Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/1692/21
Провадження № 2/483/661/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

08 листопада 2021 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Рак Л.М.,

за участю секретаря Марчук І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за спожиті комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В :

01 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він на підставі договору купівлі-продажу від 17 березня 2005 року є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 грудня 2018 року було розірвано шлюб між ним та відповідачкою. Після розірвання шлюбу остання проживає в його будинку та користується усіма комунальними послугами, однак відмовляється відшкодовувати йому вартість спожитих комунальних послуг. За період з вересня 2020 року по липень 2021 року ним були понесені витрати на сплату комунальних платежів на загальну суму 18127 грн. 50 коп. Посилаючись на викладене, просив стягнути з відповідачки на його користь 9063 грн. 75 коп. в рахунок відшкодування витрат за спожиті комунальні послуги.

Позивач в судовому засіданні повністю підтримав заявлені вимоги.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі. У письмовому відзиві на позовну заяву зазначила, що вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Крім того, в якості обґрунтування своїх заперечень посилалась на письмову розписку позивача від 22 лютого 2020 року, в якій він власноручно зазначив, що не матиме до неї претензій щодо питань з комунальних послуг за весь період розлучення до того, як вони проживатимуть разом.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого.

На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 17 березня 2005 року позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-9, 11).

З 20 червня 2015 року позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 грудня 2018 року (а.с. 12-13).

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Куцурубської сільської ради № 692 від 09 серпня 2021 року (а.с. 14), відповідачка ОСОБА_2 та неповнолітня донька сторін ОСОБА_3 , 2004 року народження, зареєстровані та проживають в будинку позивача.

Зазначені факти не оспорюються сторонами, а тому суд вважає їх встановленими.

Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту ст. 16 ЦК України випливає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом саме свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до наданих позивачем квитанцій про сплату комунальних послуг (а.с. 15-17) платником цих послуг вказаний саме позивач ОСОБА_1 .

Разом із тим, як вбачається із вищевказаних квитанцій, в них відсутні відомості щодо нарахування за спожиті комунальні послуги із розрахунку на кількість осіб, що позбавляє суд можливості вирішити питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з оплатою вартості наданих комунальних послуг.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд констатує, що позивачем не надано належних, допустимих та беззаперечних доказів на підтвердження обов`язку відповідачки відшкодувати саме половину витрат, понесених ним на сплату комунальних послуг.

Враховуючи, що рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Оскільки позов задоволенню не підлягає, судові витрати суд відносить на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263- 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат за спожиті комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 за період з вересня 2020 року по липень 2021 року - відмовити повністю.

Судовий збір віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12 листопада 2021 року.

Головуючий: