання дорожно-транспортної пригоди, ані з заявою про виплату стахового відшкодування. Крім того, у них відсутня інформація стосовно того, чи звертався позивач з заявою про виплату страхового відшкодування до ТДВ «Ю.Ес.Ай».

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, в попередніх судових засіданнях самостійних вимог щодо предмета спору не заявив та пояснив, що в момент даної ДТП його автомобіль був припаркований на в`їзді у дитячий садок «Дударик» у м. Каневі, а він відводив дітей у дитячий садок, коли спрацювала сигналізація, повернувся, та побачив, як з автомобіля позивача вийшла жінка з дітьми та поїхала з місця ДТП, його автомобіль був подвинутий з місця приблизно на 70 см., а автомобіль «Шевроле» на 30 см., автомобілі «Богдан» та «Део Ланос» мали теж ушкодження. Сам момент ДТП він не бачив. МТСБ виплатило йому кошти в розмірі 34000,00 грн., але даних коштів на ремонт не вистачило.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в попередніх судових засіданнях самостійних вимог щодо предмета спору не заявив та надав покази в якості свідка.

Суд, вислухавши вступне слово і пояснення учасників цивільного процесу, покази свідків, пояснення експерта, дослідивши письмові докази, висновки експертиз, що містяться у матеріалах справи з точки зору їх належності, допустимості та достатності, дійшов до наступного висновку.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що у той день, коли сталася ДТП вона їхала з чоловіком ОСОБА_1 до школи, і підвозили ОСОБА_9 з дітьми, швидкість була приблизно 50 км/год., перед ними автомобіль повернув з дороги, а потім різко виїхав на смугу руху, чоловік намагався уникнути зіткнення і їх автомобіль був ушкоджений. Показчик повороту вліво водій автомобіля «Богдан» не ввімкнула. Під час слухання справи про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 , її, як свідка не залучено, хоча вона перебувала у приміщенні Канівського міськрайонного суду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він працює в у школі №3, періодично позивач, який є чоловіком ОСОБА_8 підвозить її та його з дітьми. У той день, коли сталася ДТП, позивач, як завжди забрав їх приблизно о 08 год. ранку. У районі «управління» в м. Каневі сталася ДТП, в якому водій автомобіля «Богдан» здійснював маневр, від чого автомобіль «Део Ланос»» відкинуло в інший автомобіль. Він бачив, як водій автомобіля «Богдан» прийняв спочатку у праву сторону і тому позивач рухався вільно по своїй смузі, але потім раптово автомобіль «Богдан» почав рухатися вліво без увімкнення показчика повороту, а позивач намагався уникнути зіткнення. Діти були в шоці, тому він намагався швидко покинути місце ДТП, оскільки діти раніше теж потрапляли в ДТП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що 07.10.2021 він знаходився біля приміщення РЕМ, і бачив як автомобіль сірого кольору спочатку маневрував вправо, а потім різко вліво, внаслідок чого сталося зіткнення, і водій автомобіля «Део Ланос» почав уникати зіткнення. Чи були увімкнені повороти не бачив, ушкодження були бокові у автомобілів, швидкість авто була незначна.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка третя особа ОСОБА_3 пояснив, що того дня привіз до дитячого садочку «Дударик» свою дитину, повів її до приміщення, почув звук сигналізації, коли прийшов, то вже побачив, що автомобіль ОСОБА_1 вдарив автомобіль ОСОБА_4 , а його автомобіль стояв за автомобілем ОСОБА_4 , тому і його автомобіль було пошкоджено. На місці ДТП була дружина ОСОБА_1 та двоє дітей, яких вона забрала і побігла в сторону училища. Через дорогу біля РЕМу були люди, але він не бачив хто саме, оскільки в нього поганий зір. МТСБУ йому виплатило відшкодування за ДТП, тому він не має претензій до сторін.

Судом встановлено, що 07.10.2019 о 08 год. 05 хв. в м. Канів по вул. Енергетиків,73 сталася ДТП за участю транспортного засобу Daewoo Lanoss д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Богдан» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

За фактом правопорушення, яке призвело до скоєння ДТП, на водія транспортного засобу Daewoo Lanoss д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол серії ОБ № 067673 від 07.10.2019.

