Справа № 219/6187/20
Провадження № 2/219/264/2021
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
судді Лапченко О.М.,
за участі секретаря Єлісеєвої С.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
представник позивача ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, згідно якого просить стягнути з відповідача на його користь завданні збитки в порядку регресу в розмірі 90 360 грн.; виплати щодо сплати судового збору в розмірі 903,60 грн.; витрати на правову допомогу в розмірі 7 700 грн.
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 липня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. На електрону адресу суду від позивача надійшла заява, згідно якої він просив розглянути справу без його участі та участі його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (у відповідності до частини 7 статті 128 ЦПК України: шляхом направлення судової повістки за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку), останній раз повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства шляхом розміщення інформації щодо розгляду справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України, відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення судового засідання від нього на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий.
Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі.
При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі.
У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що цивільноправова відповідальність водія автомобіля «3A3-DAEWOO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «СК «ВУСО» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AO/l366707 від 30.06.2019 року (надалі Поліс), який діяв на дату настання зазначеної ДТП на умовах визначених спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
30.06.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (далі - ПрАТ «СК «ВУСО») та ОСОБА_4 (далі - Страхувальник) було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AO/l366707 від 30.06.2019 року. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «3A3-DAEWOO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.
27.07.2019 року о 16.30 годині в м. Бахмут Донецької області по вул. Горбатова мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «3A3-DAEWOO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , автомобіля марки «VOLKSWAGEN», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , та автомобілю «PEUGEOET», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП автомобілям марки «VOLKSWAGEN» та «PEUGEOET» було завдано механічних ушкоджень, а власникам вказаних автомобілів - матеріального збитку.
Згідно постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10.10.2019 року, 27.07.2019 року о 16-30 год. водій ОСОБА_2 в м. Бахмут Донецької області, по вул. Горбатова, 67, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, та скоїв зіткнення з автомобілями марки «REUGEOT 3008», реєстраційний номер НОМЕР_3 , марки «VOLKSWAGEN GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які зупинилися попереду на червоний сигнал світлофору. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками, ОСОБА_2 порушив вимоги п. п. 12.1, 13.1 ПДР, скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КупАП, водій ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря КНП «БЛІЛ м. Бахмут» по вул. Миру, 10 в м. Бахмут Донецької області.
Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10.10.2019 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.13).
30.07.2019 року учасником ДТП - водієм автомобіля марки «VOLKSWAGEN», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 на адресу позивача ПрАТ «СК «ВУСО» було скеровано заяву про страхове відшкодування (а.с.16).
06.08.2019 року учасником ДТП - водієм автомобіля марки «PEUGEOET», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_6 на адресу позивача ПрАТ «СК «ВУСО» було скеровано заяву про страхове відшкодування (а.с.27).
10.03.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1 , Новий кредитор) укладено Договір №10/03/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором № АО/1366707 від 30.06.2019 року (п.4-5 Додатку №1 до Договору).
22 квітня 2020 року на адресу ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_1 була направлена вимога про відшкодування збитків в порядку регресу щодо відшкодування завданих збитків в розмірі 90 360 грн. в досудовому порядку (а.с.46).
Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши письмові докази по справі, за своїм внутрішнім переконанням оцінює їх, як належні, допустимі та достовірні, що не оспорені відповідачем в судовому засіданні та шляхом подання відзиву.
Дослідженні докази, їх взаємозв`язок у сукупності, є достатнім для вирішення справи по суті.
Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є правовідносини між страховиком та особою, діями якої завдано шкоду застрахованій особі про відшкодування виплаченої страхової суми.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Відповідно до п.38.1, 38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; якщо він після дорожньо транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Враховуючи викладене, оскільки Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» виконало покладені на нього законом та умовами договору страхування обов`язки, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором № АО/1366707 від 30.06.2019 року, на підставі Договору № 10/03/2020 про відступлення права вимоги від 10.03.2020 року, а тому ОСОБА_1 має право вимоги в порядку регресу на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 90 360 грн.
Що стосується позовних вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 7 700 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
В матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30.01.2019 року, укладений між адвокатом Самойленко П.М. та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 , додаткова угода № 72 до договору про надання правової допомоги від 04 червня 2020 року, згідно яких сторони домовилися, що вартість послуг (гонорар) адвоката становить 7 700 грн., з яких аналіз судової практики та обговорення з клієнтом правової позиції 1 500 грн.; написання позовної заяви 4 000 грн.; підготовка документів для подання позову 700 грн.; супровід та контроль судової справи 1 500 грн.
А тому вказані вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 700 грн. підлягають задоволенню.
У зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 903,60 грн. (а.с.1,2).
Керуючись ст.ст. 1166, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 2, 13, 77, 81, 128, 133, 141, 263-265, ЦПК України, ст. 38 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 90 360 (дев`яносто тисяч триста шістдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 700 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 903 гр. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.М.Лапченко