ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1430/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О. з секретарем судового засідання Кримчук Я. Р. за участі: представника позивача Пономарьова А. О., представника відповідача Федоренка Є. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до ОСОБА_1 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 р. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» (далі по тексту - ПрАТ «СК «Брокбізнес», позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , відповідач), третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі по тексту - МТСБУ, третя особа), про відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,в сумі 90 599,19 грн.

Позов обґрунтований такими обставинами. 22.06.2017 сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобілів Mersedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та Toyota, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Дана ДТП сталася з вини водія ОСОБА_1 , що встановлено постановою Печерського районного суду м. Києва. Автомобіль Mersedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , був застрахований у ПрАТ «СК «Брокбізнес», відповідно до договору страхування наземного транспорту від 10.11.2016 № 006-0469044/01НТ. На виконання умов вказаного договору позивач здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 16 998,75 грн., яке було зараховано в рахунок оплати страхової премії за договором страхування та в сумі 73 600,44 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП не була застрахована, а тому відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 1191 ЦК України позивач має право отримати від відповідача суму заподіяних збитків.

Ухвалою від 17.09.2019 суд відкрив провадження за даним позовом та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

13.01.2020 від відповідача надійшли відзив на позовну заяву, у якому він виклав заперечення проти позову. Однак зважаючи на те, що відповідачем не було виконано вимоги процесуального закону та протокольної ухвали суду про надсилання копії відзиву і копій доданих до нього доказів іншим учасникам справи, суд не бере до уваги пояснення, викладені відповідачем у відзиві, та надані ним докази.

06.02.2020 засідання по справі було відкладено на 03.08.2020 та визнано явку представника позивача обов`язковою.

08.02.2021 від Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі також МТСБУ) надішли пояснення щодо щодо позовних вимог позивача, в яких вказано, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентних виплат, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує в установленому законом "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка передбачає особливості страхування цивільно-правової відповідальності окремих категорій громадян України, що учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду І групи, у його відсутність, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеним цим законом.

Отже, виконання обов`язку щодо відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, законом "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика винної особи у межах. встановлених цим законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а у даному випадку на МТСБУ.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, ОСОБА_1 є учасником бойових дій згідно посвідчення серія НОМЕР_3 . 22.06.2017 з вини водія ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено забезпечений договором добровільного страхування транспортний засіб, що належить ОСОБА_2 , якому позивач сплатив страхове відшкодування в розмірі 90 599,19 грн. Згідно Положення про Фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортній пригоді зазначено, що МТСБУ за рахунок фонду захисту потерпілих компенсує витрати страховика за договором майнового страхування у межах здійсненого ним відшкодування виключно у разі настання дорожньо-транспортної пригоди з вини осіб, які звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно з п. 13.1 ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та у разі коли особою, відповідальною за шкоду, спричинену внаслідок ДТП, є особа, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів іншим страховим - членом МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований.

Оскільки страховик не є потерпілим, компенсувати його витрати за винну особу, яка звільнена від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності може МТСБУ. Позивач в МТСБУ з відповідною заявою не звертався, будь-яких документів не подавав. До того ж, у відповідності до положень ст. 20 ЦПК України, не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинств.

03.08.2020 засідання по справі було відкладено на 04.11.2020 за клопотанням представника позивача.

04.11.2020 засідання по справі було відкладено на 01.03.2021 за клопотанням представника позивача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав пославшись на наведені у позовній заяві обставини та обґрунтування.

Представник відповідача позов не визнав пославшись на те, що відповідач, будучи учасником бойових дій та інвалідом війни, звільнений від обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, а тому відшкодування завданих ним збитків має здійснюватися МТСБУ у встановленому законом порядку.

Заслухавши учасників справи, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

22.06.2017 у м. Києві на вул. Лютеранській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Mersedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та Toyota, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 27.07.2017 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 12).

Майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням автомобілем Mersedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , були застраховані уПрАТ «СК «Брокбізнес» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО без виключень) № 006-0469044/01НТ від 10.11.2016.

ПрАТ «СК «Брокбізнес» визнало дорожньо-транспортну пригоду за участі застрахованого автомобіля страховим випадком та на виконання умов договору страхування у встановленому порядку та здійснило виплату потерпілій особі страхового відшкодування в розмірі 90 599,19 грн., що підтверджується страховим актом № 62101/1, платіжними дорученнями від 27.07.2017 № 11797 на суму 73 600,44 грн. та карткою рахунку НОМЕР_6 .

Правовою підставою заявлених вимог позивач зазначає, зокрема, положення ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток, та ст. 1191 ЦК України щодо наявності у особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Водночас правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

За приписами пункту 22.1 статті 22 Закону 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За обставинами справи установлено, що цивільна відповідальність відповідача при використанні транспортного засобу "Toyota" д.н.з. НОМЕР_2 ,не була застрахована.

Водночас судом установлено, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій та інваліда війни 3 групи, що підтверджується копіями посвідчень серії НОМЕР_3 та серія НОМЕР_5 . За приписами пункту 13.1. ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка передбачає особливості страхування цивільно-правової відповідальності окремих категорій громадян України, що учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду І групи, у його відсутність, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеним цим законом.

Отже ураховуючи, що у спірних правовідносинах обов`язок відшкодування завданих збитків закон покладає на МТСБУ, вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди суд визнає необґрунтованими та відмовляє у їх задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Брокбізнес» до ОСОБА_1 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: