ПОСТАНОВА

Іменем України

19 травня 2021 року м. Кропивницький

справа № 388/1403/20

провадження № 22-ц/4809/632/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Діманової Н.І.,

учасники справи:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп»,

боржник ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» на ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 20 січня 2021 року у складі судді Кнурова О.А.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви

У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») звернулось до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому листі.

В обґрунтування заяви зазначено, що заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2007 року задоволено позов ВАТ КБ «Надра», від імені якого діє філія ВАТ КБ «Надра» Кіровоградське регіональне управління до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі: 100000 грн. основний борг, 93402,71 грн. заборгованість за відсотками, 41316,66 грн. пеня за неповернення кредиту, 29867 грн. пеня за неповернення відсотків, та судові витрати за сплату судового збору в розмірі 1700 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн., а всього на загальну суму 266308,13 грн.

Скаржник зазначав, що на підставі договору № GL48N718070_Ur_4 від 13.08.2020 про відступлення прав вимоги, ПАТ КБ «Надра» відступив своє право грошової вимоги на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» за рядом кредитних договорів, у тому числі і за договором кредитної лінії № 2003-262/ф від 21.05.2003 по відношеню до ОСОБА_1 .

Відповідно до умов договору про відступлення прав вимоги та у відповідності до ст. 512 ЦК України ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ПАТ КБ «Надра».

Посилаючись на те, що заміна особи у зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва і можливе на будь-якій стадії цивільного процесу, у даному випадку, на стадії виконання судового рішення має місце вибуття кредитора і до нового кредитора переходить право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на моменту переходу цих прав, в тому числі право бути стороною виконавчого провадження.

Короткий зміст судового рішення

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 20 січня 2021 року відмовлено у задоволені заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони у виконавчому листі, виданому на підставі заочного рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 18.10.2007 (справа № 2-931/2007), стягувач публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», боржник ОСОБА_1 .

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції відзначив, що при заявлені ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» вимоги про заміну сторони (стягувача) саме у виконавчому листі, останнім не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що відкрите виконавче провадження щодо примусового виконання вищезазначеного рішення на підставі зазначеного виконавчого документа на час звернення до суду із даною заявою закрито, що при наведених обставинах об`єктивно позбавляє суд можливості застосування положень ч. 5 ст. 442 ЦПК України.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» оскаржило її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, доводи тотожні тим, що вказані в заяві про заміну сторони у виконавчому листі.

Посилаючись на постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначає, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Скаржник вказує, що постановивши оскаржувану ухвалу від 20.01.2021 про відмову у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому листі, суд першої інстанції позбавив заявника можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Також, вказує, що суд першої інстанції відмовивши у задоволенні заяві про заміну стягувана у виконавчому листі, позбавив можливості ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» виконати судове рішення по справі № 2-931/2007 та проігнорував обов`язковість його виконання.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу не надходили, що згідно вимог ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 18.10.2007 стягнуто на користь філії ВАТ КБ «Надра» Кіровоградське регіональне управління з ОСОБА_1 кредитну заборгованість - основний борг 100 000 грн., заборгованість по відсоткам 93 402,71 грн., пеня за неповернення кредиту 41 316,66 грн., пеня за неповернення відсотків 29 867 ,76 грн. та судові витрати за сплату судового збору в сумі 1700 грн. і витрати на ІТЗ в сумі 30 грн., а всього на загальну суму 266 308,13 грн. (а.с. 86-87).

На підставі зазначеного судового рішення 11.01.2008 стягувачу було видано виконавчий лист № 2-931 (справа № 2-931/2007), що підтверджується копією ухвали від 20.04.2015, постановленої за наслідками розгляду подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області Стеблини О.В. про зміну способу і порядку виконання судового рішення у цивільній справі за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 83-84).

Так, відповідно до змісту зазначеної ухвали, судом, що розглядав подання було встановлено, що на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист № 2-931, виданий 11.01.2008 Долинським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» кредитної заборгованості у розмірі 266308,13 грн. Постановою державного виконавця від 26.04.2013 з примусового виконання вищезазначеного рішення відкрито виконавче провадження (а.с. 83).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

В судове засідання сторони, які були належним чином ознайомленими про час, дату та місце розгляду справи не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» суд першої інстанції виходив з того, що правові підстави для заміни сторони стягувача відсутні.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, але не стадією судового розгляду.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За змістом даної норми суд при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження має пересвідчитися, що особа, яка звертається із такою заявою відноситься до переліку осіб, визначених ч.2 ст. 442 ЦПК України та, що до заяви додані документи, які підтверджують правонаступництво сторони виконавчого провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ст.510 ЦК України).

Виходячи із вказаних норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

До аналогічних висновків дійшла Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18).

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник взагалі позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватись на будь-якій стадії процесу. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні (у виконавчому листі), оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №643/4902/14-ц (провадження №61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі №201/8548/16-ц (провадження №61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі №190/2119/14-ц (провадження №61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі №370/2464/17 (провадження №61-39193св18).

На підтвердження обставин про те, що заявник є правонаступником ПАТ КБ «Надра» суду надано договір № GL48N718070_Ur_4 від 13.08.2020 про відступлення права вимоги.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За правилами даної норми дійсність правочину презюмується.

Оскільки договір про відступлення права вимоги № GL48N718070_Ur_4 від 13.08.2020 недійсним не визнавався, доводи апеляційної скарги щодо наявності правових підстав для скасування ухвали суду є обґрунтованими.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржниками, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали про задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» задовольнити. Ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 20 січня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому провадженні задовольнити.

Замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» () у виконавчому провадженні, відкритому за виконавчим листом № 2-931, виданому Долинським районним судом Кіровоградської області 11 січня 2008 року по справі № 2-931/2007 про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25 травня 2021 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко