Суддя першої інстанції Лазарева Г.М.
Провадження № 22-ц/812/2046/21 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 листопада 2021 року м. Миколаїв Справа № 488/1035/17

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Бондаренко Т.З.,

при секретарі судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участю: боржника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10 серпня 2021 року, постановлену під головуванням судді Лазаревої Г.М., в залі судового засідання в м. Миколаїв, за заявою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нерухомістю,

В С Т А Н О В И В:

02 серпня 2021 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, в якій зазначала, що рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06 грудня 2017 року задоволено її позов до ОСОБА_1 у справі № 488/1035/17 (провадження № 2/488/1041/17р.) про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном.

На підставі вказаного рішення Корабельним районним судом м. Миколаєва їй було видано виконавчий лист № 488/1035/17 (провадження № 2/488/1041/17р.) від 31 січня 2018 року про усунення перешкод у користуванні належним їй нерухомим майном, а саме: Ѕ частиною житлового будинку та Ѕ частини земельної ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом її вселення до зазначеного житлового будинку, надання їй безперешкодного доступу у це житлове приміщення та зобов`язання ОСОБА_1 надати ключі від всіх дверей, що розташовані на території домоволодіння та земельної ділянки.

З метою примусового виконання судового рішення 21 вересня 2020 року вона прийшла до Корабельного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Корабельний ВДВС) із заявою про відкриття виконавчого провадження, однак її було повідомлено про те, що на період дії карантину прийом громадян скасовано, а також у зв`язку із дією карантину звернення (в тому числі - з будь-якими заявами) до відділу можливе лише: через направлення документів поштою; через письмове звернення, яке можна залишити у скриньці для кореспонденції на вхідних дверях відділу; через мережу Інтернет за допомогою засобів електронного зв`язку. У зв`язку з тим, що вона мала при собі заяву про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом виконавчого листа та іншими необхідними документами, нею на місці було прийнято рішення про залишення відповідної заяви з додатками в скриньці для кореспонденції на вхідних дверях Корабельного ВДВС.

Після подання відповідної заяви пройшло більше ніж півроку, однак жодних виконавчих дій з виконання виконавчого документу вчинено не було. Більш того, під час з`ясування всіх обставин нею було встановлено, що подана нею заява про відкриття виконавчого провадження від 21 вересня 2020 року на виконання до Корабельного ВДВС не надходила, про що свідчить отримана нею 20 липня 2021 року відповідь на її звернення.

За такого, оригінал виконавчого листа № 488/1035/17 (провадження № 2/488/1041/17р.), виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва від 31 січня 2018 року було втрачено з підстав, що об`єктивно не залежали від неї та у її розпорядженні залишилась лише копія відповідного виконавчого листа.

Водночас строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив 20 грудня 2020 року.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10 серпня 2021 року заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволено. Постановлено видати дублікат виконавчого листа, виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва від 31 січня 2018 року по справі № 488/1035/17 (провадження № 2/488/1041/17 р.) про усунення перешкод ОСОБА_2 у користуванні належним їй нерухомим майном, а саме: Ѕ частиною житлового будинку та Ѕ частки земельної ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_2 до зазначеного житлового будинку, надання їй безперешкодного доступу у дане житлове приміщення та зобов`язання ОСОБА_1 надати ключі від всіх дверей, що розташовані на території домоволодіння та земельної ділянки. Поновлено строк для пред`явлення до виконання вказаного виконавчого листа.

Задовольняючи заяву місцевий суд виходив із того, що відсутність виконавчого документа унеможливлює продовження виконання судового рішення, а тому існує необхідність у видачі стягувачу дубліката виконавчого листа замість втраченого. Разом з тим, відповідно до статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги, де посилаючись на його незаконність та безпідставність, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги мотивовано тим, що після того як він в приміщенні Корабельного районного суду м. Миколаєва дізнався про заочне рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06 грудня 2017 року, яким було задоволено позов ОСОБА_2 до нього про усунення перешкод у користуванні належним їй нерухомим майном, він передав ОСОБА_2 ключі від всіх дверей і приміщень, співвласниками яких вони є.

Однак, 04 жовтня 2021 року він дізнався, що суд видав дублікат виконавчого листа по цій справі і поновив строк для пред`явлення його до виконання.

При цьому жодних доказів, що ОСОБА_2 дійсно подавала до державної виконавчої служби виконавчий лист до виконання, її представник в судове засідання не надала.

Крім того, не зрозуміло, чого ОСОБА_2 чекала майже рік, щоб звернутися до суду із заявою про видачу їй дублікату виконавчого листа, при тому, що фактично рішення суду було виконано ним в добровільному порядку.

При цьому жодних доказів на підтвердження втрати виконавчого листа не надано, а суд не перевірив, чи було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили (постанова ВС від 29 серпня 2019 року у справі № 344/5708/15-ц, постанова від 17 жовтня 2018 року у справі № 1304/8184/12, постанова від 12 червня 2019 року у справі № 2-1316/736/11).

Крім того, суд ухвалив цю справу у його відсутність, навіть не викликав його для з`ясування обставин виконання судового рішення.

До того ж, відповідно до пункту 17.4 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що в разі втрати виконавчого документа, суд який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За приписами частин 1, 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився 06 грудня 2020 року.

Тобто для заяви про видачу дублікату виконавчого листа у ОСОБА_2 був строк до 06 грудня 2020 року, проте вона звернулась до суду із такою заявою лише у серпні 2021 року.

