ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7487/21 Справа № 202/6230/20 Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А. І. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі - Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 квітня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс», ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Інна Леонтіївна та Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство «Дніпросіті», про визнання частково недійсним договору про відступлення прав вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів: АТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк», ТОВ «Укрдебт Плюс» та ОСОБА_2 , визначивши третіми особами приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. та ТОВ підприємство «Дніпросіті», із вимогою про визнання частково недійсним договору про відступлення прав вимоги (а. с. 2-8).

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 07 червня 2007 року між АКІБ «УкрСибБанк» та позивачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № . На підставі вказаного договору ОСОБА_2 надано кредит в розмірі 140000 доларів США строком до 06 червня 2014 року зі сплатою 12,8 % річних за весь час фактичного користування кредитом. 07 червня 2007 року між АКІБ «УкрСибБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 0/1/3, за яким ОСОБА_1 передав в іпотеку об`єкт нерухомого майна, реєстраційний № 6881757, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , опис об`єкта А-2, А1-2 адміністративна будівля, загальною площею 860,7 кв. м. , а,а ганки, а сходи, К-2, К1-1 виробнича будівля, загальною площею 529,8 кв. м., к, к ганки, Л.М.Н. навіси, 1-7, І огорожі, П павільйон (тимчасовий), О- склад (тимчасовий). 06 жовтня 2011 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення у справі № 0417/2-1299/20110, яким позовні вимоги ПАТ «УкрСибБанк» задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ «Дніпросіті» солідарно на користь ПАТ «УкрСибБанк» 1042328 гривень 28 копійок, в тому числі, заборгованість за сумою кредиту 884008 гривень 97 копійок, заборгованість за процентами за користування кредитом 130754 гривень 41 копійка, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 14244 гривень 79 копійок, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам 13320 гривень 11 копійок, судовий збір 1700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 гривень. 20 лютого 2012 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області вказане рішення суду залишено без змін. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСибБанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., зареєстрований в реєстрі № 1441, за яким права вимоги за кредитним договором, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № від 07 червня 2007 року та договором іпотеки № 0/1/3 від 07 червня 2007 року від ПАТ «УкрСибБанк» перейшло до ПАТ «Дельта Банк». В серпні 2020 року, в телефонному режимі, позивачеві було повідомлено представником ТОВ «Укрдебт Плюс» про укладення з ПАТ «Дельта Банк» договору про відступлення права вимоги за вищевказаними договорами. Однак жодних письмових повідомлень про відступлення права вимоги позивач не отримував, тому 28 серпня 2020 року він звернувся до ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс» з письмовими запитами про отримання вказаних копій договорів, але офіційної відповіді на них йому не надано. Проте, на його телефон ТОВ «Укрдебт Плюс» було надіслано фотографії вказаних договорів та в телефонному режимі повідомлено, що сума переданого від АТ «Дельта Банк» права вимоги складає більше 8000000 гривень та ТОВ «Укрдебт Плюс» має наміри, найближчим часом, звернути стягнення на належне позивачеві нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, в рахунок погашення боргу. Вважає, що після винесення Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська рішення від 06 жовтня 2011 року, нарахування відсотків за користування кредитом, є неправомірним, а тому і передача на користь ТОВ «Укрдебт Плюс» права вимоги за вищевказаними договорами, також є неправомірною. Тому, вважає, що укладений між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс» договір № 2245 про відступлення права вимоги в частині передачі права вимоги за договором споживчого кредиту № від 07 червня 2007 року, договору іпотеки № 0/1/3 від 07 червня 2007 року та договору поруки від 07 червня 2007 року на суму 8000000 гривень в значній мірі порушує його права як іпотекодавця/поручителя, оскільки в 6,5 разів збільшує загальний розмір забезпеченої іпотекою вимоги, та більше ніж у 50 разів збільшує розмір відсотків по кредиту, на яку мав право вимоги ПАТ «УкрСибБанк». З цих підстав, вважає, що договір № 2245/К про відступлення прав вимоги від 13 травня 2020 року має бути визнаний недійсним в частині обсягу/суми переданої по ньому вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ТОВ підприємства «Дніпросіті».

