Справа № 450/2619/20 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/811/2268/21 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
Провадження № 22-ц/811/2272/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Савчук Г.В.,

без участі сторін, розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «ТАС» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 квітня 2021 року та на додаткове рішення цього ж суду від 22 квітня 2021 року у справі за позовом адвоката Щур Андрія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова група «ТАС», ОСОБА_2 третя особа ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2020 року адвокат Щур А.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПрАТ «Страхова група «ТАС», ОСОБА_2 , третя особа ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення коштів.

Позовні вимоги мотивував тим, що 24 квітня 2019 року за участю керованого ним транспортного засобу Nissan X-Trail, д.н.з. НОМЕР_1 , застрахованого в ПрАТ «СК «Універсальна» (поліс №АМ8693783) та автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , поблизу торгового центру «Кінг Крос Леополіс», розташованого за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники, вул. Стрийська, 30 відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено згаданий вище керований ним транспортний засіб.

Одразу після настання ДТП ОСОБА_2 з місця зазначення події зателефонував компанії ТАС та повідомив про настання страхового випадку.

02 травня 2019 року він з`явився у офіс «СГ «ТАС», де оформив та надав представникам повідомлення про ДТП та надав наявний примірник повідомлення разом із поясненнями обставин.

02 травня 2019 року співробітником СГ «ТАС» ОСОБА_3 складено відповідний акт огляду транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП, для подальшої оцінки заподіяної шкоди.

Відповідно до відомостей ПАТ «СГ «ТАС», вартість пошкоджених деталей транспортного засобу Nissan X-Trail становить 45 827, 44 грн., вартість робіт, які належить здійснити для відшкодування шкоди, становить 3 550 грн., та вартість матеріалів становить 5 916, 55 грн.

05 липня 2019 року ним було подано заяву про виплату відшкодування та співробітниками страхової компанії було повідомлено, що за наявності власних коштів він може розпочати ремонт, що згодом і було зроблено.

Відповідно до зазначених нижче видаткових накладних ним було придбано запасні частини для ремонту пошкодженого транспортного засобу та з урахуванням вартості відновлюваних робіт ремонт автомобіля склав 31 809, 44 грн.

Згідно повідомлення відповідача ПАТ «СГ «ТАС» від 02 червня 2020 року №01702/0120, сума страхового відшкодування (з врахуванням зносу транспортного засобу) та з вирахуванням франшизи в сумі 2000 грн., становить 27 740, 61 грн.

Проте згідно повідомлення №10361 від 05 серпня 2019 року ПАТ «СГ «ТАС» йому було відмовлено у здійсненні відшкодування, оскільки встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована ПАТ «СК «УСГ» відповідно до полісу АК9197795, що дає підстави вважати, що поліс №АО5471753 АТ «СГ «ТАС» є нікчемним.

Згідно повідомлення №03/4818 від 18 вересня 2019 року ПАТ «СК «УСГ» було повідомлено його про відсутність підстав для здійснення відшкодування з огляду на те, що на момент звернення до ПАТ «СК «УСГ» було здійснено ремонт належного йому пошкодженого транспортного засобу, через що не є можливим встановити розмір заподіяної шкоди.

Зазначає, що при укладенні полісу страхування з АТ «СГ «ТАС» він повідомляв страховика про наявність у нього ще існуючого полісу страхування укладеного у ПАТ «СК «УСГ».

З урахуванням вищенаведеного просив стягнути з ПАТ «СК «ТАС» 27 740, 61 грн. страхового відшкодування, 5 169, 84 грн. пені та стягнути з ОСОБА_2 компенсацію франшизи в сумі 2000 грн.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 квітня 2021 року позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Щур Андрія Анатолійовича задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ідентифікаційний код юридичної особи 30115243, на користь ОСОБА_1 32 910, 45 грн., що складається з 27 740, 61 грн. страхового відшкодування та 5 169, 84 грн. пені.

Стягнуто з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 компенсацію франшизи в сумі 2000 грн.

Стягнуто з пропорційно з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ідентифікаційний код юридичної особи 30115243, 792 грн. 63 коп. сплаченого судового збору та з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , 48 грн. 17 коп. сплаченого судового збору.

Додатковим рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 квітня 2021 року стягнуто з АТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання правничої допомоги у розмірі 9 020, 00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання правничої допомоги у розмірі 1980, 00 грн.

Рішення суду та додаткове рішення оскаржило Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія» «ТАС».

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_2 при укладенні договору страхування АО/5471753 від 26 квітня 2019 року не повідомив про наявність іншого діючого договору страхування, що підтверджується письмовими поясненнями продавця від 05 серпня 2019 року, тому АТ «СГ «ТАС» було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки зазначений поліс на момент його укладення був нікчемним.

