ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 листопада 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 745/207/21

Головуючий у першій інстанції Стельмах А. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1330/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Мамонової О.Є.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі Авдіївський заклад дошкільної освіти «Ромашка» загального типу розвитку Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, Понорницька селищна рада, Відділ освіти, культури, молоді та спорту Понорницької селищної ради,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Понорницької селищної ради Чернігівської області на рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 13 липня 2021 року (місце ухвалення смт. Сосниця, дата складання повного судового рішення 20.07.2021) у справі за позовом ОСОБА_1 до Авдіївського закладу дошкільної освіти «Ромашка» загального типу розвитку Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, Понорницької селищної ради, Відділу освіти, культури, молоді та спорту Понорницької селищної ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Авдіївського закладу дошкільної освіти «Ромашка» загального типу розвитку Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, Понорницької селищної ради, Відділу освіти, культури, молоді та спорту Понорницької селищної ради, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обгрунтування позову посилалась на те, що наказом Авдіївського об`єднання «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад», яке у 2010 році реорганізоване в Дошкільний навчальний заклад «Ромашка» Авдіївської сільської ради Сосницького району, від 01.09.2003 позивачка була прийнята на посаду вихователя з 01.09.2003.

Розпорядженням голови комісії з реорганізації Понорницької селищної ради Іващенка В.І. від 04.03.2021 № 21 «Про звільнення ОСОБА_1 » з 04.03.2021 позивачку звільнено відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з реорганізацією Авдіївської сільської ради.

ОСОБА_1 вважає своє звільнення неправомірним обґрунтовуючи тим, що вона була попереджена про наступне вивільнення розпорядженням Понорницького селищного голови, а звільнена розпорядженням голови комісії з реорганізації Понорницької селищної ради, хоча остання не перебуває в процесі реорганізації. Посилається, що серед працюючих вихователів вона має переваги на залишення на роботі згідно ст. 42 КЗпП України (більш тривалий стаж роботи, є особою перед пенсійного віку).

Крім того, позивачка є членом Профспілки працівників освіти і науки України, проте жодного звернення роботодавця до первинної профспілкової організації щодо надання згоди на її звільнення не надходило.

У позові ОСОБА_1 просить поновити її на посаді вихователя Авдіївського закладу дошкільної освіти «Ромашка» загального типу розвитку Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

Стягнути з Відділу освіти, культури, молоді та спорту Понорницької селищної ради та Понорницької селищної ради середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.03.2020 по день винесення рішення суду, та суму судових витрат.

Рішенням Сосницького районного суду від 13.07.2021 позовні вимоги ОСОБА_1 до Авдіївського закладу дошкільної освіти «Ромашка» загального типу розвитку Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, Понорницької селищної ради, Відділу освіти, культури, молоді та спорту Понорницької селищної ради, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді вихователя Авдіївського закладу дошкільної освіти «Ромашка» загального типу розвитку Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

Стягнуто з відповідача Відділу освіти, культури, молоді та спорту Понорницької селищної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням з роботи, за період з 05.03.2021 року по 13.07.2021 року, в розмірі 38 721,96 грн.

Стягнуто з відповідача Авдіївського закладу дошкільної освіти «Ромашка» загального типу розвитку Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області на користь держави 302,67 грн судового збору, 1000 грн витрат на правничу допомогу.

Стягнуто з відповідача Понорницької селищної ради на користь держави 302,67 грн судового збору, 1000 грн витрат на правничу допомогу.

Стягнуто з відповідача Відділу освіти, культури, молоді та спорту Понорницької селищної ради на користь держави 302,67 грн судового збору, 1000 грн витрат на правничу допомогу.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

