Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2021 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю. О. , за участі секретаря судового засідання Ситнік О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи : Третя маріупольська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності на 2/9 частки квартири,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовними вимогами до відповідачки ОСОБА_2 , третя особа Третя маріупольська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності на 2/9 частки квартири, в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 , яка була співвласником квартири АДРЕСА_1 . За життя 30.07.2015 року - її матір`ю було складено заповіт, відповідно до якого вона заповіла усе належне їй майно позивачці. 15.11.2019 року вона звернулась до нотаріуса для отримання спадщини, 09.12.2019 року до нотаріуса також звернулась її сестра ОСОБА_2 . Між тим, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на належне йому майно. На підставі наведеного просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 на 2/9 частки квартири АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_5 підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, оскільки відповідачка на час смерті матері була особою пенсійного віку, тому має право на спадкування обов`язкової долі спадщини, крім того позивачкою не доведено право власності померлої ОСОБА_4 на спадкове майно.

Представник третьої особи Третьої маріупольської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи в його відсутність.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, направила суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши сторони та їх представників, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з нормами ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_7 ) та відповідачка ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_7 ) є дочкою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до заповіту від 30.07.2015 року ОСОБА_4 заповіла усе своє майно, яке їй належить, ОСОБА_1 .

15.11.2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

09.12.2019 року відповідачка ОСОБА_2 звернулась до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом на обов`язкову спадщину.

Постановою державного нотаріуса Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Папуш П.С. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 08.12.1998 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної загальної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .

Згідно із рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 26.12.2014 року визначено, зокрема, розмір частин ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_8 в об`єкті загальної власності, а саме квартири АДРЕСА_1 рівними та такими, що складають по 1/3 частині від приватизованої площі на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.12.1998 року або 2/9 частини від цілого об`єкту нерухомості.

Відповідно до ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За нормами ст.. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.

Заперечуючи проти позову, відповідачка та її представник зазначали, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і відповідачка ОСОБА_2 , як непрацездатна особа за віком, має право на обов`язкову частку в спадщині.

Між тим, суд не може погодитись з такою позицію сторони відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Рішенням Конституційного Суду № 1-рп/2014 від 11.02.2014 надано офіційне тлумачення положення частини першої статті 1241 щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов`язкову частку у спадщині, відповідно до якого право на обов`язкову частку у спадщині мають, зокрема, повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності.

Як встановлено судом, відповідачка ОСОБА_2 з 30.09.2009 року є пенсіонером за віком і інвалідом будь-якої групи не являється.

Таким чином, відповідачка ОСОБА_2 не є спадкоємцем обов`язкової частини спадщини після смерті ОСОБА_4 в розумінні ст. 1241 ЦК України.

Стосовно посилання представника відповідача на те, що позивачем не доведено право власності померлої на частку в квартирі, суд зазначає, що відповідно до ст.. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 26.12.2014 року встановлено, що, зокрема, на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 08.12.1998 року за ОСОБА_4 зареєстрована 61/300 частина квартири АДРЕСА_1 . Визначено, зокрема, розмір частин ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_8 в об`єкті загальної власності, а саме квартири АДРЕСА_1 рівними та такими, що складають по 1/3 частині від приватизованої площі на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.12.1998 року або 2/9 частини від цілого об`єкту нерухомості.

Таким чином, право власності спадкодавця ОСОБА_4 на 2/9 частки спірної квартири встановлено рішенням суду, тому додаткового доказування не вимагає.

На підставі наведеного суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 , які такі, які знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Позивачкою при зверненні до суду було сплачено судовий збір, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на її користь.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76-81,89,141,258-259,263-265,354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи : Третя маріупольська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності на 2/9 частки квартири задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , право власності на 2/9 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом від 30.07.2015 року після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 судовий збір в сумі 908 грн.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом п`яти днів.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю. О. Матвєєва