02.12.2019 постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області визнано позивача ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн, яка була оскаржена до Черкаського апеляційного суду.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 17.01.2020 по справі №697/2874/19 постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської від 02.12.2019 відносно ОСОБА_1 скасовано, а провадження по справі було закрито на підставі ст.38 КУпАП за закінченням на мом6ент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності. У мотивувальній частині вказаної постанови зазначено, що суд апеляційної інстанції вбачає про неможливість встановлення винуватості ОСОБА_1 на підставі наявних в матеріалах справи документів та показів свідків, а суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, без достатніх та переконливих доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки Daewoo Lanoss д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с.30).

Як з`ясувалось в судовому засіданні та не оспорювалось учасниками процесу власником транспортного засобу «Богдан 211040» д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_6 .. На час ДТП, яка сталася 07.10.2019 даним автомобілем керувала дружина ОСОБА_6 відповідач ОСОБА_2 .

Згідно висновку експерта за результатами проведення автотехнічної експертизи № 476/20-23 від 15.05.2020, складеного Черкаським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз у даній дорожній обстановці для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій автомобіля Богдан 211040 р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 повинна була діяти відповідно до вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 та п.10.1 Правил дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій автомобіля Daewoo Lanoss д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля Богдан 211040 р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , не відповідали вимогам горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 та п. 10.1 Правил дорожнього руху України, і з технічної точки зору сприяли розвитку дорожньо-ьранспортної пригоди. У даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля Daewoo Lanoss д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України не вбачається (а.с.26 т.1).

Відповідно до Акта здачі-приймання висновку судового експерта вартість експертизи, яку сплатив представник позивача ОСОБА_5 складає 2745,80 грн. (а.с.27 т.1)

Відповідно до аналітичного висновку Приватного підприємства «Інформаційно-конституційний центр» про визначення вартості матеріальних збитків внаслідок пошкоджень завданих при ДТП, автомобілю Daewoo Lanoss д.н.з. НОМЕР_1 станом на травень 2020 року становить 30035,00 грн. (а.с.32-34 т.1).

Згідно Акту здачі-прийому виконаних робіт від 25.05.2020, виданого директором ПП «Інформаційно-конституційний центр» - вартість робіт стосовно визначення вартості матеріальних збитків внаслідок пошкоджень завданих при ДТП, становить 2500,00 грн (а.с.38 т.1).

З довідки № 19 від 26.05.2020 виданої КНП «Канівська центральна районна лікарня» вбачається, що ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Канівської ЦРЛ з 11.03.2020 по 20.03.2020. Діагноз: А/с к-з, Стенокардія напруги. Гіпертонічна хвороба ІІ ст.., ст.2, ризик високий (а.с.39).

Крім того позивачем долучено до матеріалів справи фото пошкодженого авто під час ДТП (а.с.49-56).

Згідно поліса АО/ 0644108, діючого на момент ДТП 07.10.2019, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Богдан 211040, номерний знак НОМЕР_2 була застрахована страховою компанією ТДВ «СК« Ю.Ес.Ай», ліміт відшкодування за шкоду майну становить 100000,00 грн..

З матеріалів справи вбачається, що МТСБУ було прийняте рішення про відшкодування відповідачу шкоди в розмірі 16253,80 грн. (а.с.84).

З відповіді Канівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області від 06.07.2020 № 4757, на адвокатський запит адвоката Хорошун О.В. вбачається, що на ОСОБА_2 , як учасника ДТП ЄО № 4878 від 07.10.2019 адміністративних матеріалів складено не було (а.с.97)

Відповідно до аналітичного висновку про визначення вартості матеріальних збитків внаслідок пошкоджень завданих при ДТП автомобілю Богдан 211040 р.н. НОМЕР_4 , матеріальні збитки станом на листопад 2019 року складають 12778,00 грн. (а.с.172 т.1)

Представник відповідача адвокат Хорошун О.В., не погоджуючись із висновком автотехнічної експертизи № 476/20-23 від 15.05.2020, виданого Черкаським відділенням Київського науково-дослідним інститутом судових експертиз, заявила клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи.

