Справа № 686/2800/20
Провадження № 2/686/3215/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2021

20 травня 2021 року м.Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.,

за участі секретаря Перун А.М.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди 7292,12 грн., моральної шкоди 5000 грн. та судових витрат.

21 серпня 2019 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем, марки Opel Vectra, номерний знак НОМЕР_1 , проявив необережність, в порушення правил дорожнього руху здійснив виїзд з другорядної дороги на перехрестя вулиць Гагаріна та пров. Військоматського, не надавши перевагу в русі автомобілю ZAZ-SENS , н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , що рухався по головній дорозі, а саме по вул. Гагаріна зі сторони вулиці Кам`янецької, та допустив з ним зіткнення. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно постанови Хмельницького міськрайонного суду від 30 жовтня 2019 року по справі №686/28822/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.

Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль позивача і відповідно звіту №2/0209 вартість матеріального збитку складає 19751,67 грн. Для проведення дослідження та встановлення розміру збитку сплачено 1500 грн., вартість дифектовки автомобіля після ДТП, проведена автоцентром складає 608 грн.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в страховій компанії «Уніка», яка відшкодувала позивачу 14 567,55 грн.

Враховуючи вищевикладене, розрахунок до стягнення складає: 19751,67 грн.-14567,55 грн.=5184,12 грн.+1500 грн. витрат на проведення експертного дослідження+608 грн. вартість дифектовки автомобіля після ДТП.

Крім того, позивачу внаслідок ДТП була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, обумовлених пошкодженням його автомобіля, неможливості експлуатації автомобіля за власними потребами, що призвело до змін його нормальних, усталених, звичних та необхідних для нього умов життя. Ці обставини порушили звичний спосіб життя позивача та потребували додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в 5000 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задоволити. Позивач обгрунтувала заявлений позов посиланням на ст.32 З.У. «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме вказала на право заявити позов про відшкодування шкоди пов`язаної із втратою товарної вартості транспортного засобу з винуватця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідач позов заперечив, враховуючи, що відповідальність застрахована, а тому саме страхова компанія є відповідальним субєктому даних правовідносинах. Страхова компанія повністю здійснила виплату страхового відшкодування, а тому обов`язок відповідача щодо здійснення будь-яких виплат позивачу відсутній. Заявлене клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи відповідачем в судовому засіданні не було підтримано. В той же час наданий звіт про оцінку збитків позивачем заперечено.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню частково.

Судом встановлено, 21 серпня 2019 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем, марки Opel Vectra, номерний знак НОМЕР_1 , проявив необережність, в порушення правил дорожнього руху здійснив виїзд з другорядної дороги на перехрестя вулиць Гагаріна та пров.Військоматського, не надавши перевагу в русі автомобілю ZAZ-SENS , н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , що рухався по головній дорозі, а саме по вул. зі сторони вулиці Кам`янецької, та допустив з ним зіткнення. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення за ст..124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 340 грн. , що підтверджується постановою Хмельницького міськрайонного суду від 30.10.2019 року, справа №686/28822/19.

Власником пошкодженого автомобіля ZAZ-SENS , н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

За звітом про оцінку транспортного засобу №2/0209 ZAZ-SENS , н.з. НОМЕР_2 вартість матеріального збитку складає 19 751,67 грн. Втрата товарної вартості 3652,46 грн. Вартість оцінки автомобіля складає 1500 грн. та оплачена по дорученню позивача ОСОБА_3 , що підтверджується копією квитанції.

За актом виконаних робіт від 27.08.2019 року дифектовка авто після ДТП складає 608 грн.

Страховою компанією «Уніка» відшкодовано позивачу 14 567,55 грн.матерального збитку. Страхове відшкодування страховою компанією здійснено із розрахунку вартості відновлювального ремонту 15 567,55 грн., франшизи 1000 грн.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону № 1961-IV Про обов`язкове страхуання цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

Виплата страховиком страхувальнику страхового відшкодування у встановлений договором строк є обов`язком страховика (пункт 3 частини першої статті 988 ЦК України). Згідно з абзацом першим пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страховик, керуючись нормами Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (абзац перший пункту 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV у вказаній редакції).

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта(аварійного сертифіката).(ст.990 ЦК)

Відповідно до абз.2. п.36.2. ст..36 З.У. «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без експертиз у випадку досягнутої домовленості про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування.

Таким чином зобов`язання страхової компанії перед ОСОБА_1 є припиненим по даному страховому випадку належним виконанням(ст.599 ЦК)

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою(ст.1188 ЦК).

Пунктом 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до реальних збитків.

Відповідно до підпункту 8.6.1 пункту 8.6 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації усіх типів КТЗ.

Підпунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).

Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок щодо їх застосування, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, (провадження № 14-176цс18) (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Відповідно до висновку сформульованого у Постанові ВС від 4.12.2019 року, справа№ 359/2309/17, з урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля відповідача була застрахована у ПАТ «СК «Уніка», майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (франшиза, втрата товарної вартості, страховий ліміт).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках(ст..13 ЦПК).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб визначений договором або законом(ст.5 ЦПК).

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Зважаючи на викладене, суд знаходить заявлений позов підставним та таким, що підлягає задоволенню щодо стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі втрати товарної вартості-3652,46 грн.,неоплаченої франшизи-1 000 грн. та частково моральної шкоди в розмірі 500 грн., зважаючи на обґрунтування позивача, незручності, що вона зазнала у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу.

Витрати щодо оплати послуг експерта 1500 грн. не є судовими витратами, оскільки не вчинялись у зв`язку з розглядом справи судом, а лише внаслідок підготовки доказової бази за заявленим позовом, а тому не є судовими витратами в розумінні ст.133 ЦПК та не підлягають відшкодуванню відповідачем. Також заявлена до стягнення вартість дифектовки автомобіля після ДТП у розмірі 608 грн. не обґрунтована позивачем та підставність її віднесення до збитків заявлених до стягнення не доведена в установленому порядку.

Сам по собі факт часткового задоволення позову є елементом моральної сатисфакції позивача.

Судові витрати в розмірі 840,80 грн.- судовий збір підлягає стягненню з відповідача в порядку ст. 141 ЦПК,

Керуючись ст.ст. 19, 81, 82,141, 263,353 ЦПК України, на підставі З.У. Про страхування, ст.ст.15,16,990,992,1166, 1188,1192,1194 ЦК України ,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4652,46 грн. на відшкодування матеріальної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою, моральної шкоди в розмірі 500 грн., судові витратив у виді судового збору 840,80 грн.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 .

Повний текст виготовлено 24 травня 2021 року.

Суддя: З.А.Чевилюк