Зазначає, що прийняття заяви про настання події, огляд пошкодженого транспортного засобу, визначення суми розміру страхового відшкодування є обов`язком страховика та жодним чином не свідчить про чинність договору страхування.

Вважає, що судом першої інстанції безпідставно та необґрунтовано стягнуто з нього витрати на правову допомогу в розмірі 9020,50 грн.

Просить рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог до АТ «СГ «ТАС» та скасувати додаткове рішення суду в частині стягнення з АТ «СГ «ТАС» 9020,50 грн. витрат на правову допомогу та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

20 вересня 2021 року до Львівського апеляційного суду надійшов відзив ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», в якому просить апеляційні скарги ПрАТ «Страхова група «ТАС» на рішення та додаткове рішення суду залишити без задоволення.

04 жовтня 2021 року від адвоката Щура А.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 до Львівського апеляційного суду надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційні скарги ПрАТ «Страхова група «ТАС» зашити без задоволення, а рішення та додаткове рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "VarelaAssalinocontrelePortugal", заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 24 квітня 2019 року за участю керованого позивачем ОСОБА_1 транспортного засобу Nissan X-Trail, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахованого в ПРАТ СК Універсальна (поліс №AM8693783), та автомобіля Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , керованого ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , поблизу торгового центру «Кінг крос Леополіс», розташованого за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники, вул. Стрийська, 30, відбулась дорожньо-транспотна пригода, внаслідок якої було пошкоджено згаданий вище керований позивачем транспортний засіб.

З огляду на те, що після зазначеної дорожньо-транспортної пригоди відповідачем ОСОБА_2 було пред`явлено поліс № AO5471753, страховик Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», враховуючи відсутність травмованих (загиблих) людей та відсутність у позивача та відповідача ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до п. 33.2 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 29 квітня 2019 року (Європротокол).

Відповідно до вказаного повідомлення, причиною ДТП було вчинене ОСОБА_2 порушення знаку переваги руху, що підтверджено також поясненнями ОСОБА_2 .. Копія повідомлення про ДТП від 29 квітня 2020 року (Європротоколу), витягів щодо полісу № AO5471753 та № AM8693783 в підтвердження вказаних обставин долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, яка діяла на час вчинення ДТП), у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при настання страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

02 травня 2019 року позивач ОСОБА_1 з`явився у Львівський офіс СГ ТАС, де відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» оформив та надав представникам СГ ТАС повідомлення про ДТП та надав примірник повідомлення разом із поясненням обставин.

Також 02 травня 2019 року співробітником ТАС ОСОБА_3 складено відповідний акт огляду належного позивачеві транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП, для подальшої оцінки заподіяної шкоди. Копія акту огляду транспортного засобу (дефектної відомості) від 02 травня 2019 року в підтвердження вказаних обставин знаходиться у матеріалах справи.

Відповідно до відомостей ПАТ «СГ «ТАС», вартість пошкоджених деталей транспортного засобу Nissan X-Trail, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 45827,44 грн., вартість робіт, яких належить здійснити для відшкодування шкоди, становить 3550 грн., та 5916,55 грн. становить вартість матеріалів. Акт огляду пошкодженого транспортного засобу - Nissan X-Trail, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; а також калькуляція (розрахунок) суми, попередньо погодженої до відшкодування, знаходиться у ПАТ «СГ «ТАС», справа № 08336/05/2019/53.

05 липня 2019 позивач з`явився в офісі ПАТ «СГ «ТАС» у м. Львові та на виконання вимог ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» подав заяву про виплату відшкодування.

Як встановлено в судовому засіданні в суді першої інстанції, позивача було повідомлено співробітником ПАТ «СГ «ТАС», що за наявності власних коштів він може почати ремонт свого автомобіля, що згодом і було зроблено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обов`язки учасників дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, передбачені пп. 33.1.4 п. 33.1, п. 33.3 ст. 33, ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було виконано позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 у повному обсязі.

Позивачем як власником пошкодженого транспортного засобу було виконано визначений п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме збережено пошкоджене майно (транспортний засіб) у такому стані, в якому він знаходився після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений представник, а також забезпечено можливість проведення такого огляду, позивачем було здійснено відновлювальний ремонт транспортного засобу Nissan X-Trail, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до зазначених нижче видаткових накладних позивачем було придбано запасні частини для ремонту пошкодженого транспортного засобу, зокрема, фару, молдинг, бампер та крило. Загальна вартість запасних частин склала 24089,74 грн. Крім того, відповідно до акту наданих послуг № 51 від 28 червня 2019 року вартість відновлювальних робіт з ремонту автомобіля Nissan X-Trail, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , склала 7719,70 грн. Відповідно, загальна вартість робіт та матеріалів складає 24089,74 грн. + 7719,70 грн. = 31809,44 грн.

Судом встановлено, що, згідно повідомлення № 10361 від 05 серпня 2019 року Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» позивачеві відмовлено у здійсненні відшкодування з посиланням на ч. 1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Фактичною підставою для відмови у здійсненні відшкодування був той факт, що згідно централізованої бази МТСБУ цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Mitsubishi Lancer, номерний знак НОМЕР_2 була застрахована ПАТ «СК «УСГ» відповідно до полісу AK9197795, що, з врахуванням положень ч. 1 ст. 989 Цивільного кодексу України дає підстави вважати, що поліс № AO5471753 АТ "СГ "ТАС" є нікчемним.

Згідно статті 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. (стаття 982 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 983 Цивільного кодексу України, договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов`язаний ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 989 Цивільного кодексу України, страхувальник зобов`язаний: своєчасно вносити страхові платежі (внески, премії) у розмірі, встановленому договором; при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику; при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується.

Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним.

Отже, чинне законодавство дозволяє страхувальнику укладати декілька договорів страхування одного об`єкта з різними страховиками. У разі наявності на момент укладення договору страхування іншого чинного договору страхування того ж самого об`єкта від тих саме ризиків, страхувальник зобов`язаний повідомити про це страховика.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав посилання АТ «СГ «ТАС» (приватне) про нікчемність договору страхування непідтвердженими, з огляду на те, що наявність інших раніше укладених договорів страхування є необхідною, але недостатньою умовою для нікчемності нового договору страхування. Оскільки нікчемність нового договору страхування є наслідком не виконання обов`язку страхувальника повідомити про раніше укладені договори страхування; в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація про те, що страхувальник не повідомляв страховиків щодо наявності у нього інших раніше укладених договорів страхування.

У листі АТ «СГ «ТАС» (приватне) зазначено лише факт виявлення інших договорів страхування, однак не підтверджено, що страхувальник при укладені договору страхування з АТ «СГ «ТАС» (приватне) повідомив останню про такі договори страхування.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_2 викладених у нотаріально посвідченій заяві від 27 липня 2020 року, при оформлені договору страхування за полісом № AO5471753 АТ «СГ «ТАС» ним, як страхувальником було повідомлено АТ «СГ «ТАС», як Страховика про наявність договору страхування щодо застрахованого майна.

Судом першої інстанції було допитано у режимі відеоконференції під присягою свідка ОСОБА_2 , який надав суду пояснення, що він під час укладення договору страхування у АТ «СГ «ТАС» повідомляв, що у нього є наявний діючий поліс страхування на автомобіль укладений у ПАТ «СК «УСГ». Причиною укладення другого полісу страхування до закінчення попереднього, слугувало те, що він мав намір виїжджати за межі країни та тривалий період, під час якого у попереднього полісу закінчилася б дія.

Щодо долученого представником відповідача АТ «СГ «ТАС» пояснення від 05 серпня 2019 року, з якого вбачається, що начальник відділу з обов`язких видів страхування та страхування відповідальності ОСОБА_4 зазначила, що під час укладення полісу №АО5471753 клієнту ОСОБА_2 останній не повідомив про діючий поліс на дане авто, суд зазначив наступне.

Зазначені пояснення від 05 серпня 2019 року не є засвідченими у встановленому порядку (зокрема, на даній копії відсутній засвідчувальний підпис, посада, прізвище та ім`я особи, яка засвідчує копію документу. Крім того, зазначені пояснення не містять реквізитів, наявність яких є звичайними при здійсненні документообігу (резолюцій, відміток про реєстрацію, прийняття до виконання тощо).

Отже, наведені вище обставини а саме відсутність пояснень від 05 серпня 2019 року у матеріалах страхової справи на час прийняття відповідачем рішення про відмову у здійсненні відшкодування, а також невідповідність вказаного доказу вимогам, встановленим процесуальним законом, дають підстави вважати, що вказаний доказ викликає сумніви у його достовірності.

З врахуванням відсутності у матеріалах справи доказів неповідомлення відповідача АТ «СГ «ТАС» Ніконоровим С.В. про наявність укладених договорів страхування; вчинення АТ «СГ «ТАС» дій, які свідчать про визнання останнім чинності договору страхування за полісом № AO5471753 (здійснення огляду пошкодженого транспортного засобу, визначення суми страхового відшкодування), та наявність пояснень ОСОБА_2 про повідомлення АТ «СГ «ТАС» про наявність укладених договорів страхування під час укладення договору страхування за полісом № AO5471753, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про чинність договору страхування за полісом № AO5471753 АТ "СГ "ТАС", та, відповідно, про неправомірність рішення АТ «СГ «ТАС», оформленого згідно повідомленням № 10361 від 05 серпня 2019 року про відмову у здійсненні відшкодування.