Згідно висновку експерта від 28.05.2021 № СЕ-19/124-21/4522-ІТ Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, який надійшов до суду на виконання ухвали Канівського міськрайонного суду від 09.03.2021 про призначення судової автотехнічної експертизи, вбачається що у дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП, та за обставин, зазначених у постанові про призначення експертизи, водій автомобіля «Богдан 211040» ОСОБА_2 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинна була діяти у відповідності вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, а також у відповідності до вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1. У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди водій автомобіля Daewoo Lanoss д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 у момент виникнення небезпеки для його руху повинен був зменшити швидкість руху керованого ним автомобіля аж до його зупинки (з технічної точки зору застосувати екстренне гальмування), тобто повинен був діяти в відповідності до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. В діях водія автомобіля Daewoo Lanoss д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 невідповідностей вимогам ПДР, які б, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням ДТП не вбачається. В діях водія автомобіля «Богдан 21040» ОСОБА_11 вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, та вимог горизонтальної розмітки 1.1, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди (а.с.227-229 т.1).

Допитаний у судовому засіданні в режимі відеоконференції експерт Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Мельниченко М.В. роз`яснив свій висновок та повністю підтвердив його. Крім того зазначив, що під час проведення експертизи він використав всі відомості, наявні в матеріалах даної справи. Додав, що у розрахунку до формули відстані автомобіля Daewoo Lanoss д.н.з. НОМЕР_1 він допустив описку, а саме зазначив швидкість руху автомобіля 70 км/год, замість правильних 50 км/год, що просив врахувати суд.

Так, згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Це означає, що у справах, що стосуються відшкодування шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (внаслідок ДТП), обов`язок відшкодування шкоди виникає за наявності наступних умов: 1) дії завдавача шкоди були неправомірними; 2) між діями завдавача шкоди та шкодою є безпосередній причинний зв`язок.

Підставою звільнення особи від відповідальності в деліктних правовідносинах є відсутність будь-якої складової цивільного правопорушення.

П. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» також визначено, що «відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне порушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода, та чи сталася вона з вини відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використання, зберігання хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

В ч. 2 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено судам, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Тобто, володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є не лише його власник, але й інша фізична чи юридична особа, яка на відповідній правовій підставі володіє цим об`єктом.

Разом із тим, за положеннями ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Отже, за змістом зазначених норм матеріального права, положення ст. 1187 ЦК України регулюють правовідносини зі спричинення шкоди джерелом підвищеної небезпеки іншій особи, і у цьому випадку особа, яка є володільцем джерела підвищеної небезпеки звільняється від відповідальності у випадках визначених зазначеною нормою.

На відміну від зазначених положень, ст. 1188 ЦК України регулює правовідносини щодо шкоди спричиненої взаємодією декілька джерел підвищеної небезпеки та спричинення шкоди кожному з них і при цьому враховують дії кожного володільця джерела підвищеної небезпеки, зокрема, порушення ним Правил дорожнього руху, наявність причинного зв`язку не тільки з дорожньо-транспортною пригодою, а і її наслідками.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у і тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1: частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 зазначеної постанови пленуму, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Зобов`язання із заподіяння шкоди (деліктні зобов`язання) це зобов`язання, які виникають внаслідок порушення майнових чи особистих немайнових прав абсолютного характеру і мета яких забезпечити поновлення прав потерпілого за рахунок заподіювача шкоди або особи, відповідальної за шкоду.

Законодавство в деліктних правовідносинах передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів.

Суд враховує, що постановою Черкаського апеляційного суду від 17.01.2020 постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02.12.2019 скасовано, а провадження закрито на підставі ст. 38 КУпАП у зв`язку зі збігом строків, та не вирішено питання про винуватість або не винуватість ОСОБА_1 .

