Справа № 466/8046/18 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/811/701/21 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Жукровської Х.І.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1

ОСОБА_2 , представника відповідача

ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Львівській області про визнання дій протиправними,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом (а.с.2-12 т.1), уточненим заявою від 29.01.2019 року (а.с.170-172 т.1), в якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України у Львівській області (далі Управління СБУ у Львівській області) щодо не розгляду у місячний термін рапорту ОСОБА_1 від 22.08.2017 року про прийняття на квартирний облік;

-визнати протиправними рішення Управління СБУ у Львівській області згідно протоколу житлово-побутової комісії від 15.06.2018 року №2 про відмову в зарахуванні ОСОБА_1 на квартирний облік;

-визнати за ОСОБА_1 право на зарахування разом із членами сім`ї на квартирний облік в Управлінні СБУ у Львівській області за рапортом від 22.08.2017 року з часу подачі рапорту з урахуванням терміну розгляду звернення з 22.09.2017 року;

-зобов`язати Управління СБУ у Львівській області зарахувати позивача та членів його сім`ї (дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на квартирний облік за рапортом від 22.08.2017 року з 22.09.2017 року;

-стягнути з Управління СБУ у Львівській областіна користь ОСОБА_1 завдану йому шкоду за фактично сплачені ним кошти за найм житла у період з вересня 2017 року по січень 2019 року у розмірі 84200 грн.;

-зобов`язати Управління СБУ у Львівській областінарахувати та виплатити ОСОБА_1 фактичні витрати за найм житла з лютого 2019 року по день фактичного виконання рішення суду про постановку на квартирний облік із розрахунку 5000 грн. щомісячно.

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що він проходив військову службу в органах Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки (далі ДКР) СБУ з місцем дислокації: м. Львів, вул. Лисенка, 15, куди був призначений наказом ДКР СБУ від 01 липня 2016 року №99-ос.

22 серпня 2017 року звернувся з рапортом до житлово-побутової комісії Управління СБУ у Львівській області про зарахування його та членів сім`ї на квартирний облік, однак, вказаний рапорт, в порушення вимог Закону України «Про звернення громадян» щодо місячного строку розгляду, не був розглянутий, тому позивач повторно 14 листопада 2017 року звернувся до начальника Управління СБУ у Львівській області з клопотанням розглянути раніше поданий рапорт щодо постановки на квартирний облік.

Не отримавши жодної відповіді з порушеного питання, 02 лютого 2018 року позивач повторно направив документи голові житлово-побутової комісії Управління СБУ у Львівській області про розгляд його питання щодо постановки на квартирний облік і, окремо, 06 червня 2018 року надіслав своє звернення Президенту України, яке, в подальшому, було направлено до керівництва СБУ.

Листом від 27 червня 2018 року №62/19-613п за підписом заступника голови житлово-побутової комісії Управління СБУ у Львівській області позивачу повідомлено про відмову в зарахуванні на квартирний облік.

Згідно з протоколом житлово-побутової комісії Управління СБУ у Львівській області від 15 червня 2018 року №2, підставою для відмови у зарахуванні на квартирний облік стало те, що позивач незареєстрований у м. Львові, з посиланням на пункт 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській PCP, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470.

18 липня 2018 року вказане рішення житлово-побутової комісії позивач оскаржив до начальника Управління СБУ у Львівській області, який листом від 17 серпня 2018 року №62/19/П-532/14 відмовив у задоволенні скарги, проігнорувавши листа Департаменту контррозвідки Головного управління військової контррозвідки від 21 липня 2018 року №17/6693нт, яким начальника Управління СБУ у Львівській області проінформовано про позицію керівництва СБУ щодо незаконності відмови позивачу у зарахуванні на квартирний облік, оскільки такий належить до категорії внутрішньо переміщених осіб із числа учасників бойових дій, на яких не поширюється пункт 15 Правил щодо реєстрації у відповідному населеному пункті.

Позивач зазначив, що з 22 вересня 2017 року до даного часу, за умови прийняття житлово-побутовою комісією рішення у тридцятиденний строк,

як це передбачено статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», про зарахування ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирний облік, останній набув би право на отримання компенсації за піднайм житла приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до договору оренди від 15 січня 2017 року, з урахуванням граничної суми компенсації за найм житла та фактично сплачених коштів за оренду житла 5000 грн. щомісячно, що в загальному за період з вересня 2017 року по січень 2019 року становить 84200 грн.

