Справа №442/2334/21
Провадження №2/442/714/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Медведика Л.О.,

за участю секретаря Далявської Л.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просять стягнути з відповідачів в його користь завдану майнову шкоду (збитки) в розмірі 30000,00 (тридцять тисяч) гривень.

В обґрунтування позову покликається на те, що відповідачі - його сусіди: ОСОБА_2 та його зять ОСОБА_3 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Маючи до нього територіальні претензії відповідачі постійно завдають йому матеріальну шкоду, зокрема за останній рік пошкодили частину його паркана, потрощили дах гаража та тимчасових навісів, забруднили питну воду у криниці. Крім цього відповідач ОСОБА_2 регулярно чіпляється до нього, вживає нецензурну лексику в його сторону та сторону його родини, погрожує фізичною розправою. Останній двічі завдавав йому тілесні ушкодження. За даними фактами він неодноразово звергався в правоохоронні органи, однак досудове розслідування було безпідставно закрито. 11 травня 2020 року близько 16 год 34 хв відповідачі, перебуваючи на своєму подвір`ї, палили багаття біля паркана, що розмежовує їхні земельні ділянки. В цей момент у нього загорівся дерев`яний піднавіс та згоріли дерев`яні щити, дошки 3 м. куб. та покриття піднавісу площею 6 м. кв, орієнтовною вартістю 30000 грн., що підтверджується актом про пожежу від 26.08.2020 року. З відповіді Дрогобицького РВ ГУ ДСНС України у Львівській області №5/1448 від 19.10.2020 вбачається, що пожежа відбулась з причин необережного поводження з вогнем невідомою особою. Таким чином він має підстави вважати, що саме через дії відповідачів, які палили поруч багаття, умисно чи по необережності розпочали пожежу, згорів його дерев`яний піднавіс та ним отримано майнову шкоду в розмірі 30000 грн. Посилаючись на ст. 22, 1166 ЦК України та п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судам цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6, просить задоволити його позов.

Відповідачі подали відзив, в якому заперечили щодо задоволення позову. Зазначають, що викладені в позові обставини пошкодження майна позивача є лише його уявою та припущеннями, які не базуються на жодних доказах та не відповідають реальним подіям, що мали місце. Їхня вина є не доведена та нічим не підтверджується. Додали ряд доказів, для спростування доводів позивача.

Ухвалою суду від 02.04.2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 підтримав позовну заяву з підстав, зазначених у ній. Додатково пояснив суду, що побачив вогонь коли вже горіли дошки, однак вважає винними відповідачів, оскільки вони залишили вогонь без нагляду і поставили мангал надто близько до його паркана.

Представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задоволити. Додав, що причиною пожежі вважає недбалість відповідачів, які поставили мангал з вогнем надто близько до їхньої огорожі, за якою знаходилися пиломатеріали. В той день була вітряна погода, а відповідачі залишали вогонь без нагляду. Якби вони перебували біля мангалу то помітили б, що загорілися дошки, і почали б гасити самі або покликали їх. Відтак вони не можуть стверджувати що пожежа відбулася не з їх вини. Батько вилив відро води і теж гасив. ОСОБА_6 у цей день дув у їх сторону, а тому і загорілось. В цей день працювали на дорозі з іншого боку хати. Просив задоволити позов.

Відповідач ОСОБА_3 пояснив суду, що їх будинок обшитий пінопластом, а піддашшя пластиковою вагонкою. Додав, що мангал дійсно стоїть біля огорожі сусіда, але коли вони його розпалюють то відставляють подальше на 5-6 метрів в сторону на середину подвір`я. В цей день відзначали 40-річчя дружини і поки горіло багаття всі стояли коло нього на вулиці. Коли ж воно догоріло і залишились вуглі, то закликали гостей до хати, а він залишився на вулиці. Коли сам зайшов на хвилину всередину, то гості ще навіть за стіл не сіли. Коли вийшов назад палали дрова в сусіда під накриттям і вогонь був вже великий. Таке в принципі не могло відбутися за такий короткий проміжок часу та й саме займання не могло бути внаслідок падіння іскри. Горіло фронтом зі сторони позивача, тобто з протилежної сторони, а з їхнього боку не горіло нічого. Позивач і його син з дружиною, замість того щоб гасити, стояли і знімали це на камеру мобільного телефону.

Забіг додому, закликав усіх і всі гості полив очним шлангом та водою з криниці помагали гасити цю пожежу.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову. Вважає, що відповідачі самі спеціально зробили підпал, щоб потім звинуватити їх. Підтвердив попередні пояснення ОСОБА_3 та додав, що це не під навіс із дошками,а сміття було, яке накрито бляхою і шифером. Таке само не загорілося, а позивачі причетні до цього і тільки вичікували слушний момент.