Рішення суду обгрунтовано тим, що голова з реорганізації Понорницької селищної ради Іващенко В.І. не є уповноваженою особою на звільнення позивачки з посади вихователя Авдіївського ЗДО «Ромашка», звільнення позивачки відбулося з грубим порушенням трудового законодавства та є незаконним, отже позовні вимоги про поновлення на посаді підлягають задоволенню. Оскільки вимоги позивачки щодо поновлення її на роботі підлягають задоволенню, та враховуючи, що відділ освіти, культури, молоді та спорту Понорницької селищної ради є структурним підрозділом Понорницької селищної ради, є юридичною особою, фінансується селищною радою, та позивачка отримувала заробітну плату від відділу освіти, то з останніх на користь позивачки підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням її з роботи.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду голова Понорницької селищної ради Чернігівської області ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції від 13.07.2021 в частині задоволених вимог, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обгрунтування незаконності та необґрунтованості оскаржуваного рішення суду заявник посилається на те, що висновки суду про те, що голова з реорганізації Понорницької селищної ради не є уповноваженою особою на звільнення позивачки порушує вимоги чинного законодавства України. При цьому посилається на ч. 3 ст. 31 ЗУ «Про дошкільну освіту», керівника закладу дошкільної освіти призначає на посаду та звільняє з посади засновник (засновники) або уповноважений ним (ними) орган. Інших працівників закладу дошкільної освіти призначає на посади та звільняє з посад його керівник у порядку, передбаченому установчими документами закладу, відповідно до законодавства.

Заявник посилається на рішення Понорницької селищної ради від 10.12.2020 № 16 «Про початок реорганізації Вербівської, Деснянської, Мезинської, Радичівської, Розлетівської, Покошицької, Крисківської сільських рад Коропського району Чернігівської області та Авдіївської та Шаболтасівської сільських рад Сосницького району Чернігівської області шляхом приєднання до Понорницької селищної ради Коропського району Чернігівської області» яким було розпочато процедуру реорганізації зокрема і Авдіївської сільської ради та призначено комісію з реорганізації та голову комісії з реорганізації ОСОБА_2 .

Таким чином, до комісії з реорганізації на чолі з ОСОБА_2 , відповідно до вказаного вище рішення та вимог законодавства, перейшли повноваження керівника, зокрема і Дошкільного навчального закладу «Ромашка», який також було реорганізовано на підставі вказаного вище рішення. Отже звільнення ОСОБА_1 відбулося із повним дотриманням вимог закону.

Заявник у скарзі посилається, що в процесі реорганізації відбулось скорочення штату та працівників, а саме відповідно до рішення № 3-70-VIII від 26.01.2021 Понорницької селищної ради «Про затвердження структури закладів дошкільної освіти Понорницької селищної ради» було затверджено нову структуру Авдіївського закладу дошкільної освіти «Ромашка», відповідно до якого з 01.03.2021 передбачено лише одну посаду вихователя молодшої групи, на яку розглядалися дві особи, та відповідно до п. 1, 2 ч. 2, ч. 3 ст. 42 КЗпП України перевага в залишенні на роботі була надана ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 .

Зазначає, що на день звільнення позивачки у апелянта були відсутні належні докази, що підтверджують наявність первинної профспілкової організації, членом якої була позивачка, а тому і не було звернення для надання попередньої згоди на її звільнення.

У відзивах на апеляційну скаргу в.о. директора Авдївського ЗДО «Ромашка» Кашич В.І. та керівник відділу освіти, культури, молоді та спорту Понорницької селищної ради Зикун С.В. просять апеляційну скаргу Понорницької селищної ради задовольнити повністю. Повністю погоджуються зі змістом апеляційної скарги, та вважають, що оскаржуване рішення суду є незаконним та необґрунтованим, при звільненні позивачки були відсутні будь-які порушення вимог чинного законодавства України.

Представником позивачки ОСОБА_1 - адвокатом Лугиною О.В. також подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу Понорницької селищної ради залишити без задоволення, а рішення Сосницького районного суду від 13.07.2021 залишити без змін. В обгрунтування посилається на законність та обгрунтованість судового рішення та безпідставність апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги частково, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 4 статті 376 ЦПК України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 01.09.2003 прийнята на роботу вихователем дошкільного навчального закладу, згідно наказу №100 від 01.09.2003, що вбачається з копії трудової книжки (а.с. 12 т. 1).

25.12.2010 Авдіївське об`єднання ЗОШ І-ІІІ ст. ДНЗ реорганізовано в дошкільний навчальний заклад «Ромашка», згідно рішення третьої сесії шостого скликання від 24.12.2010.