В матеріалах справи міститься висновок експерта судової автотехнічної експертизи від 28.05.2021 № СЕ-19/124-21/4522-ІТ та висновок експерта судової автотехнічної експертизи від 15.05.2020 № 476/20-23, які підтвердили, що в діях водія автомобіля «Богдан 21040» ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, та вимог горизонтальної розмітки 1.1, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Тому посилання представника відповідача на ті обставини, що винна особа у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 07.10.2019, не встановлена та відносно відповідача ОСОБА_2 , яка керувала транспортним засобом «Богдан» д.н.з. НОМЕР_2 матеріали про адміністративне правопорушення не складалися, до адміністративної відповідальності остання не притягувалася суд оцінює критично, оскільки обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а дані обставини підтверджено вказаними вище висновками експертиз від 28.05.2021 № СЕ-19/124-21/4522-ІТ Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, № 476/20-23 від 15.05.2020 Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та показами експерта Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Мельниченка М.В., допитаного в судовому засіданні.

Відсутність в матеріалах справи доказів притягнення судом учасника дорожньо-транспортної пригоди до відповідальності за її скоєння не може бути достатньою підставою для відмови в позові, оскільки цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того чи є у діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину (зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16.07.2018 у справі № 910/20412/16).

Не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в дорожньо-транспортній пригоді може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами.

Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З огляду на все викладене вище в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача завданої матеріальної шкоди в розмірі 30035,00 грн. підлягають до задоволення.

Щодо вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 75000,00 грн. суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 вказаної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В частині позову про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що позивачу були спричинені моральні страждання, які полягали у душевних стражданнях з приводу пошкодження належного йому майна під час ДТП, що призвело до зміни звичного укладу життя, а також тривалих хвилюваннях та погіршенні стану здоров`я, що відповідно підтверджується довідкою Канівської ЦРЛ № 119 від 26.05.2020 про стаціонарне лікування в період з 11.03.2020 до 20.03.2020.

Таким чином, судом встановлено, що порушення правил безпеки руху з боку відповідача заподіяло позивачу моральну шкоду, однак суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 75000,00 грн. оцінені ним суб`єктивно і є завищеними, у зв`язку з чим вважає за необхідним задовольнити їх частково на суму 10000 грн., виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли підтвердження під час судового засідання, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Щодо відшкодування відповідачем судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних зрозглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позовних вимог - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову, понесено судові витрати :

сплачено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14982,00 грн.

сплачено витрати, пов`язані проведенням судової автотехнічної експертизи в розмірі 2745,80 грн.;

сплачено витрати, пов`язані проведенням судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 2500,00 грн.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В той же час, ч. 4 ст. 137 ЦПК України, визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5, ч. 6 зазначеної статті ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При вирішенні питання стягнення витрат на правову допомогу судом враховано вимоги ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, згідно яких у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У той же час, відповідачем у відповідності до цих вимог не заявлено клопотання щодо зменшення витрат на правничу допомогу.

Таким чином, оскільки позивачем було надано підтвердження фактичної оплати витрат на правничу допомогу, а також надано договір про надання правової допомоги, розрахунок до договору, і ці витрати є співмірними, суд приходить до висновку, що такі витрати підлягають задоволенню пропорційно задоволених позовних вимог .

Оскільки суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог , а саме судовий збір на користь держави в сумі 400,35 грн. (оскільки позивач звільнений від сплати судового збору), витрати, пов`язані проведенням судової автотехнічної експертизи в розмірі 1046,15 грн. (2745,80х38%), судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 952,50 грн.( 2500х38%) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5708,14 грн. (14982,00х38%).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81,133,137, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи із самостійними вимогами: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: страхова компанія Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , суму завданої матеріальної шкоди (шкоду заподіяну майну), що становить 30035,00 (тридцять тисяч тридцять п`ять гривень 00 коп.)грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , моральну шкоду в розмірі 10000,00 (десять тисяч гривень 00 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , витрати на проведення судової автотехнічної експертизи в розмірі 1046,15(одна тисяча сорок шість гривень 15 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , витрати на проведення судової авто товарознавчої експертизи в розмірі 952,50 (дев`ятсот п`ятдесят дві гривні 50 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 5708,14 (п`ять тисяч сімсот вісім гривень 14 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: по АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 400,35 (чотириста гривень 35 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення буде складено 28.10.2021.

Головуючий О . М . Льон