Представник відповідача 2 ОСОБА_4 додала, що цю пожежу під час її гасіння сприймали дуже емоційно і займались її гасінням. В той же час позивач точно все пам`ятає по часу. Значить готувався до цього і хтось йому підказав так зробити. Вони завжди за ними підглядають.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що є родичем відповідачів. Прихав з дружиною в гості, поставили авто біля гаражу. Коли в мангалі вже лишились вуглі, - пішли до хати. На вулиці залишився ОСОБА_3 . І тут почули крик про пожежу. Вважає, що причиною пожежі на подвір`ї позивача не могли бути іскри від мангалу, оскільки, горіли дрова по всій площині. Вони разом з відповідачами почали гасити полум`я, а позивач з родичами стояли і просто спостерігали. Нормальні люди, навіть коли і не в приязних відносинах, гасять вогонь спільно. Це не сіно, і не солома, і спалахнути отак відразу не може. Треба було підлити якусь запальну суміш.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що є сестрою відповідача ОСОБА_3 . В цей день вона з чоловіком гостювали у брата. Коли зайшли з двору до хати то через пару хвилин забіг брат і повідомив про пожежу. Вони разом почали її гасити, а позивачі тільки знімали відео на телефон і нічого не робили.

З оглянутого в судовому засіданні відео на ДВД-Р диску вбачається, що родина відповідачів відчайдушно гасить полум`я на купі сусідських старих дров накритих старими листами бляхи чи шиферу, емоційно висловлюючи обурення в сторону позивача. Епіцентр займання насправді знаходився не з боку позивача, а з торця прямокутної купи, ближче до місця розташування мангалу на подвір`ї відповідачів.

З оглянутого в судовому засіданні відео на флеш носії видно, що позивач теж приймав участь в гасінні вогню, виливши на полум`я одне відро води. За напрямком зміщення диму, можна стверджувати, що вітер в цей час був досить незначний, однак дійсно із напрямком в сторону деревини позивача.

Те що горіло візуально важко ідентифікувати як функціональні пиломатеріали, принаймні якоїсь правильної чи однакової форми. Конструкція типу піднавіс відсутня, радше купа під накриттям листів бляхи чи шиферу.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши надані суду відеодокази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_9 та відповідачі ОСОБА_2 та його зять ОСОБА_3 , є сусідами, проживають за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 відповідно.

Сторони ствердили факт неприязних відносин протягом тривалого часу. Не заперечувалось ними і розведення багаття в мангалі. Відтак ці обставини доказуванню не підлягають.

З відповіді Дрогобицького РВ ГУ ДСНС України у Львівській області №5/1448 від 19.10.2020 вбачається, що пожежа відбулась з причин необережного поводження з вогнем невстановленою особою.

Згідно акту про пожежу від 26.08.2020 року, знищено дерев`яні щити, дошки 3 м. куб. та піднавіс на площі 6 м. кв. Орієнтовні збитки від пожежі - 30000 грн.

Відповідно до ст.1166 ч.1 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В даному випадку позивач грунтує свої вимоги на взаємозв`язку фактів розведення сусідами багаття та, як наслідок попутного вітру - займанням його пиломатеріалів. Частку відповідальності обох відповідачів визначає рівною. Обгрунтування цьому відсутні.

Однак, і сторона відповідачів, визнаючи сам факт паління дров в мангалі, спростовує свою причетність до підпалу, звинувачуючи в цьому сторону позивача, внаслідок неприязних стосунків. Такі заперечення не є голослівними: горіли дрова на території позивача, однак в безпосередній близькості до будинку відповідачів. Їх будинок обкладений пінопластом та підшитий пластиковою вагонкою є легкозаймистим об`єктом. Як господарі, так і гості збиралися сідати за святковий стіл.

Прямої вказівки на особу винного від жодної із сторін спору не було.

В сукупності, наведені факти дають суду підстави сумніватись у твердженнях обох сторін. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Застосувати у такому випадку принцип поза розумним сумнівом теж не видається за можливе.

Крім того, звертаючись до предмета позову слід зазначити, що сума збитків заявлена в 30000 гривень не підтверджена будь-якими належними та допустимими доказами. Позивач зазначав в засіданні, що обгоріли:

- 5 щитів, збитих із нових дощок товщиною 40 мм, розмірами 6 м х 1,5 м;

- ? щитів, збитих із вживаних дощок товщиною 40 мм, розмірами 6 м х 0,7 м;

- 3 зв`язки дощок розмірами 1 м х 0,2 м. товщиною 40 мм;

- 3-4 листи вживаного шиферу;

- лист дюраль алюмінію товщиною 3 мм. розмірами 2м х 4м., однак підтвердження вартості таких суду надано не було. Зазначена в акті орієнтовна сума таким підтвердженням теж не є.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими, не підтверджені належними та допустимим доказами, відтак, не підлягають до задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 81, 264, 265 ЦПК України , суд,

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення з відповідачів в рівних частках майнової шкоди в розмірі 30 000 грн - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

Суддя Медведик Л.О.