Пр.№ 2/155/754/21
Справа № 155/1420/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року м.Горохів

Горохівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Адамчук Г.М.

при секретарі судового засідання Воронюк Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі засідань Горохівського районного суду в м.Горохів Волинської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про надання права на завершення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про надання права на завершення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування за законом, зазначаючи у позовній заяві про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_6 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, на право на земельну частку (пай) відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0151500, виданого 4 липня 1997 року Горохівською районною державною адміністрацією. Згідно з рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 03 червня 2016 року за позивачкою було визнано право на вказану земельну частку в порядку спадкування за законом першої черги. Крім того, чоловіку ОСОБА_6 , відповідно до рішення Горішненської сільської ради народних депутатів Горохівського району Волинської області від 09 грудня 1993 року №13/2 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,60 га для ведення підсобного господарства та земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель. За життя чоловік не завершив процедуру приватизації даних земельних ділянок. Позивачка є спадкоємцем майна за законом, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка, однак оскільки правовстановлюючих документів на вказане майно немає, нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за законом першої черги право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на своє ім`я вищевказаних земельних ділянок після смерті ОСОБА_6 .

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явилися, однак звернулися до суду з письмовими клопотаннями, в яких просять провести розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення в порядку встановленому статтею 206 цього кодексу.

Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Згідно виписки з рішення Горішненської сільської ради народних депутатів Горохівського району Волинської області від 09 грудня 1993 року №13/2 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян» (а.с.21) вбачається, що сільська рада вирішила передати ОСОБА_6 у приватну власність безоплатно земельні ділянки площею 0,60 га для ведення підсобного господарства та земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 24 травня 2003 року Горішненською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.12), ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Горішне Горохівського району Волинської області і після його смерті відкрилася спадщина.

З 1 січня 2004 року набрав чинності новий Цивільний Кодекс України (далі - ЦК України) в новій редакції.

Відповідно до п.п.4,5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс 1963 р.(далі - ЦК 1963 р.), обговорюючи питання про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 .

Згідно з ч.1 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно з ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно з ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Із заповіту посвідченого 14.02.2003 року, секретарем виконкому Горішненської сільської ради вбачається, що ОСОБА_6 заповів належний йому сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0151500 своєму сину ОСОБА_1 .

Згідно довідки виконавчого комітету Берестечківської міської ради № 324 від 10.06.2021 вбачається, що спадкодавець ОСОБА_6 до 23.02.2003 року проживав із дружиною ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , зі своєю дочкою ОСОБА_1 . Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є: дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , син ОСОБА_5 син ОСОБА_1 ОСОБА_1 вступила у фактичне володіння спадковим майном.

Матеріалами спадкової справи № 148, заведеної 06.10.2021 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Волошином С.А. після смерті ОСОБА_6 , стверджується, що крім позивачки із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 ніхто не звертався.

Рішенням Горохіського районного суду Волинської області від 03.06.2016 року у справі № 155/116/2016-ц, за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом першої черги визнано право на земельну частку (пай) площею 2,32 га.

Із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 вбачається, що 09.01.1964 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб в Лобачівській сільській раді, після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_8 ».

Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Волошина С.А. від 06 жовтня 2021 року, вих.№76/02-31 (а.с.39), позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємицею майна померлого ОСОБА_6 , яка прийняла спадщину відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно п.7 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 4-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абз.2 п.1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

За таких обставин, суд вважає, що позивачка, прийнявши спадщину після смерті спадкодавця, набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останньому, включно із правом на завершення приватизації земельних ділянок, але у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів не має можливості належним чином оформити на себе спадщину та користуватися нею, у зв`язку з чим, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення та визнає за позивачкою право на завершення приватизації і реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельних ділянок наданих у приватну власність ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Горішненської сільської ради народних депутатів Горохівського району Волинської області від 09 грудня 1993 року №13/2 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян», площею 0,60 га - для ведення особистого підсобного господарства та земельної ділянки площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Керуючись ст.ст.12, 13, 89, 200, ч.4 ст.206, 259, 264-265 ЦПК України, ст.ст.524, 527, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.81, 125 ЗК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом першої черги, після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства та земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, які були передані у приватну власність ОСОБА_6 на підставі рішення Горішненської сільської ради народних депутатів Горохівського району Волинської області від 09 грудня 1993 року №13/2 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян».

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 21 січня 2003 року Горохівським РВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1,

ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1,

ОСОБА_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1.

Повний текст рішення виготовлено 01.11.2021.

Головуючий