Рішенням Понорницької селищної ради №1-16-VIII від 10.12.2020 розпочата реорганізація Авдіївської сільської ради шляхом приєднання до Понорницької селищної ради. Створена комісія з реорганізації Авдіївської сільської ради (а.с.77-81 т. 1).

Рішенням сесії Понорницької селищної ради № 2-36-VIII від 29.12.2020 затверджено план перехідного періоду для комунальних установ, що знаходяться у підпорядкуванні сільських рад, що реорганізовуються (а.с. 84-86 т. 1).

Рішенням сесії Понорницької селищної ради № 3-70-VIII від 26.01.2021 затверджено структуру Авдіївського закладу дошкільної освіти «Ромашка» загального типу розвитку Понорницької селищної ради Чернігівської області (а.с. 87 т .1).

Згідно штатних розписів Авдіївського ЗДО «Ромашка» від 02.03.2021 та Авдіївського ДНЗ «Ромашка» від 01.01.2021 вбачається, що з штату працівників виведено три посади вихователя та дві посади помічника вихователя, та введені посади: вихователь старшої групи, вихователь молодшої групи, помічник вихователя старшої групи та помічник вихователя молодшої групи (а.с. 89, 90 т. 1) .

З довідки вбачається, що на посаді вихователя Авдіївського закладу дошкільної освіти «Ромашка» працювали: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які мають однакову кваліфікацію. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 нагороджені грамотами РВО. ОСОБА_1 має більш тривалий стаж роботи на даному підприємстві 29 років (а.с. 91 т. 1).

Відповідно до розпорядження cелищного голови голови з реорганізації Понорницької селищної ради Іващенка В.І. № 21 від 04.03.2021 ОСОБА_1 звільнена з 04.03.2021 з посади вихователя дошкільного навчального закладу «Ромашка» Авдіївської сільської ради у зв`язку з реорганізацією (а.с.11 т. 1).

Згідно запису в трудовій книжці позивачки ОСОБА_1 звільнена з займаної посади відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з реорганізацією, запис зроблено головою з реорганізації Понорницької селищної ради Іващенком В.І. (а.с. 12 т. 1).

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що голова з реорганізації Понорницької селищної ради Іващенко В.І. не є уповноваженою особою на звільнення позивачки з посади вихователя Авдіївського ЗДО «Ромашка», звільнення позивачки відбулося з грубим порушенням трудового законодавства та є незаконним, отже позовні вимоги про поновлення на посаді підлягають задоволенню. Оскільки вимоги позивачки щодо поновлення її на роботі підлягають задоволенню, та враховуючи, що відділ освіти, культури, молоді та спорту Понорницької селищної ради є структурним підрозділом Понорницької селищної ради, є юридичною особою, фінансується селищною радою, та позивачка отримувала заробітну плату від відділу освіти, то з останніх на користь позивачки підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням її з роботи.

З висновком суду першої інстанції в частині наявності підстав для поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу погоджується і суд апеляційної інстанції враховуючи наступне.

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Право на працю є основним конституційним правом громадян України.

Відповідно до статті 2 КЗпП України державою забезпечується право громадян України на працю, тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Стаття 21 КЗпП України закріплює рівність трудових прав громадян України.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч.2 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ч.1-3 ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно достатті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Як вбачається з положень Статуту Авдіївський заклад дошкільної освіти «Ромашка» загального типу розвитку Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області є правонаступником Авдіївського дошкільного навчального закладу «Ромашка» Авдіївської сільської ради Сосницького району, Чернігівської області, затвердженого рішенням сесії №3-61-VIII 26.01.2021, який був створений на підставі рішення 3 сесії 6 скликання Авдіївської сільської ради від 22.12.2010 шляхом реорганізації-поділу «Авдіївської ЗОШ І-ІІІ ст. - ДНЗ» (п. 1.1) (а.с. 178-193 т. 1).

Засновником закладу є Понорницька селищна рада (п. 1.7).

Заклад дошкільної освіти в своїй діяльності керується Конституцією України, Законами України "Про освіту", "Про дошкільну освіту" іншими нормативно-правовими актами, власним Статутом (п. 1.7).

Керівництво закладом дошкільної освіти здійснює директор, який призначається і звільняється з посади органом управління освітою відділом освіти, культури, молоді та спорту Понорницької селищної ради (п. 8.1).

Педагогічні та інші працівники закладу дошкільної освіти призначаються на посади та звільняються з посад його керівником у порядку, передбаченому установчими документами закладу, відповідно до законодавства (п.7.9).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 прийнята на посаду вихователя з 01.09.2003 наказом Авдіївського об`єднання «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад».

З копії трудової книжки позивачки вбачається, що у 2010 році Авдіївське об`єднання «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» реорганізоване в Дошкільний навчальний заклад «Ромашка» Авдіївської сільської ради Сосницького району, що також підтверджується Статутом п. 1.1. (а.с. 12, 178-193 т. 1).

Рішенням Понорницької селищної ради № 3-61-VIII від 26.01.2021 змінено назву Авдіївський дошкільний навчальний заклад «Ромашка» Авдіївської сільської ради Сосницького району Чернігівської області на Авдіївський заклад дошкільної освіти «Ромашка» загального типу розвитку Понорницької селищної ради Чернігівської області (а.с. 98 т. 1).

З врахуванням викладеного вище вбачається, що ОСОБА_1 з часу прийняття на роботу та моменту звільнення була працівником однієї і тієї ж юридичної особи, яка змінила назву.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України «Про дошкільну освіту» керівника закладу дошкільної освіти призначає на посаду та звільняє з посади засновник (засновники) або уповноважений ним (ними) орган. Інших працівників закладу дошкільної освіти призначає на посади та звільняє з посад його керівник у порядку, передбаченому установчими документами закладу, відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 8.2 Статуту (а.с. 71-76 т. 1), який діяв на час попередження про наступне вивільнення та п. 7.9 та 8.1 (а.с. 178-193 т. 1), який діяв на час звільнення, приймає на роботу та звільняє педагогічних та інших працівників закладу керівник.

Згідно з інформацією Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Авдіївський заклад дошкільної освіти «Ромашка» загального типу розвитку Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області та Понорницька селищна рада є різними Юридичними особами (а.с. 13-14, 15-16, 51, 69 т. 1).

Рішенням № 1-16-VIII від 10.12.2020 Понорницької селищної ради розпочата реорганізація Авдіївської сільської ради шляхом приєднання до Понорницької селищної ради та створена комісія з реорганізації Авдіївської сільської ради (а.с. 77-80 т. 1), згідно додатку № 1 до зазначеного рішення Створено комісію з реорганізації Авдіївської сільської ради, до складу якої увійшов ОСОБА_2 , як голова комісії.

Розпорядженням № 9 Понорницької селищної ради від 10.12.2020 попереджено працівників Авдіївської та інших селищних рад про наступне вивільнення у порядку ст. 49-2 КЗпП України (а.с. 82 т. 1), згідно п. 1 якого визначено: Попередити працівників Авдіївської сільської ради (згідно зі списком у Додадку 1) про наступне вивільнення у зв`язку з реорганізацією Авдіївської сільської ради. П. 10 Запропонувати іншу посаду у випадку її наявності.

Зазначене розпорядження підписано Селищним головою В.І. Іващенко та містить печатку Понорницької селищної ради. (а.с. 82-83 т. 1).

Рішенням від 29.12.2020 № 2-36-VIII Понорницької селищної ради було затверджено план перехідного періоду для комунальних установ, що знаходиться у підпорядкуванні сільських рад, які реорганізуються, шляхом приєднання до Понорницької селищної ради (Додаток 1) (а.с. 84-86 т. 1).

Відповідно Плану перехідного періоду для комунальних установ, що знаходиться у підпорядкуванні сільських рад, які реорганізуються, шляхом приєднання до Понорницької селищної ради п. 7 визначено: Голові комісії з реорганізації спільно з членами комісії з реорганізації завершити вивільнення працівників, відповідно до розпорядження селищного голови № 9 від 10.12.2020 «Про попередження працівників Авдіївської та інших селищних рад про наступне вивільнення у порядку ст. 49-2 КЗпП України».

