Єдиний унікальний номер судової справи 477/1609/16-ц
Номер провадження 22-з/812/183/21
У Х В А Л А

16 листопада 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддівсудової палати в цивільних справах:

головуючого: Лисенка П.П.,

суддів: Самчишиної Н.В. та Серебрякової Т.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 в частині роз`яснення рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 22 червня 2017 року по справі №477/1609/16-ц,

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи №477/1609/16-ц між суддями Миколаївського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року, заяву ОСОБА_1 , в частині роз`яснення рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 22 червня 2017 року по справі №477/1609/16-ц, розподілено колегії суддів у складі: Лисенко П.П. - головуючий суддя, судді: Самчишина Н.В. та Серебрякова Т.В.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов висновку, що вказана заява про роз`яснення судового рішення підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 березня 2019 року у справі №9901/34/19 (провадження №11-82заі19) виходила з того, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) судочинства, а також його завданню. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, заява ОСОБА_1 містить образливе висловлювання на адресу суддів, яке перебуває поза нормальним стилем спілкування, у першу чергу, у діловому мовленні, що використовується в офіційному спілкуванні (між установами, окремою особою і установою, між посадовими особами тощо).

Використання вжитого ОСОБА_1 висловлювання виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що, наприклад, у розумінні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) констатується як зловживання правом на подання заяви. Так цей Суд, застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу ЄСПЛ вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року, заява № 67208/01; «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року, заяви №№61164/00 і 18589/02; «Guntis Apinis проти Латвії» від 20 вересня 2011 року, заява № 46549/06).

Звертаючись до суду з відповідними процесуальними документами, заявникові хоч і надано право викладати їх на власний розсуд з дотриманням загальних вимог щодо форми та змісту, проте це не дає йому права свавільно використовувати неоднозначні звертання до учасників процесу, що можуть слугувати виявом неповаги до честі, гідності цих осіб, а також власні судження, твердження, роздуми, які трактуються двозначно та образливо в цілому, що є неприпустимим та свідчить про зловживання ним своїми процесуальними правами.

Згідно частини третьої статті 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що подання ОСОБА_1 заяви про роз`яснення рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 22 червня 2017 року, яке містить образливе висловлювання на адресу суддів, є зловживанням заявником своїми процесуальними правами, а тому така заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст.44, 271 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 22 червня 2017 року по справі №477/1609/16-ц залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий П.П. Лисенко

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова