Справа № 509/3661/21
05 листопада 2021 року смт. Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Панасенка Є.М.,
за участю секретаря судового засідання Степанової Н.С.
розглянувши в порядку письмового провадження питання про винесення додаткового рішення по справі № 509/3661/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслав Вікторович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ляшук Є.В. 20.10.2021 року надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій повідомив, що докази понесених витрат на правову допомогу наддасть суду у п`ятиденний термін.
25.10.2021 року на електронну адресу суду до канцелярії суду представником ОСОБА_1 адвокатом Ляшук Є.В. подано заяву про долучення до матеріалів справи розрахунку судових витрат та договору про надання правової допомоги, в яких останній просив вирішити питання про розподіл судових витрат у цивільній справі № 509/3661/21у загальному розмірі 6 724,20 грн.
В судове засідання 05.11.2021 року сторони не з`явилися, про день час та місце проведення були повідомлені належним чином та завчасно, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
Так, судом встановлено наступні обставини та відповідні правовідносини.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Так, зазначене судове рішення Овідіопольського районного суду Одеської областівід 20 жовтня 2021 року дійсно не містить посилання на вирішення питання про судові витрати.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
В той же час, ОСОБА_1 у своєму позові просила, серед іншого, стягнути судові витрати. При цьому вказала, що детальний опис робіт (наданих послуг) та здійснених витрат, згідно з вимогами статей 137, 175 ЦПК України, буде надано пізніше.
судового збору у розмірі 454,00 грн. за подання до Овідіопольського районного суду Одеської області позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а також заяви про забезпечення позову;
витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язану з розглядом Овідіопольським районним судом Одеської області цивільної справи № 509/3661/21 (представництво в суді, інша правнича допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо), у розмірі 6 150,00 грн;
витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, у розмірі 120,20 грн.
Також, представником ОСОБА_1 адвокатом Ляшуком Є.В. на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, надані належним чином засвідчені копії наступних документів: Договору про надання правової допомоги від 03.06.2021 року № ХХІ/03/06/21-01; Додаткової угоди № 1 від 03.06.2021 року до Договору про надання правової допомоги від 03.06.2021 року № ХХІ/03/06/21-01;Розрахунку судових витрат пов`язаних з розглядом цивільної справи № 509/3661/21, що заявляються до відшкодування ОСОБА_1 , від 20.10.2021 року; Акту наданих послуг від 20.10.2021 року до Договору про надання правової допомоги від 03.06.2021 року № ХХІ/03/06/21-01.
Як встановлено судом, рішенням Овідіопольського районного суду Одеської областівід 20 жовтня 2021 року було стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп).
Вказана заява була розглянута судом, про що постановлено ухвалу суду від 21.07.2021 року.
Таким чином в поряду ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 454,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем за подання заяви про забезпечення позову.
За положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Згідно практики Європейського суду з прав людини (про що, зокрема, визначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п.88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. А у рішенні Європейського суду у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У частині обґрунтованості понесених ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з правничою допомогою, у заявленому розмірі, суд також звертає увагу на положення ст. 137 ЦПК України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Водночас у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У цій частині суд звертає увагу, що зменшення розміру витрат на правничу допомогу можливе виключно за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам за відповідним клопотанням іншої сторони.
В іншому випадку, таке необґрунтоване зменшення є втручанням у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом, що суперечить принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
Суд зазначає, що від інших учасників справи не надходило відповідних клопотань або заперечень щодо зменшення розміру витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу, або інших заперечень.
Отже, вивчивши наявні у матеріалах справи докази понесення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, аналізуючи розмір заявлених витрат на оплату послуг адвоката на предмет співмірності із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, суд доходить висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 6 150,00 грн.
Щодо витрат пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду у розмірі 120,20 грн., суд вважає їх доведеними та підтвердженими копіями фіскальних чеків та описів вкладень, а відтак такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 257, 270 ЦПК України, суд
Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ляшука Є.В. про долучення до матеріалів справи доказів понесення судових витрат та про їх розподіл - задовольнити.
Постановити додаткове рішення по справі № 509/3661/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслав Вікторович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення до Одеського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Є. М. Панасенко