Позивач просив урахувати, що неправомірне рішення Управління СБУ у Львівській області про відмову у зарахуванні його з членами сім`ї на квартирний облік позбавило можливості реалізувати право на отримання компенсації за найм житла і призвело до витрачання власних коштів на оренду житла, чим йому заподіяно майнову шкоду у виді реальних збитків витрат, понесених на оплату орендованого житла, яку просить стягнути з відповідача.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 01 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник позивача ОСОБА_1 адвокат Каверін С.М., просить його скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог позивача.

Апелянт вважає помилковими висновки суду про порушення позивачем порядку звернення із рапортом про зарахування на квартирний облік, оскільки підрозділи Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки СБУ не ведуть самостійного обліку військовослужбовців, які потребують покращення житлових умов.

Зазначає, що ведення такого обліку, з метою забезпечення житлом військовослужбовців військової контррозвідки в регіонах, керівництвом СБУ покладено на територіальні органи, у даному випадку на Управління СБУ у Львівській області, а тому позивач надіслав такий рапорт до житлово-побутової комісії Управління СБУ у Львівській області за належністю.

Наголошує, що відповідно до статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», реєстрація місця проживання внутрішньо переміщеної особи засвідчується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, таку довідку він надав відповідачу, однак, незважаючи на навність такої довідки та положень підпункту 8 пункту 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській PCP, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року №470, щодо не поширення на внутрішньо переміщених осіб, які мають статус учасника бойових дій, вимог щодо реєстрації місця проживання у даному населенному пункті, позивач беззаперечно мав право на час винесення рішення житлової комісії бути зарахованим на квартирний облік, однак, суд вказані обставини не врахував.

Необгрунтованими й такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, апелянт вважає висновки суду про те, що позивач забезпечений житлом у відомчому гуртожитку згідно з довідкою Ф№3 Департаменту господарського забезпечення №920 від 10.08.2017 року, оскільки у вказаній довідці зазначено про попередню реєстрацію позивача та членів його сім`ї з 06.02.2016 року при проходженні військової служби в м.Києві за адресою відомчого гуртожитку у АДРЕСА_2 без надання ліжко-місця.

На переконання апелянта, позивач та члени його сім`ї протиправно були позбавлені відповідачем права на житло, яке реалізується за умови перебування особи на квартирному обліку, та, як наслідок таких протиправних дій відповідача, позивачу завдано шкоду у вигляді витрат на найм житла, які за умови перебування позивача на квартирному обліку були б компенсовані у встановленому законом порядку.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції, незважаючи на очевидність порушення відповідачем порядку розгляду звернення та протиправної відмови відповідача у зарахуванні позивача та членів його сім`ї на квартирний облік, безпідставно відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог.

Постановою Львівського апеляційного суду від 23 липня 2019 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 квітня 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 03 лютого 2021 року постанову Львівського апеляційного суду від 23 липня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом осіб офіцерського складу в СБУ, що підтверджується копією контракту про проходження військової служби в СБУ від 07 квітня 2015 року (а.с.14 т.1).

Контракт з позивачем укладено на п`ять років, з 18 червня 2015 року до 18 червня 2020 року.

Позивач ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, згідно з посвідченням, виданим йому СБУ 21 серпня 2015 року (а.с.15 т.1).

Згідно з довідкою Управління роботи з особовим складом СБУ

№11/1/4-1522 від 08.2017 року (а.с.36 т.1), наказом начальника ДКР СБУ від 01 липня 2016 року №99-ос, ОСОБА_1 переведений для подальшого проходження військової служби до 2 сектору 1 відділу 1 головного відділу (з дислокацією у м. Львів) 6 управління (з дислокацією у м. Рівне) ГУ ВКР ДКР СБУ з 1 відділу 4 головного відділу військової контррозвідки ГУ ВКР ДКР СБУ.

За матеріалами особової справи, його близькими родичами є: дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.26-27 т.1).

Відповідно до довідки Управління роботи з особовим складом СБУ

№11/1/4-1166 від 06.2017 року (а.с.45 т.1), ОСОБА_1 у період з 09 липня 2014 року по 17 листопада 2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі (районах) проведення антитерористичної операції на підставі наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ №060т.

Згідно з довідкою Департаменту господарського забезпечення СБУ №920 (а.с.35 т.1), ОСОБА_1 з членами своєї сім`ї з 06.02.2016 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , без надання ліжко-місця.

