Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 листопада 2021 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.

за участі секретаря судового засідання Чучі С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в місті Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

В позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 березня 2005 року, виданого державним нотаріусом Дніпорудненської державної нотаріальної контори Никаноровим О.О., на праві приватної власності належить двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка зазначає, що крім неї за вказаною адресою зареєстрована її донька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Коли доньці було дев`ять років вона забажала проживати разом з батьком та виїхала з ним до Російської Федерації в 2011 році.

Відповідачка не проживає в будинку з 2011 року, не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере, житлом не цікавиться. Перебування її на реєстраційному обліку в належній позивачу квартирі створює перешкоди у здійсненні нею права власності, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг, виходячи із кількості зареєстрованих осіб, позивач не може оформити субсидію та у повному обсязі розпоряджатись своїм майном. Добровільно знятись з реєстрації відповідач не має можливості.

У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач не з`явилась, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

У судове засідання відповідач не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала.

Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1);докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Дніпорудненської державної нотаріальної контори Никаноровим О.О. та зареєстрованим у реєстрі за №191 (а.с.8), а також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6993955 від 13 квітня 2005 року (а.с.9).

Технічна характеристика квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується технічним паспортом, виданим Василівським бюро технічної інвентаризації станом на 27 квітня 1995 року (а.с.10-13).

Відповідно до копії паспорта, виданого на ім`я ОСОБА_2 , остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.15).

Відповідно до акту перевірки реєстрації та фактичного проживання, складеного 15 вересня 2021 року депутатом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але ОСОБА_2 з 2011 року в квартирі не проживає, оскільки зареєстрована та проживає разом з батьком у Російській Федерації (а.с.16).

Відповідно до правового висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі 6-57цс11, зазначено, що виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Враховуючи, що відповідач зареєстрована в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належній позивачу, однак фактично там не проживає з 2011 року, підстав для збереження за відповідачем житлового приміщення судом не встановлено, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування вказаною квартирою.

Керуючись ст.ст.12, 77, 80, 263-268, 280-282 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А. Задорожко