Відповідно до відомостей ПАТ «СГ «ТАС», вартість пошкоджених деталей транспортного засобу Nissan X-Trail, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 45827,44 грн., вартість робіт, яких належить здійснити для відшкодування шкоди, становить 3550 грн., та 5916,55 грн. вартість матеріалів.

Згідно повідомлення АТ «СГ «ТАС» від 02 червня 2020 року № 01702/0120, сума страхового відшкодування (з врахуванням зносу транспортного засобу) та з вирахуванням франшизи в сумі 2000 грн., становить 27740,61 грн.

Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Відповідно до листа АТ «СГ «ТАС» (приватне) від 02 червня 2020 року, сума франшизи згідно полісу АО/5471753, становить 2000 грн. Відповідно, сума збитків в розмірі 2000 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_2 , а сума збитків в розмірі 27740,61 грн. підлягає стягненню з АТ «СГ «ТАС».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Оскільки, заяву про здійснення відшкодування було подано до АТ «СГ «ТАС» 05 липня 2019 року, граничним строком здійснення АТ «СГ «ТАС» відшкодування відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є 03 жовтня 2019 року.

Як встановлено статтею 992 Цивільного кодексу України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно, сума нарахованої Відповідачеві 2 на підставі п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період 04 жовтня 2019 року по 11 серпня 2020 року включно, становить 5169,84 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 при укладенні договору страхування АО/5471753 від 26 квітня 2019 року не повідомив про наявність іншого діючого договору страхування, що підтверджується письмовими поясненнями продавця від 05 серпня 2019 року колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на те, що таким доводам вже надано оцінку судом першої інстанції та такі висновків суду першої інстанції не спростовують.

Посилання на те, що судом першої інстанції безпідставно та необґрунтовано стягнуто з нього витрати на правову допомогу в розмірі 9020,50 грн. колегія суддів відхиляє, оскільки витрати на правничу допомогу підтверджені належними доказами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Позивачем, як на підставу понесених ним витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката, подано до суду Договір про надання правничої допомоги від 12 травня 2020 року; копії меморіальних ордерів про оплату послуг; акт наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги від 12 травня 2020 року.

За таких обставин, суд прийшов до правильного висновку, що витрати позивача на правничу допомогу слід покласти на відповідача в розмірі зазначеному позивачем.

В запереченні на апеляційні скарги адвокат Щура А.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 просив стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «ТАС» на користь ОСОБА_1 судові витрати в апеляційній інстанції, зокрема витрати на правничу допомогу у розмірі 3200 грн.

Адвокат Щура А.А. подав детальний опис наданих послуг та меморіальний ордер № 266894433 від 29 вересня 2021 року на підтвердження здійснення оплати у розмірі 3200 грн. за надані послуги.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Верховний Суд в Постанові від 12.06.2018 року по справі №462/9002/14-ц (провадження №61-9880св18), прийшов до наступних висновків: «свобода договору не є абсолютною, вона обмежується законом і суттю договірних правовідносин, якою за договором про надання юридичних послуг у формі представництва у суді є забезпечення балансу приватних і публічних інтересів - права особи на кваліфіковану юридичну допомогу при розгляді її справи у суді (приватний інтерес) і незалежність та безсторонність судової влади при розгляді цивільних справ (публічний інтерес).

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів колегія суддів враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Тож суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, з урахуванням стягнення додатковим рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 квітня 2021 року з АТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання правничої допомоги у розмірі 9 020, 00 грн., колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із складністю справи; виконаними адвокатом роботами (наданими послугами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

З урахуванням вищенаведеного, з АТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 1000 грн.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також, відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема у справі «Гарсіа Руіз проти Іспанії (Garcia Ruiz v. Spain) від 21.01.1999 року (заява 30544/96), п. 26: «…при відхиленні скарги апеляційний суд може в принципі просто схвалити обґрунтування рішення суду нижчого суду…».

Зважаючи на вказане колегія суддів вважає за можливе в цілому схвалити мотиви суду першої інстанції щодо розгляду усіх позовних вимог, викладені в оскаржуваному рішенні, вважаючи такі належними та відповідними до встановлених обставин, що мають значення та вимог закону, без додаткового дублювання.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «ТАС» залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 квітня 2021 року та додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 квітня 2021 року залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «ТАС» на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції у розмірі 1000 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 01 листопада 2021 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.