Довідкою Управління СБУ в Донецькій області від 10 серпня 2017 року підтверджено, що за попереднім місцем проходження військової служби в Управлінні СБУ в Донецькій області службовим (постійним) житлом за рахунок фондів СБУ та місцевих органів влади не забезпечувався, на квартирному обліку не перебував (а.с.38 т.1).

Аналогічного змісту довідку видано й дружині позивача ОСОБА_4 , як співробітнику СБУ (а.с.39 т.1).

За новим місцем проходження військової служби у м. Львові, позивача ОСОБА_1 взято на облік внутрішньо переміщеної особи, за фактичним місцем проживання (перебування): АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Шевченківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради № від 28 серпня 2017 року (а.с.46,150 т.1).

15 січня 2017 року між ОСОБА_7 (орендодавцем) та ОСОБА_4 (орендарем) укладено договір оренди квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.75-77 т.1).

Відповідно до пункту 4.1 даного договору, орендна плата за місяць складає 5000 грн.

22 серпня 2017 року ОСОБА_1 подав голові житлово-побутової комісії Управління СБУ у Львівській області рапорт про взяття на квартирний облік (а.с.16-17 т.1), в якому просив розглянути питання щодо зарахування його та членів його сім`ї на квартирний облік, відповідно до статті 45 ЖК Української РСР, пункту 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до першочергової квартирної черги та відповідно до пункту 2 та пункту 3 частини першої статті 46 ЖК Української РСР до позачергової квартирної черги за місцем проходження військової служби 1 ГВ (з дислокацією м. Львів) 6 управління (з дислокацією м. Рівне) ГУ ВКР ДКР СБ України.

14 листопада 2017 року ОСОБА_1 подано рапорт до начальника Управління СБУ у Львівській області (а.с.47 т.1), в якому він просив вжити заходів з винесення на розгляд питання щодо постановки на квартирний облік під час позачергового засідання ЖПК Управління СБУ у Львівській області.

Листом Управління СБУ у Львівській області від 27 червня 2018 року

№62/19-613п ОСОБА_1 повідомлено про те, що рішенням житлово-побутової комісії Управління СБУ у Львівській області, оформленим протоколом №2 від 15 червня 2018 року, йому відмовлено в зарахуванні на квартирний облік Управління (а.с.54 т.1).

Згідно з протоколом №2 від 15 червня 2018 року засідання житлово-побутової комісії Управління СБУ у Львівській області (а.с.55 т.1), підставою для відмови послугувала відсутність реєстрації у м.Львові, як це передбачено п.15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській PCP, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470.

18 липня 2018 року ОСОБА_1 подав скаргу на ім`я начальника Управління СБУ у Львівській області про скасування рішення житлово-побутової комісії, у відповідь на яку листом Управління СБУ у Львівській області від 17 серпня 2018 року повідомлено про відсутність підстав для перегляду рішення житлово-побутової комісії від 15 червня 2018 року (а.с.59-60, 62-63 т.1).

Одночасно роз`яснено, що ОСОБА_1 та члени його родини можуть бути зарахованими на квартирний облік, як потребуючі поліпшення житлових умов у будь-якому населеному пункті в межах території обслуговування органу соціального захисту населення, в якому вони перебувають на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб.

Статтею 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

У частині першій статті 4, частині першій статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Отже, набувши відповідно до статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» статусу внутрішньо переміщеної особи згідно довідки Шевченківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради № від 28 серпня 2017 року, позивач має останню реєстрацію місця проживання у АДРЕСА_1 .

Відповідно до абзацу дев`ятого статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» (в редакції закону на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що документами, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, є: паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

Окрім цього, відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З наведеного слід дійти висновку, що житловим законодавством визначено умови для реалізації особами закріпленого конституційного права на житло у спосіб визнання їх такими, що потребують покращення житлових умов, а для взяття на квартирний облік по місцю проходження військової служби підзаконним нормативним актом ставитися умова про реєстрацію місця проживання, відтак, така умова суперечить приписам статей 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та статті 33 Конституції України, яка гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність реєстрації місця проживання особи самі по собі не можуть бути підставою для відмови у реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі для осіб, які набули статусу внутрішньо переміщеної особи.