12 січня 2021 року позивачем до суду подано заяву про збільшення позовних вимог (а. с. 47-48). В обґрунтування заяви зазначає, що ТОВ «Укрдебт Плюс» на його вимогу надано виписку з додатку № 2 до договору № 2245/К від 13 травня 2020 року про відступлення права вимоги, з якої вбачається, що загальна сума переданої вимоги становить 11207204 гривні 28 копійок, з яких основна сума заборгованості по тілу кредиту складає 2991923 гривні, заборгованість по нарахованим процентам 8215281 гривня 28 копійок. Тому він прохає суд визнати недійсним договір № 2245/К про відступлення прав вимоги від 13 березня 2020 року в частині переданого права вимоги за договором споживчого кредиту № від 07 червня 2007 року, договору іпотеки № 0/1/3 від 07 червня 2007 року та договору поруки від 07 червня 2007 року на суму 11207204 гривні 28 копійок.

19 січня 2021 року позивачем до суду подано заяву про збільшення позовних вимог (а. с. 52-53), відповідно до яких він додатково просить суд встановити, що за договором № 2245/К від 13 березня 2020 року, ПАТ «Дельта Банк» відступило право вимоги ТОВ «Укрдебт Плюс» за вищевказаними договорами на суму 1042328 гривень 28 копійок.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 червня 2007 року між АКІБ «УкрСибБанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № (а. с. 11-15), відповідно до якого банком надано ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 140000 доларів США, які позичальник зобов`язаний повернути у повному обсязі в терміни встановлені графіком погашення кредиту, але не пізніше 06 червня 2014 року, зі сплатою 12,8 % річних.

У забезпечення виконання зобов`язань позичальника за даним договором 07 червня 2007 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 0/1/3 на нерухоме майно, реєстраційний №6881757, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 16-18) та договір поруки № 0/П/1 від 07 червня 2007 року (а. с. 19).

Також, з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним договором споживчого кредиту 07 червня 2007 року між банком та ТОВ підприємство «Дніпросіті» укладено договір поруки № 0/П/2 (а. с. 20-21).

06 жовтня 2011 року заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги ПАТ «УкрСибБанк» задоволено повністю та, стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 й ТОВ «Дніпросіті» на корить ПАТ «УкрСибБанк» 1042328 гривень 28 копійок, у тому числі заборгованість за сумою кредиту 884008 гривень 97 копійок, заборгованість за процентами за користування кредитом 130754 гривень 41 копійка, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 14244 гривень 79 копійок, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам 13320 гривень 11 копійок, судовий збір 1700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 гривень, а всього 1044148 гривень 28 копійок (а. с. 22). 20 лютого 2012 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області вказане рішення суду залишено без змін (а. с. 23).

27 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСибБанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (а. с. 24).

13 травня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс» укладено договір № 2245/К про відступлення прав вимоги, в тому числі і за вищевказаними договорами (а. с. 25-27).

28 серпня 2020 року позивач звернувся до ПАТ Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс» із заявами про надання посвідчених копій договорів відступлення права вимоги (а. с. 28-29).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договору № 2245/К про відступлення прав вимоги від 13 травня 2020 року були дотримані, договір містить всі передбачені чинним законодавством відомості, дотримано всіх вимог щодо змісту та форми його укладення, а тому не вбачається підстав стверджувати про невідповідність його вимогам законодавства, а позивачем не оспорюється факт заборгованості та факт передачі боргу за договором відступлення прав вимоги, а оспорюваною є лише сума заборгованості за даним договором.

Суд вважав, що на теперішній час факту порушення відповідачами прав позивача судом не встановлено, а тому підстав для здійснення судового захисту та поновлення таких прав немає, оскільки неможливо поновити права, якщо їх не було кимось порушено.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, судовими рішеннями, які набрали законної сили, було встановлено, що ПАТ «УкрСибБанк» набув право солідарного стягнення з боржників заборгованості по Договору про надання споживчого кредиту № від 07.06.2007 року в загальній сумі 1 042 328,28 грн.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У грудні 2011 року між ПАТ «УкрСибБанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно якого Продавець продав (відступив), а Покупець купив та прийняв права вимоги за кредитними договорами, зазначеними в Додатку 1 (Перелік договорів та Купівельна ціна за Права вимоги), в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № від 07.06.2007 року та Договором іпотеки №0/1/3 від 07.06.2007 року.