Відповідно до статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

У разі приєднання одного або кількох суб`єктів господарювання до іншого суб`єкта господарювання до цього останнього переходять усі майнові права та обов`язки приєднаних суб`єктів господарювання.

У частині першій статті 16 ЗУ «Про дошкільну освіту» зазначається, що рішення про утворення, реорганізацію, ліквідацію чи перепрофілювання (зміну типу) закладу дошкільної освіти незалежно від підпорядкування, типів і форми власності приймає його засновник (засновники).

Як вбачається до матеріалів справи, не надано відповідачами доказів про прийняття рішення про реорганізацію Дошкільного навчального закладу «Ромашка» Авдіївської сільської ради Сосницького району до Понорницької селищної ради, крім того відсутні дані про створення комісії по припиненню діяльності юридичної особи шляхом реорганізації до якої відповідно з дня призначення реорганізаційної/ліквідаційної комісії переходять усі повноваження щодо управління справами юридичної особи, крім тих, які залишаються згідно з законодавством України за учасниками, як це передбачено ст.111 ЦК України.

Слід зауважити, що реорганізаційна/ліквідаційна комісія не має статусу юридичної особи, а підприємство, що реорганізується/ліквідується, в період її роботи статусу юридичної особи не втрачає.

З дня призначення ліквідаційної комісії до неї переходять усі повноваження щодо управління справами юридичної особи, крім тих, які залишаються згідно з законодавством України за учасниками.

Отже, дієздатність юридичної особи здійснюється через ліквідаційну комісію. Дії комісії розглядаються як дії самої юридичної особи. Комісія здійснює дії, у тому числі виступає в суді від імені юридичної особи і набуває безпосередньо для неї права і обов`язки.

З врахуванням наведеного, не є обґрунтованими посилання відповідачів на рішення № 1-16-VIII від 10.12.2020 Понорницької селищної ради «Про початок реорганізації Авдіївської сільської ради шляхом приєднання до Понорницької селищної ради» та створення комісії з реорганізації Авдіївської сільської ради (а.с. 77-80 т. 1), згідно додатку № 1 до зазначеного рішення Створено комісію з реорганізації Авдіївської сільскої ради, до складу якої увійшов ОСОБА_2 , як голова комісії.

За змістом зазначеного рішення не вбачається, що саме до ОСОБА_2 , який призначений головою комісії з реорганізації Авдіївської сільської ради, перейшли повноваження керівника, зокрема і Дошкільного навчального закладу «Ромашка» Авдіївської сільської ради Сосницького району, в тому числі і повноваження щодо попередження про наступне вивільнення ОСОБА_1 , яка працювала у цьому навчальному закладі, який є юридичною особою.

Як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Авдіївський заклад дошкільної освіти «Ромашка» загального типу розвитку Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області є правонаступником Авдіївський дошкільний навчальний заклад «Ромашка» Авдіївської сільської ради Сосницького району Чернігівської області на Авдіївський заклад дошкільної освіти «Ромашка» загального типу розвитку Понорницької селищної ради Чернігівської області, тобто на момент винесення наказу про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку із реорганізацією 04.03.2021, керівником юридичної особи з якою позивач перебувала у трудових відносинах з 03.03.2021 є ОСОБА_5 (а.с. 15 т. 1), а відповідно Статуту Авдіївський заклад дошкільної освіти «Ромашка» загального типу розвитку Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області є правонаступником Авдіївського дошкільного навчального закладу «Ромашка» Авдіївської сільської ради Сосницького району, Чернігівської області, затвердженого рішенням сесії №3-61-VIII 26.01.2021, який був створений на підставі рішення 3 сесії 6 скликання Авдіївської сільської ради від 22.12.2010 шляхом реорганізації-поділу «Авдіївської ЗОШ І-ІІІ ст. - ДНЗ» (п. 1.1) (а.с. 178-193 т. 1).

Відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП дозволяється розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за наявності змін в організації виробництва і праці, у т. ч. ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Разом з тим, згідно з частиною третьою статті 36 КЗпП у разі реорганізації підприємства (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (п. 1 ст. 40 цього Кодексу).

Отже, пунктом 1 статті 40 КЗпП реорганізацію підприємства визначено як окрему підставу розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Однак згідно з частиною третьою статті 36 КЗпП при реорганізації суб`єкта господарювання припинення трудового договору з ініціативи власника чи уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників.

Таким чином, якщо при реорганізації суб`єкта господарювання не відбуватиметься скорочення чисельності або штату працівників, сам факт проведення реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) не може бути підставою для розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Якщо при реорганізації суб`єкта господарювання фактично відбувається скорочення чисельності або штату працівників, то лише за таких умов працівника може бути звільнено з роботи за пунктом 1 статті 40 КЗпП у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників.

Верховний Суд України в постановах від 04.03.2014 в справі № 21-8а14, від 27.05.2014 в справі № 21-108а14, від 28.10.2014 в справі № 21-484а14, від 19.01.2016 в справі № 810/1783/13-а сформулював правову позицію, згідно з якою ліквідація юридичної особи публічного права здійснюється розпорядчим актом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або уповноваженою на це особою. У цьому акті має бути наведено обгрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їх передачі іншим органам виконавчої влади. Якщо таке обгрунтування наведене, то у такому випадку має місце ліквідація юридичної особи публічного права, а якщо ні, то саме посилання на те, що особа ліквідується, є недостатнім. У зв`язку з цим при вирішенні спорів щодо поновлення на роботі працівників юридичної особи публічного права, про ліквідацію яких було прийнято рішення, судам належить, крім перевірки дотримання трудового законодавства щодо таких працівників, з`ясовувати фактичність такої ліквідації (чи мала місце у цьому випадку реорганізація). Під час вирішення зазначеної категорії спорів підлягає оцінці і правовий акт, що став підставою ліквідації, зокрема, чи припинено виконання функцій ліквідованого органу, чи покладено виконання цих функцій на інший орган.

За змістом висновків у наведених постановх, у разі покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган, мова йде фактично про реорганізацію. Таким чином, встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

Згідно із частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 09 листопада 1992 року за № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Власник уважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Так, відповідно до вимог частини третьої статті 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Таким чином, не занайшли свого підтвердження і посилання заявника в апеляційній скарзі на законність звільнення позивачки з посиланням на рішення Понорницької селищної ради від 10.12.2020 № 16 «Про початок реорганізації Вербівської, Деснянської, Мезинської, Радичівської, Розлетівської, Покошицької, Крисківської сільських рад Коропського району Чернігівської області та Авдіївської та Шаболтасівської сільських рад Сосницького району Чернігівської області шляхом приєднання до Понорницької селищної ради Коропського району Чернігівської області» яким було розпочато процедуру реорганізації зокрема і Авдіївської сільської ради та призначено комісію з реорганізації та голову комісії з реорганізації ОСОБА_2 до якого перейшли повноваження керівника, зокрема і Дошкільного навчального закладу «Ромашка», який також було реорганізовано на підставі вказаного вище рішення.

Частиною першою статті 42 КЗпП України встановлено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається вказаним у переліку (частина друга статті 42 КЗпП України).

Тобто, застосування статті 42 КЗпП України можливе серед працівників, які обіймають ідентичні (тотожні, однакові) посади.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника. Реалізація зазначеного обов`язку повинна відбуватися з урахуванням принципу рівності трудових прав громадян і не може бути обумовлена виключно розсудом роботодавця.

У матеріалах справи відсутні докази відмови позивача від запропонованих посад або відсутність вакантних посад.

Нормами трудового законодавства визначено, що однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49 2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника.

Верховний Суд у постанові від 25 липня 2018 року у справі № 382/1039/16-ц (провадження № 61-12386св18) зазначив, що до кола працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, і працівники, які не мають таких переваг, а тому підлягають звільненню, входять всі працівники, що займають таку ж посаду і виконують таку ж роботу на підприємстві, а не тільки тих, хто працює в структурному підрозділі, в якому виконував роботу чи обіймав посаду працівник, який підлягає звільненню. Вирішуючи питання про переважне право залишення на роботі, роботодавець має здійснювати порівняльний аналіз усіх працівників, які займають таку ж посаду і виконують таку ж роботу на підприємстві і які працювали до скорочення на підприємстві позивача, а не лише в окремому структурному підрозділі.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вимог трудового законодавства у справах, у яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Встановивши, що голова з реорганізації Понорницької селищної ради Іващенко В.І. не є уповноваженою особою на звільнення позивачки з посади вихователя Авдіївського ЗДО «Ромашка», суд першої інстанції, з висновками якого погоджується апеляційний суд, дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , проте залишив поза увагою обставини за яких було звільнено позивача, тому оскаржуване судове рішення підлягає зміні в частині мотивів з врахуванням наведеного.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на ч. 3 ст. 31 ЗУ «Про дошкільну освіту», що висновки суду про те, що голова з реорганізації Понорницької селищної ради не є уповноваженою особою на звільнення позивачки порушує вимоги чинного законодавства України, спростовуються матеріалами справи та є довільним тлумаченням норм чинного законродавства.

Посилання у скарзі на те, що у Понорницької селищної ради відсутні належні докази, що підтверджують наявність первинної профспілкової організації, членом якої була позивачка, спростовуються даними довідки від 25.03.2021 № 17 та довідкою від 31.03.2021 № 7 Понорницької селищної первинної організації профспілки працівників освіти і науки України (а.с. 17, 18 т. 1), згідно якої ОСОБА_1 є членом Профспілки працівників освіти і науки України.

Крім того, як вбачається з листа Управління держпраці у Чернігівській області ОСОБА_1 одночасно з попередженням про майбутнє вивільнення у зв`язку з реорганізацією не було запропроноавно іншу роботу (в штатному розписі на день попередження та на день звільнення наявні посади вихователя та завідувача), що є порушенняим ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України. Під час звільнення не було враховано переважне право на залишення ОСОБА_1 на посаді, що є порушенням ч. 2 ст. 49-2 КЗпП України. За результатами контрольного заходу голові Понорницької селищної ради Іващенко В.І. видано припис щодо усунення виявлених порушених та складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП (а.с. 218 зворот т. 1).

Доводи заявника в апеляційній скарзі про те, що в процесі реорганізації відбулось скорочення штату та працівників, а саме відповідно до рішення № 3-70-VIII від 26.01.2021 Понорницької селищної ради «Про затвердження структури закладів дошкільної освіти Понорницької селищної ради» було затверджено нову структуру Авдіївського закладу дошкільної освіти «Ромашка», відповідно до якого з 01.03.2021 передбачено лише одну посаду вихователя молодшої групи, на яку розглядалися дві особи, та відповідно до п. 1, 2 ч. 2, ч. 3 ст. 42 КЗпП України перевага в залишенні на роботі була надана ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 , не спростовує правильних висновків суду першої інстанції про наявність підстав для поновлення позивача.

Виходячи з наведеного, саме на роботодавця покладено обов`язок дотримання ним вимог трудового законодавства при звільненні, проте останнім не надано належних і допустимих доказів, що до сільського голови голови комісії з реорганізації Іващенка В.І. перейшли повноваження, як керівника дошкільного навчального закладу щодо звільнення працівників закладу дошкільної освіти.

З врахуванням викладеного вище та наявними у справі матеріалами не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про законність звільнення позивачки саме селищним головою - головою комісії з реорганізації ОСОБА_2 , як і не надано доказів у підтвердження вказаних обставин суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями статті 43 Конституції України дає підстави для висновку про те, що за змістом частини першої статті 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування наданого позивачем розрахунку та стягнутої середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу судом першої інстанції, розрахунки якої наведені у рішенні суду першої інстанції. Неправильність цього розрахунку відповідачем в апеляційному суді також не доведено.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу, оскаржене судове рішення змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід змінити в частині мотивів, виклавши мотиви у редакції цієї постанови.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376 п. 4 ч. 1, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Понорницької селищної ради Чернігівської області задовольнити частково.

Рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 13 липня 2021 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Повний текст рішення складено 04.11.2021.

Головуючий Судді :