Також, якщо і повірити в достовірність фактів, викладених ОСОБА_2 про залишення виконавчого листа в скриньці для кореспонденції, дуже дивним є те, що вона, як стягувач не цікавилася ходом виконавчого провадження такий тривалий час.

Отже, скаржник зазначав, що за його думкою, відсутні причини, які б свідчили про поважність пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа.

Відзив на апеляційну скаргу від заявника та її представника не надходив.

Заслухавши доповідача, пояснення боржника, який брав участь у розгляді справи, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина 2 статті 367 ЦПК України).

Як встановлено судом заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06 грудня 2017 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нерухомістю.

Зазначене судове рішення набрало законної сили 19 грудня 2017 року.

31 січня 2018 року Корабельним районним судом м. Миколаєва по вказаній справі було видано виконавчі листи № 2/488/1041/17 (488/1035/17) від 31 січня 2018 року: про усунення перешкод ОСОБА_2 у користуванні належним їй нерухомим майном, а саме: 1/2 часткою житлового будинку та Ѕ часткою земельної ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_2 до зазначеного житлового будинку та зобов`язання відповідача надати ключі від всіх дверей, що розташовані на території домоволодіння та земельної ділянки, а також щодо стягнення на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 640,00 грн.

24 червня 2021 року заступником начальника Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павлюк С.О., при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/488/1041/17 (488/1035/17), виданого 31 січня 2018 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 640, 00 грн, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з тим, що документ виконано повністю та фактично.

Інших виконавчих листів щодо боржника ОСОБА_1 по зазначеній цивільній справі до Корабельного ВДВС не надходило.

Строк для пред`явлення виконавчого листа, дублікат якого просить видати стягувач ОСОБА_2 , до виконання сплив 20 грудня 2020 року.

У частині 6 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі N 2-836/11 (провадження N 14-308цс19) зроблено висновок, що "стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону N 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу "Перехідні положення" ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви".

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

З аналізу вказаних процесуальних норм вбачається, що обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або поновлення такого строку за рішенням суду.

Необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин такого пропуску.

Такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судовий акт, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 2а-12192/09/0470, від 06 червня 2018 року у справі № 2-12537/10 від 31 січня 2019 року у справі № 490/9519/15-ц.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) 03 квітня 2008 року, установив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення).

Згідно зі статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо строків пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Виконавчий документ є документом строковим, тобто має виконавчу силу тільки протягом строку, встановленого законом. Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (виконавча давність) це встановлений законом строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання і стати підставою для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію припису юрисдикційного акта.

У виконавчому документі повинно бути зазначено серед інших строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено наступні строки для пред`явлення виконавчих документів до виконання:

-посвідчення комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, - протягом трьох місяців.

-інші виконавчі документи - протягом трьох років.

Зазначені вище строки встановлюються для:

?виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його прийняття;

?виконавчого документу про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо, - протягом усього періоду, на який присуджені платежі (частина 2 цієї статті).

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

?пред`явленням виконавчого документа до виконання;

?надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення (частина 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Ураховуючи наведене, за встановлених у справі обставин вбачається, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання визначено в три роки, який розпочався 20 грудня 2017 року, а закінчився 20 грудня 2020 року.

Доказів про те, що зазначений строк переривався матеріали справи не містять.

Отже стягувач у справі ОСОБА_2 знала з 2017 року про наявність рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06 грудня 2017 року, звернулася із заявою про отримання виконавчих листів, які своєчасно судом першої інстанції були видані стягувачу 31 січня 2018 року, мала можливість вчасно вчинити відповідні дії щодо пред`явлення їх до примусового виконання. Між тим протягом тривалого часу ( з 2018 року по 2021 рік) ОСОБА_2 не реалізовувала свої процесуальні права щодо виконання рішення суду.

На переконання колегії суддів апеляційного суду посилання стягувача як на поважність причин залишення виконавчих документів в скриньці Корабельного ВДВС 21 вересня 2020 року та при цьому не цікавитися питаннями отримання цих документів та прийняттям їх до виконання, не може свідчити про поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та як наслідок видачу дубліката виконавчого листа.

Крім того, як стверджувала стягувач вона отримала два виконавчі листи, при цьому як встановлено один виконавчий лист щодо стягнення з боржника судового збору виконано своєчасно.

Таким чином сукупність зазначених обставин свідчить про відсутність поважності причин пропуску ОСОБА_2 строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа та видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції не встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов безпідставного висновку про задоволення цих вимог, оскільки заявником не наведено обґрунтованих аргументів на підтвердження поважності причин для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Отже заявником не наведено жодних причин, які є поважними та давали б підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надано відповідних доказів на підтвердження таких причин. Будь-яких реальних перешкод для звернення виконавчого листа до виконання у визначений законом строк в судовому засіданні не встановлено.

«Суд не має права поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання за відсутності відповідних поважних причин пропуску цього строку» (постанова Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 2-12537).

Таким чином суд першої інстанції не врахував положення наведених норм законів, не перевірив доводи заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа, не надав оцінки обставинам, на які посилалася стягувач як на причину пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому дійшов помилкового висновку про достатність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа.

За таких обставин оскаржуване судове рішення не може вважатися законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

За змістом пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Ураховуючи, що при вирішенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дубліката виконавчого листа суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нерухомістю.

Керуючись статтями 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нерухомістю - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.М. Базовкіна

Т.З. Бондаренко

Повний текст постанови складено 10 листопада 2021 року.