Між тим, ПАТ «УкрСибБанк» виконавчий лист по справі № 0417/2-1299/2011 в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська не отримувало, виконавче провадження по стягненню коштів з боржників не відкривалось.

В свою чергу, ПАТ «Дельта Банк», як новий кредитор, з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні та видачею виконавчого листа в суд також не зверталось, реквізитів для сплати заборгованості, зокрема ОСОБА_1 , як солідарному боржнику, не надавало. Невиконання рішення суду відбувалось не з вини боржників.

13 травня 2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», як Новим Кредитором, був укладений Договір №2245/К про відступлення прав вимоги, посвідчений 13.05.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л.

Так, з набранням законної сили заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 06 жовтня 2011 року по цивільній справі №0417/2-1299/2011 про задоволення вимог кредитора - ПАТ "УкрСибБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ «Дніпросіті» про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким було стягнуто достроково в повному обсязі заборгованість по тілу кредиту, відсоткам та пені, припинились правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, в тому числі: сплата чергових платежів, сплата та подальше нарахування Банком відсотків, пені, штрафів, сплата та нарахування комісійної винагороди за надання кредитних ресурсів, тощо. Разом із тим у відповідачів виникло солідарне грошове зобов`язання із повернення кредитних коштів у визначеній судом сумі, у Кредитора/Нового кредитора виникло право на притягнення відповідачів до відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, встановленої ст. 625 ЦК України.

В суд з позовом до солідарних боржників про стягнення сум інфляційних втрат, 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України, ані ПАТ «Дельта Банк», ані ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» як Новий кредитор, не зверталися.

Проте, АТ «Дельта Банк» продовжив з 08 грудня 2011 року по 13 травня 2020 року нараховувати відсотки за користування кредитом, що призвело до збільшення загальної суми переданого йому боргу 1 042 328,28 грн. до суми 11 207 204,28 грн.

Згідно Додатку № 2 до Договору №2245/К АТ «Дельта Банк» передано на користь ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» право вимоги до Боржників в сумі 11 207 204,28 грн., в тому числі заборгованість по тілу кредиту 2 991 923,00 грн., заборгованість по нарахованим процентам за кредитом 8 216 281, 28 грн.

Згідно ч. 1 ст. 519 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Тобто, права, які передаються повинні бути дійсними та безспірними. У випадку відсутності у первісного кредитора права вимоги за кредитним та іпотечним договорами він не може передати новому кредиторові/іпотекодержателю такі права.

Таким чином, враховуючи викладене, оскільки ПАТ «Дельта Банк» за Договором купівлі-продажу прав вимоги, укладеним 08 грудня 2011 року з ПАТ «УкрСибБанк», набув права Нового кредитора по Договору споживчого кредиту, Договору іпотеки та Договорами поруки від 07 06. 2007 року на суму 1 042 328,28 грн., то подальша передача права вимоги на користь ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» на суму 11 207 204,28 грн. є неправомірною.

Посилання суду першої інстанції на те, що факту порушення відповідачами прав позивача не встановлено, а тому підстав для здійснення судового захисту та поновлення таких прав немає, оскільки неможливо поновити права, якщо їх не було кимось порушено, є передчасними.

Так, Договір іпотеки №0/01/3 від 07.06.2007 року, укладений між «УкрСибБанк» та ОСОБА_1 , (пункт 5) має застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя в позасудовому порядку.

ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», як новий кредитор та зареєстрований в державному реєстрі новий іпотекодержатель з дати реєстрації має право в будь-який час на звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку в межах переданого йому права вимоги, тобто на суму 11 207 204,28 грн.

Таким чином, наявність такого права у ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» безумовно стосується прав ОСОБА_1 як іпотекодавця.

Укладений між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» Договір №2245/К про відступлення прав вимоги в частині передачі права вимоги за Договором споживчого кредиту № від 07.06.2007 року, Договору іпотеки від 07.06.2007 року та Договору поруки від 07.06.2007 року на суму 11 207 204,28 грн. порушує майнові права ОСОБА_1 як Іпотекодавця/Поручителя, оскільки в 11 раз збільшує загальний розмір забезпеченої іпотекою вимоги, на яку мав право первісний кредитор ПАТ «УкрСибБанк».

