Справа №465/7224/20
пр № 2-з/464/3/21
У Х В А Л А

15 січня 2021 року

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Горбань О.Ю., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про забезпечення позову до подання позовної заяву,

в с т а н о в и в:

На адресу суду надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 010), заборони ОСОБА_3 вчиняти будь які дії, що призведуть (можуть призвести) до відчуження, втрати, пошкодження, знищення або зміни якісного стану квартири АДРЕСА_2 .

Заяву мотивує тим, що у січні 2020 року ОСОБА_1 стало відомо, про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу квартири від 27.05.2015. Заявник стверджує, що він не укладав договір купівлі продажу, його умов не погоджував і не підписував, і так само не отримував грошей за відчуження своєї квартири, а тому в подальшому буде звертатись до суду із позовом про визнання недійсним договору купівлі продажу квартири від 27.03.2015, за яким його житло перейшло у власність до ОСОБА_4 . Зазначає, що вжиття даного виду забезпечення позову є необхідним засобом захисту прав заявника, оскільки відповідач протягом розгляду справи зможе відчужити вказане майно, що призведе до того, що судове рішення не зможе бути виконане. Даний вид забезпечення позову є єдиним можливим засобом, який після розгляду справи дозволить позивачу виконати рішення суду.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 10.11.2020 заяву передано на розгляд за підсудністю до Сихівського районного суду м.Львова.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2021 визначено суддю Горбань О.Ю.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, приходжу до наступного.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Виходячи із ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Заявником до матеріалів справи долучено інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 231477184) від 06.11.2020, з якої вбачається, що відповідачу ОСОБА_3 на праві власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 4 вищезазначеної Постанови постановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Однак, заявником не зазначено доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову, відсутні дані про вчинення будь-яких дій щодо нерухомого майна відповідачем, невиконання майбутнього рішення матеріали заяви не містять.

Матеріали заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви (яка надійшла до суду більше 2-х місяців тому) не містять жодних доказів необхідності вжиття заходів забезпечення позову, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Отже, у задоволенні заяві необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Повне судове рішення складено та підписано 15 січня 2021 року

Суддя О.Ю.Горбань