Справа № 740/4971/21
Провадження № 2/740/1349/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпусь І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

за участю представника позивача - адвоката Вертелецької Л.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Ніжинської міської ради Чернігівської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить визнати за ним право власності на 5/18 часток житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_1 .

Позов аргументує тим, що після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої увійшли: житловий будинок АДРЕСА_2 ; 5/18 часток житлового будинку АДРЕСА_1 та житловий будинок АДРЕСА_3 .

Його батько ОСОБА_1 за життя склав заповіт від 29 грудня 1993 року, заповівши все своє майно онуку (синові позивача) - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 07 червня 2002 року звернувся до Ніжинської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом, на підставі якої було заведено спадкову справу за №245 за 2002 рік та 07 серпня 2002 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, а саме житловий будинок АДРЕСА_2 .

На решту спадкового майна, а саме 5/18 часток житлового будинку АДРЕСА_1 та житловий будинок АДРЕСА_3 син свої права не оформив.

У 2017 році він випадково знайшов у паперах покійного батька ще один заповіт від 29 березня 2000 року, яким останній заповів все своє майно йому та своїй онуці (дочці позивача) - ОСОБА_3 в рівних долях.

Вказує, що відповідно до вимог ст. 544 ЦК УРСР 1963 року заповідач вправі в будь-який час змінити або скасувати зроблений ним заповіт, склавши новий заповіт. Заповіт, складений пізніше, скасовує попередній повністю або в частині, в якій він йому суперечить.

На момент видачі державним нотаріусом Ніжинської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області його сину - ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 серпня 2002 року на частину спадкового майна, а саме житловий будинок АДРЕСА_2 заповіт від 25 березня 2000 року не був внесений в Спадковий реєстр, тому нотаріусом не міг бути врахований при оформленні спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 .

Вищезазначений заповіт був внесений в Спадковий реєстр вже після видачі сину свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_2 , про що свідчить інформація, отримана нотаріусом шляхом доступу до Спадкового реєстру, яка міститься в матеріалах спадкової справи №245 за 2002 рік.

Оскільки заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Великокошелівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області 29 березня 2000 року за р.№9 внесений в Спадковий реєстр, то заповіт, посвідчений Горобей Л.В., секретарем виконавчого комітету Великокошелівської сільської Ради народних депутатів Ніжинського району Чернігівської області 29 грудня 1993 року за №14 втратив свою чинність, а отже спадкоємець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , втратив своє право на спадкування.

Його дочка - ОСОБА_2 в нотаріальну контору за видачею на її ім`я свідоцтва про право на спадщину не зверталася, спадщину в установлений ст. 549 ЦК УРСР 1963 року строк не прийняла.

5/18 часток житлового будинку АДРЕСА_1 належали його батьку на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Ніжинської державної нотаріальної контори 23.11.1989 за р.№1-1832 та зареєстрованого 24.11.1989 в Ніжинському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №1 за реєстровим №271.

Зазначає, що він прийняв спадщину після смерті батька в силу ст.548, 549 ЦК УРСР 1963 року шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, проте постановою державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 5/18 житлового будинку АДРЕСА_1 з тих підстав, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» нотаріус посвідчує лише безспірні права і безспірні факти, що в цьому випадку не є можливим.

Ухвалою від 14 вересня 2021 року цивільну справу призначено до підготовчого засідання за вказаним вище позовом на 10.11.2021.

Представник позивача - адвокат Вертелецька Л.А. в судовому засіданні підтримала позов за вищевикладених у ньому обставин.

Відповідач ОСОБА_1 , представник відповідача - Ніжинської міської ради Чернігівської області та третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору- ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, надавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та визнання позову.

Згідно ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 80 років помер ОСОБА_1 , про що виконкомом Великокошелівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис за № 16, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Відповідно до довідки №03/08/223 від 11 травня 2011 року, виданої виконкомом Великокошелівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 на день смерті постійно проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_3 . Разом з ним на день смерті та протягом шести місяців за вищевказаною адресою ніхто зареєстрований не був і не проживав (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_1 відкрилася спадщина, до складу якої увійшли, зокрема, недобудований житловий будинок АДРЕСА_4 та 5/18 часток житлового будинку АДРЕСА_1 . Так, належність спадкодавцю за життя 5/18 часток житлового будинку АДРЕСА_1 підтверджується договором дарування, посвідченого державним нотаріусом Ніжинської державної нотаріальної контори 23.11.1989 за р.№1-1832 та зареєстрованого 24.11.1989 в Ніжинському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №1 за реєстровим №271, згідно з яким позивач подарував батькові вказане майно.

За життя, 29 грудня 1993 року, ОСОБА_1 склав заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Великокошелівської сільської Ради народних депутатів Ніжинського району Чернігівської області Горобей Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №14, відповідно до якого все своє майно заповів своєму внуку ОСОБА_4 , 1985 року народження.

Також за життя, 29 березня 2000 року ОСОБА_1 склав інший заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Великокошелівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області та зареєстрований в реєстрі за №9, відповідно до якого все своє майно заповів синові - позивачу ОСОБА_1 та онуці, яка є третьою особою по справі - ОСОБА_3 в рівних долях (а.с. 8). Оригінал вказаного заповіту оглянутий в судовому засіданні та звірений з його копією в матеріалах цивільної справи.

Відповідно до копії матеріалів спадкової справи №245/2002, яка надійшла від Другої чернігівської державної нотаріальної контори на запит суду, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини подав неповнолітній на той час ОСОБА_1 , 1985 року народження, за згодою батька - ОСОБА_1 , 1952 року народження.

Державним нотаріусом Ніжинської районної державної нотаріальної контори 07.08.2002 ОСОБА_1., 1985 року народження, видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на недобудований житловий будинок АДРЕСА_2 .

Відомості про оформлення спадщини на 5/18 часток житлового будинку АДРЕСА_1 в копіях матеріалів спадкової справи №245/2002, наданих суду, відсутні.

Відповідно до довідки комунального підприємства «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 16 січня 2020 року станом на 31.12.2012 право особистої власності на 5/18 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 (спадкодавцем) згідно договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Ніжинської державної нотаріальної контори 23.11.1989 року за р.№1-1832 (а.с.12).

Відповідно до вимог ст. 544 ЦК УРСР 1963 року заповідач вправі в будь-який час змінити або скасувати зроблений ним заповіт, склавши новий заповіт. Заповіт, складений пізніше, скасовує попередній повністю або в частині, в якій він йому суперечить.

Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину.

Згідно ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

В силу ст. 534 ЦК УРСР 1963 кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно ст. 328 ЦК України особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України можуть звертатися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Великокошелівської сільської Ради народних депутатів Ніжинського району Чернігівської області від 29 грудня 1993 року №14, за яким ОСОБА_1 все своє майно заповів своєму онуку - ОСОБА_1 , 1985 року народження, скасований заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Великокошелівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області від 29 березня 2000 року №9, за яким ОСОБА_1 все своє майно заповів синові, який є позивачем по справі - ОСОБА_1 , 1952 року народження, та своїй онуці, яка є третьою особою по справі - ОСОБА_3 в рівних долях.

Відповідно до ст. 534, 549 ЦК УРСР 1963 року позивач у справі ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Великокошелівського старостинського округу Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області№03-09/873 від 22.04.2021.

Надаючи оцінку заповіту ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , посвідченого секретарем виконавчого комітету Великокошелівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області від 29 березня 2000 року №9, суд виходить із презумпції правомірності правочину, та враховує, що ніким із учасників справи він не оспорюється.

В матеріалах справи міститься постанова державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори від 21 травня 2021 року, згідно якої вбачається, що оскільки заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Великокошелівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області 29 березня 2000 року за р.№9, внесений в Спадковий реєстр, то заповіт посвідчений Горобей Л.В., секретарем виконавчого комітету Великокошелівської сільської Ради народних депутатів Ніжинського району Чернігівської області 29 грудня 1993 року за №14 втратив свою чинність, а отже спадкоємець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , втратив своє право на спадкування. Позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 5/18 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , з урахуванням того, що згідно Закону України «Про нотаріат» нотаріус посвідчує лише безспірні права і безспірні факти (а.с.17).

Отже, позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, немає можливості в нотаріальному порядку оформити прийняту спадщину після смерті батька.

За таких обставин, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що вимоги позовної заяви є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Суд вважає, що таке набуття права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, направлено на захист охоронюваних законом прав та інтересів спадкоємця, у якого на цей час існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому слід визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_1 право власності на 5/18 часток житлового будинку АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.81, 200, 206, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Ніжинської міської ради Чернігівської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 , право власності на 5/18 часток житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 15 листопада 2021 року.

Суддя І.М. Карпусь