Таким чином, ураховуючи наведені вище норми матеріального права й підтверджену довідкою Шевченківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради № від 28 серпня 2017 року останню реєстрацію місця проживання позивача у АДРЕСА_1 , у зв`язку із взяттям на облік внутрішньо переміщених осіб, а також ту обставину, що за попереднім місцем проходження військової служби в СБУ позивач не забезпечувався службовим (постійним) житлом, колегія суддів доходить висновку, що відповідач незаконно відмовив позивачу у взятті його разом із членами сім`ї на квартирний облік в м. Львові за новим місцем проходження військової служби на підставі його рапорту, який відповідно до вимог закону повинен бути розглянутий у місячний строк.

Незаконність відмови відповідача у зарахуванні позивача ОСОБА_1 з членами його сім`ї на квартирний облік у м. Львові, за місцем проходження військової служби позивача, підтверджується й листом Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки СБУ від 21 липня 2018 року (а.с.74 т.1).

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Управління СБУ у Львівській області щодо не розгляду у місячний термін рапорту від 22.08.2017 року про прийняття на квартирний облік, визнання протиправним рішення житлово-побутової комісії, оформленого протоколом №2 від 15.06.2018 року, про відмову в зарахуванні ОСОБА_1 на квартирний облік, визнання за ним права на зарахування разом із членами сім`ї на квартирний облік в Управлінні СБУ у Львівській області за рапортом від 22.08.2017 року з 22.09.2017 року та зобов`язання зарахувати позивача із членами його сім`ї на квартирний облік за рапортом від 22.08.2017 року з 22.09.2017 року, підлягають задоволенню.

Що ж стосується решти позовних вимог, то необхідно зазначити наступне.

Порядок оренди житлових приміщень для військовослужбовців СБУ визначений Інструкцією про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Служби безпеки України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженою наказом Служби безпеки України №792 від 06.11.2007 року.

Пунктом 7.1 цієї Інструкції (в редакції, чинній на момент звернення позивача із рапортом від 21.08.2017 року) передбачено, що центральне управління, його підрозділи, органи, заклади та установи СБУ орендують житло (ліжко-місця чи кімнати в гуртожитках, квартири тощо) для військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби, військовослужбовців рядового, сержантського та старшинського складу) у разі відсутності в них житла за місцем проходження служби.

Підрозділами, відповідальними за виконання заходів, передбачених розділами VІІІХ цієї Інструкції (далі відповідальні підрозділи), є:

ПГЗ стосовно військовослужбовців Центрального управління СБУ, крім підрозділів, зазначених в абзаці четвертому цього пункту;

Департамент оперативного документування, Центр спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів, Головне управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки, Військово-медичне управління, регіональні органи, а також заклади і установи СБУ, які є розпорядниками бюджетних коштів, стосовно військовослужбовців, які проходять військову службу в цих підрозділах, органах, закладах та установах СБУ.

Згідно з пунктом 7.2 Інструкції, для укладення договору оренди житлового приміщення військовослужбовець подає рапорт начальнику відповідального підрозділу, органу, закладу чи установи СБУ, до якого додається, зокрема, проект договору оренди житлового приміщення, який укладатиметься між орендодавцем та відповідальним підрозділом, органом, закладом чи установою СБ України, з визначенням розмірів орендної плати та житлово-комунальних послуг; довідка житлово-побутової комісії про перебування (неперебування) на квартирному обліку військовослужбовця, для якого орендується житло, та інші документи.

Згідно з пунктом 7.3 Інструкції, проект договору має бути підписаний орендодавцем і попередньо погоджений відповідними підрозділами фінансового, правового забезпечення та підрозділом, відповідальним за господарське забезпечення (в ПГЗ уповноваженою посадовою особою згідно з посадовими інструкціями).

Підстави для відмови в укладенні договору оренди визначені в пункті 7.4 Інструкції.

Договори оренди та договори про передачу орендованого приміщення в тимчасове користування передаються до фінансових підрозділів відповідальних підрозділів (п.7.10 Інструкції).

Зареєстровані договори оренди житлових приміщень є підставою для здійснення розрахунків.

Відповідно до п.8.1 Інструкції, грошова компенсація за піднайом (найом) житлового приміщення (далі грошова компенсація) виплачується щомісяця (у поточному місяці за попередній): особам офіцерського складу у разі, коли вони не забезпечені житловими приміщеннями за місцем проходження військової служби, не отримали за рахунок держави грошової компенсації за належне їм для отримання житлове приміщення та перебувають на квартирному обліку, а також якщо підрозділ, орган, заклад та установа СБ України не орендує для них та членів їх сімей житло;

Згідно з п.8.2. Інструкції, виплата вказаної грошової компенсації здійснюється в межах бюджетних призначень, затверджених для цих потреб підрозділам, органам, закладам та установам СБ України, в розмірах та на умовах, визначених Порядком виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними житлових приміщень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року №450.

