Справа № 673/846/21
Провадження № 2/673/422/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2021 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Ягодіної Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Ясінської М.О.,

представника відповідача Князюка Д.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

Кредитної спілки «СуперКредит»

до

ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2021 року КС «СуперКредит» в особі голови правління Дорошенка Б.П. звернулася із зазначеним позовом до суду, вказавши, що 31.07.202104 року між нею та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір кредитної лінії №СК-41/0052/14/61/99 про надання фінансового кредиту, згідно п.1.1 якого позивач (Кредитодавець) видав відповідачу (Позичальнику) кредит у сумі 5395 грн., на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості у відповідності до умов Договору. Згідно п.5.1. Договору, цей Договір набуває чинності з 3.07.2014 року та діє до 31.07.2017 року строком на 36 місяців, але в будь-якому випадку до моменту виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором.

На виконання умов вищевказаного договору позивач свої зобов`язання по видачі відповідної суми кредиту виконав повністю та перерахував їх на підставі заяви ОСОБА_1 , що підтверджується також відповідним видатковим касовим ордером. Натомість, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 25.06.2021 року виникла заборгованість в загальному розмірі 25927,41 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача разом із понесеними ним витратами по сплаті витрат на правову допомогу та судового збору.

Згідно з ухвалою судді від 02.08.2021 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив.

Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надала, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, натомість зі змісту позовної заяви вбачається, що остання просить розгляд справи провести за її відсутності, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Князюк Д.К. в судовому засіданні вимоги позову визнав частково, не заперечував щодо стягнення відсотків та пені, нарахованих в період дії кредитного договору, тобто до 30.06.2017 року.

Заслухавши сторону відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Судом об`єктивно встановлено, що 31.07.2014 року між КС «СуперКредит» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір кредитної лінії № СК-41/0052/14/61/99 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що не підпадає під дію Закону України «Про споживче кредитування». Шляхом підписання вказаного Договору відповідач підтвердила укладення між нею та відповідачем кредитного договору.

Згідно п.5.1 Договору, цей Договір набуває чинності з 3.07.2014 року та діє до 31.07.2017 року строком на 36 місяців, але в будь-якому випадку до моменту виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором.

Згідно положень п.3.2 Договору, тип процентної ставки фіксована. Також, нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку 72% річних.

Згідно з підпунктом 9 пункту 2.4 Договору Позичальник (Відповідач) зобов`язаний проводити сплату нарахованих відсотків і погашення частини кредиту щомісяця не пізніше 25 числа вказаного в Додатковому договору, а також сумами, не меншими, ніж вказані в Додатковому договорі.

За п. 3.4 Договору у випадку прострочення Позичальником термінів платежів, зазначених в п.3 Додаткового договору, Кредитодавець має право стягувати з Позичальника пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті кредиту.

В силу п.3.3 кредитного договору від 31.07.2014 року та п.3 Додаткового договору від 31.07.2014 року, сторони прийняли графік платежів по кредиту та відсотках, згідно з яким Позичальник має здійснювати погашення кредиту та відсотків.

Відповідно до п.3.7 Договору, у випадку, якщо Позичальник не повернув кредит в строк, на який він укладений, то з наступного дня після закінчення строку дії Договору, проценти по кредиту та пеня продовжують нараховуватися за тією ж ставкою, що вказані в п.3.2 та п.3.4 відповідно.

Судом з`ясовано, що позивач повністю виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідач всупереч умовам кредитного договору порушила строки повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку станом на 25.06.2021 року становить 25927,41 грн., в тому числі: сума заборгованості по сплаті процентів за період з 02.02.2016 року по 25.06.2021 року 12290,41 грн., сума нарахованої пені за період з 02.02.2016 року по 30.06.2021 року 13637,00 грн..

Крім того, відповідно до договору позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати всіх платежів, вимагати від відповідача відшкодування всіх витрат, в тому числі процентів, штрафів, пені та сплати заборгованості відповідно до умов Договору.

Між сторонами також погоджено, що договір набуває чинності з дати підписання його сторонами та діє до моменту повного фактичного виконання зобов`язання Позичальником.

Також судом встановлено, що згідно рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 28.03.2016 року із відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором, яка утворилася станом на 01.02.2016 року, а саме тіло кредиту-3445,82грн, сума несплачених відсотків 1258, 93грн, пеня 539,82, а всього 6247,90грн.

Вказане рішення на час розгляду справи не виконане.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статі 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частинами 1 та 3 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцеві в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Як передбачено ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України).

Згідно зі статтями 251, 253 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення; перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, останнє зарахування сум коштів на рахунок відповідача в погашення заборгованості відбулось 30.03.2021 року, після чого зарахувань грошових коштів не надходило. Наведе свідчить, що відповідач ухиляється від сплати заборгованості за вищенаведеним договором.

Вирішуючи обґрунтованість позовних вимог суд враховує, що строк дії кредитного договору закінчився 31.07.2017 року і право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після визначеного договором строку кредитування (п. 54 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року № 444/9519/12), заборгованість по процентах за користування кредитними коштами за період з 01.08.2017 року по 25.06.2021 року в сумі 7826 грн. 91 коп. задоволенню не підлягає.

Також, враховується, що позивач згідно вказаного рішення суду від 28.03.2016 року стягнув із відповідача заборгованість, в тому числі зі сплати процентів станом на 01.02.2016 року, за таких обставин суд вважає обґрунтованими вимоги позову про стягнення із останньої заборгованості за відсотками в період з 01.02.2016 року по 31.07.2017 року, що становить 4463,50грн.

З огляду на наведене, враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, а також враховуючи часткове визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь Кредитної спілки «СуперКредит» заборгованості за Кредитним договором кредитної лінії №СК-41/0052/14/61/99 про надання фінансового кредиту від 31.07.2014 року в загальному розмірі 18100 грн. 50 коп. (4463,50грн+ 13637грн).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 вказано, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Так, судом встановлено, що сторона позивача до закінчення судових дебатів у справі зробила заяву про подання доказів, які позивач сплатив у зв`язку з розглядом справи.

Так, разом із позовною заявою, сторона позивача надала договір про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2021 року, укладений між позивачем та адвокатом Гомонець О.Є., а також акт виконаних робіт від 01.07.2021 року відповідно до договору про надання правової допомоги від 01.07.2021 року із детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

З детального опису робіт виконаних адвокатом Гомонець О.Є. вбачається, що адвокат ознайомилася з матеріалами справи затрачено 0,5 години, написала позовну заяву з розрахунками заборгованості затрачено 4,5 години, час роботи адвоката склав 5 годин, вартість наданих послуг становить 600 грн./ годину, що в загальному складає 3000 грн..

Отже, враховуючи складність справи, виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також з урахуванням того, що сторона відповідача не заперечувала щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, суд вважає, що надані позивачем докази про понесення судових витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. є допустимими і достовірними, а витрати на оплату послуг адвоката - обґрунтованими, доведеними та співмірними зі складністю справи в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2070 грн., та судовий збір в розмірі 1566,30грн, що становить 69% від розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Деражнянським РВ УМВС України в Хмельницькій області 24.03.1998 року, ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Кредитної спілки «СуперКредит» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Жилянська, 68, приміщення 321, кімната 3, ) 18 100,50 грн. (вісімнадцять тисяч сто гривень 50коп.) заборгованості по сплаті відсотків та пені за кредитним договором, 2070грн. витрат на професійну правничу допомогу та 1566,30 грн. витрат по сплаті судового збору.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12.11.2021 року.

Суддя: Т. В. Ягодіна