Статтею 203 ЦК України встановлено, це зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Як встановлено ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч.ч. 1,5 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

В даному випадку, оспорюваний правочин в частині обсягу переданого права вимоги не відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину, що встановлені статтею 203 ЦК України, тому що AT «Дельта Банк»» мав передати на користь ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» тільки ті права вимоги, які у нього були в наявності.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На викладене вище суд першої інстанції уваги не звернув, у повному обсязі обставини справи не встановив, не звернув уваги на порушення оспорюваним договором прав позивача, що призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, а рішення суду скасувати, задовольнивши позовні вимоги та визнати недійсним договір № 2245/К про відступлення прав вимоги від 13 березня 2020 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», посвідченого 13 травня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 682, Додаток 1 до Договору №2245/к «Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами», Додаток № 2 до Договору № 2245/K Розмір прав вимоги, що переходять до Нового кредитора», в частині розміру переданого права вимоги по Договору про надання споживчого кредиту № від 07 червня 2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» та ОСОБА_2 , Договору іпотеки № 0/1/3 від 07.06.2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» та ОСОБА_1 , Договору поруки № 0/П/1 від 07.06.2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» та ОСОБА_1 , Договору поруки № 0/П/2 від 07.06.2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпросіті» від 07.06.2007 року, на суму 11 207 204,28 грн. (одинадцять мільйонів двісті сім тисяч двісті чотири гривні 28 копійок) та встановити, що по Договору № 2245/К про відступлення прав вимоги від 13 березня 2020 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», посвідченому 13 травня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., зареєстрованого в реєстрі за №682, Додаток №1 до Договору №2245/К «Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами», Додаток № 2 до Договору № 2245/K «Розмір прав вимоги, що переходять до Нового кредитора», було передано права вимоги по Договору про надання споживчого кредиту № від 07 червня 2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» та ОСОБА_2 , Договору іпотеки № 0/1/3 від 07.06.2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» та ОСОБА_1 , Договору поруки № 0/П/1 від 07.06.2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» та ОСОБА_1 , Договору поруки № 01/П/2 від 07.06.2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» та Товариством з обмеженою Відповідальністю «Дніпросіті» від 07.06.2007 року на суму 1 042 328,28 грн. (один мільйон сорок дві тисячі триста двадцять вісім гривень 28 копійок).

Водночас, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з АТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Дельта Банк», ТОВ «Укрдебт плюс», ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору по 1 457,33 грн. з кожного окремо.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2021 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс», ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Інна Леонтіївна та Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство «Дніпросіті», про визнання частково недійсним договору про відступлення прав вимоги задовольнити.

Визнати недійсним договір № 2245/К про відступлення прав вимоги від 13 березня 2020 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», посвідченого 13 травня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 682, Додаток 1 до Договору №2245/к «Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами», Додаток № 2 до Договору № 2245/K Розмір прав вимоги, що переходять до Нового кредитора», в частині розміру переданого права вимоги по Договору про надання споживчого кредиту № від 07 червня 2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» та ОСОБА_2 , Договору іпотеки № 0/1/3 від 07.06.2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» та ОСОБА_1 , Договору поруки № 0/П/1 від 07.06.2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» та ОСОБА_1 , Договору поруки № 0/П/2 від 07.06.2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпросіті» від 07.06.2007 року, на суму 11 207 204,28 грн. (одинадцять мільйонів двісті сім тисяч двісті чотири гривні 28 копійок).

Встановити, що по Договору № 2245/К про відступлення прав вимоги від 13 березня 2020 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», посвідченому 13 травня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., зареєстрованого в реєстрі за №682, Додаток №1 до Договору №2245/К «Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами», Додаток № 2 до Договору № 2245/K «Розмір прав вимоги, що переходять до Нового кредитора», було передано права вимоги по Договору про надання споживчого кредиту № від 07 червня 2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» та ОСОБА_2 , Договору іпотеки № 0/1/3 від 07.06.2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» та ОСОБА_1 , Договору поруки № 0/П/1 від 07.06.2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» та ОСОБА_1 , Договору поруки № 01/П/2 від 07.06.2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» та Товариством з обмеженою Відповідальністю «Дніпросіті» від 07.06.2007 року на суму 1 042 328,28 грн. (один мільйон сорок дві тисячі триста двадцять вісім гривень 28 копійок).

Стягнути з Акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс», ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору по 1 457,33 грн. з кожного окремо.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида

І.Ю. Ткаченко