Згідно з п.8.3 Інструкції, грошова компенсація виплачується відповідальними підрозділами, починаючи з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту на виплату грошової компенсації незалежно від дати видання наказу СБ України, наказу органу, закладу та установи СБ України.

Пунктом 8.4 Інструкції визначено, що для отримання грошової компенсації військовослужбовець (курсант) подає рапорт начальнику відповідального підрозділу разом з документами, перелік яких визначено пунктом 5 Порядку.

Видатки на оренду житлових приміщень та компенсацію за піднайом (найом) житлових приміщень здійснюються за рахунок бюджетних асигнувань, які передбачені СБ України на відповідні цілі (п.9.1).

Фінансування витрат на оренду житлових приміщень та компенсацію за піднайом (найом) житлових приміщень здійснюється відповідальними підрозділами у межах асигнувань, затверджених кошторисами та планами асигнувань загального фонду Державного бюджету України (п.9.2).

Компенсація за піднайом (найом) житлового приміщення здійснюється на підставі копії договору піднайму (найму, оренди) житлового приміщення, укладеного між військовослужбовцем та наймодавцем (орендодавцем, наймачем, який здає житлове приміщення в піднайом) житлового приміщення згідно із законодавством, а також оригіналів банківських квитанцій (прибуткових касових ордерів чи інших документів, що підтверджують факт здійснення військовослужбовцем оплати вартості піднайму (найму)), які надаються відповідному фінансовому підрозділу (п.9.3).

У разі якщо розмір плати військовослужбовця за піднайом (найом) житлового приміщення є вищим, ніж максимальний розмір грошової компенсації, встановлений відповідно до законодавства України за піднайом (найом) житлового приміщення, військовослужбовцю здійснюється компенсація у максимальному розмірі.

У разі якщо розмір плати військовослужбовця за піднайом (найом) житлового приміщення є нижчим, ніж максимальний розмір грошової компенсації, встановлений відповідно до законодавства України за піднайом (найом) житлового приміщення, військовослужбовцю здійснюється компенсація у фактичному розмірі витрат, здійснених за піднайом (найом) житлового приміщення.

Пунктом 9.4 Інструкції передбачено, що конкретний розмір орендної плати, в межах якого можуть здійснюватися видатки за договорами оренди, що укладаються підрозділами, органами, закладами та установами СБ України з орендодавцями, та грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення визначаються щороку відповідним наказом Центрального управління СБ України про бюджетну політику.

Отже, названими вище нормативно-правовими актами визначений порядок оренди житлових приміщень для військовослужбовців СБУ та виплати їм грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення, якого позивач не дотримався, і з вимогою щодо оренди житлового приміщення та/або виплати грошової компенсації до відповідального підрозділу СБУ не звертався.

Таким чином, за встановлених обставин справи, правових підстав для присудження позивачу грошової компенсації за найм житла за спірний період немає, як і немає правових підстав для віднесення понесених позивачем витрат по оплаті оренди житла до матеріальних збитків, оскільки в цій частині вирішення спору підстав для висновку про порушення відповідачем прав позивача немає.

З наведених вище мотивів, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 квітня 2019 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України у Львівській області щодо не розгляду у місячний термін рапорту ОСОБА_1 від 22.08.2017 року про прийняття на квартирний облік.

Визнати протиправним рішення Управління Служби безпеки України у Львівській області згідно протоколу житлово-побутової комісії від 15.06.2018 року №2 про відмову в зарахуванні ОСОБА_1 на квартирний облік.

Визнати за ОСОБА_1 право на зарахування разом із членами сім`ї на квартирний облік в Управлінні Служби безпеки України у Львівській області за рапортом від 22.08.2017 року з часу подачі рапорту з урахуванням терміну розгляду звернення з 22.09.2017 року.

Зобов`язати Управління Служби безпеки України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 та членів його сім`ї: дружину ОСОБА_4 , дочку ОСОБА_5 , на квартирний облік за рапортом від 22.08.2017 року з 22.09.2017 року.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 22 жовтня 2021 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М.Копняк

А.В. Ніткевич