Справа №718/2066/21
Провадження №2/718/512/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15.11.2021 року м. Кіцмань Чернівецька область
Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді Скорейка В.В.
секретаря судових засідань Гайдей А.М.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кіцмань цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Адвокат Андроник Б.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На обґрунтування своїх вимог вказує, що позивачка являється власником житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Відповідач у вказаному будинку зареєстрований, однак не проживає з 2004 року, його реєстрація створює перешкоди ОСОБА_1 у користуванні та розпорядженні її власністю, тому просить задовольнити позовні вимоги.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Андроник Б.В. в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. На адресу суду скеровано заяву, у якій представник позивача підтримав позовні вимоги. Просить розглянути справу за їхньої відсутності. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про отриманням повістки. Заяв чи клопотань від нього не надходило. Відзиву на позов останній не подав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд доходить наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1087929 від 25.07.2003 року.
Із акту обстеження соціально-побутових умов від 10.08.2021 року домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 встанолвено, що ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає з грудня 2004 року.
Із письмових пояснень свідка ОСОБА_3 слідує, що ОСОБА_2 не проживає за вище вказаною адресою більше десяти років.
Свідок ОСОБА_4 в свої письмових пояснення вказує, що відповідач більше п`яти років не проживає за адресою АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що на даний час у вище вказаному житловому будинку, який належить ОСОБА_1 , зареєстрований внук ОСОБА_2 , який більше одного року не проживає за місцем реєстрації, не приймає участі в утриманні господарства, не обробляє приналежну до господарства земельну ділянку, що здійснює перешкоди позивачу в повній мірі користуватися та розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном.
Відповідно до ст.72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. (Ст.383 ч.1 ЦК України, ст.150 Житлового кодексу Української РСР). Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.
Відповідно до ч.1 ст.156 Житлового кодексу Української РСР члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються житловим приміщенням на рівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку належить дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника будинку може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають з власником будинку і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснив, що відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.
Таким чином, позовні вимоги про визнання особи відповідача таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 16, 317, 319, 321, 379, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 72, 150, 156 ЖК Української РСР, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 76, 81,141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , ID-паспорт НОМЕР_2 .

Суддя Кіцманського

районного суду В.В.Скорейко