ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1616/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Бондарчука В.В. від 05 липня 2021 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувало, що ТОВ «Кредитні ініціативи» є правонаступником ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк». 21.11.2005 року ПАТ «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір № 912-05/01, згідно умов якого банк видав, а боржник прийняв кредит в розмірі 10 000 доларів США.

В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком та ОСОБА_3 21.11.2005 року укладено договір іпотеки, предметом якого є земельна ділянка площею 0,10 га, розташована в АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,10 га, розташована в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 взяті зобов`язання на себе за кредитним договором не виконав, станом на 16.07.2019 року існує заборгованість за кредитом 4351,63 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку 112014,96 грн., за відсотками 7209,64 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку 185582,77 грн.; пеня 3895,74 доларів США, за курсом НБУ на дату розрахунку 100279,93 грн.

Тому позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки - дві земельні ділянки площею по 0,10 га, що розташовані у АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , які належать на праві власності ОСОБА_1 в рахунок погашення 15457 дол. США заборгованості за кредитним договором № 912-05/01 від 21.11.2005 року, з яких борг за кредитом - 4351,63 дол. США, за відсотками 7209,64 дол. США, пеня 3895,74 дол. США на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» шляхом проведення прилюдних торгів, за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2021 року позов задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», яка виникла за кредитним договором №912-05/01 від 21 листопада 2005 року в сумі 4124,96 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 1000 кв.м для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) землі житлової та громадської забудови, кадастровий номер земельної ділянки :27:001:0094, що розташована по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №014800 від 24 грудня 2007 року шляхом продажу її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне та відмовити в задоволенні позову. На її думку, судом першої інстанції не враховано, що на земельній ділянці, на яку звернуто стягнення, в 2008 році завершено будівництво житлового будинку, 04.09.2008 року зареєстровано її право власності на вказаний будинок. За змістом ст. 120 ЗК України та ст.ст. 377, 381 ЦК України звернення стягнення на земельну ділянку, на якій вже збудовано житловий будинок, порушує її право власності на будинок і право на проживання у ньому усіх членів сім`ї. На день ухвалення рішення земельна ділянка існувала як складова частина садиби, а не об`єкт окремих цивільних прав. Встановлена судом сума кредитного зобов`язання є неспівмірною із вартістю присадибної земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що 21 листопада 2005 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 912-05/01, за умовами якого позичальник отримав кошти в сумі 10000 доларів США під 13 відсотків річних строком до 15 листопада 2010 року.

Строк позовної давності становить 10 років (п. 6.7 Кредитного договору).

21 липня 2006 року договором про внесення змін № 817-06/01 до кредитного договору № 912-05/01 від 21 листопада 2005 року п.4.1. розділу 4 «Забезпечення кредиту» головного договору викладено у наступній редакції: «Виконання зобов`язань позичальника забезпечується іпотекою земельної ділянки площею 0,10 га по АДРЕСА_1 ».

21 листопада 2005 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 913-05/04, яким забезпечено виконання зобов`язань за кредитним договором № 912-05/01 укладеним між іпотекодержателем та ОСОБА_2 . Предметом іпотеки є земельні ділянки площею по 0,10 га, що розташовані на території Хмельницької міської ради в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

21 липня 2006 року внесено зміни до договору іпотеки № 913-05/04 від 21 листопада 2005 року, яким визначено, що предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,10 га, що розташована на території Хмельницької міської ради в АДРЕСА_1 .

Земельна ділянка площею 0,10 га в АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25 листопада 1994 року, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №014800.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про відступлення прав вимоги до позичальників, що виникли на підставі кредитних договорів та договорів забезпечення, в тому числі і за кредитним договором № 912-05/01, боржником за яким є ОСОБА_2 та договором іпотеки, укладеним із ОСОБА_1 .

Станом на 16 липня 2019 року товариством «Кредитні ініціативи» нараховано заборгованість за цим кредитним договором - 4351,63 дол. США за тілом кредиту, 7209,64 дол. США за відсотками, 3895,74 дол. США пені.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи та не оспорюються сторонами.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість за кредитним договором в межах позовної давності складає 4124,96 долари США, відтак наявні підстави звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку в погашення вказаної заборгованості.

Так, згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно з ч. 6 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» якщо в іпотеку передається земельна ділянка, на якій розташовані будівлі (споруди), які належать іпотекодавцю на праві власності, така земельна ділянка підлягає передачі в іпотеку разом з будівлями (спорудами), на якій вони розташовані.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Апеляційним судом встановлено, що дійсно, згідно наданої суду першої інстанції інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (довідки від 24.02.2021 року, а.с. 206-208, 210-212) 04.09.2008 року зареєстровано право власності ОСОБА_1 на житловий будинок загальною площею 261,8 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 04.09.2008 року, рішення управління ЖКГ № 942 від 14.08.2008 року.

Відповідно до пункту 1.2 іпотечного договору № 53-08/04 від 01 лютого 2008 року, пункту 1 договору про внесення змін № 818-06/04 до іпотечного договору відповідно до статті 6 Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року сторони домовилися, що до предмета іпотеки також відносяться всі об`єкти нерухомого майна, які будуть збудовані на вказаній земельній ділянці в майбутньому.

Отже, вказаною умовою договору передбачено розповсюдження обтяження (іпотеки) в тому числі й на житловий будинок в разі його зведення на земельній ділянці, яка вже є предметом іпотеки.

Вказаний договір іпотеки та додаткові угоди до нього є чинними, дійсність цих правочинів не оспорювалася відповідачкою у встановленому законом порядку.

З врахуванням наведеного позивач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення як на земельну ділянку (предмет іпотеки), так і на споруджений на цій ділянці житловий будинок, який також набув статусу предмета іпотеки за умовами іпотечного договору.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, встановленого ст. 13 ЦПК України, суд розглянув справу в межах заявлених позивачем вимог і обгрунтовано в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором перед ТОВ «Кредитні ініціативи» звернув стягнення лише на земельну ділянку як предмет іпотеки.

Наведене цілком спростовує твердження апелянтки про порушення її права власності на житловий будинок та права на проживання у ньому усіх членів її сім`ї.

Нормами Закону України «Про іпотеку» не передбачено вимоги щодо співмірності розміру невиконаного основного зобов`язання та вартості предмета іпотеки.

За змістом ст.ст. 7, 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має безумовне право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відтак посилання апелянтки на неспівмірність встановленого судом невиконаного кредитного зобов`язання із вартістю присадибної земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку є безпідставним.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 03 листопада 2021 року.

Судді

Л.М. Грох

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова