Ухвала

Іменем України

09 листопада 2021 року

Смт Краснопілля

Справа № 578/1112/21

Провадження № 2-о/578/36/21

Краснопільський районний суд Сумської області в складі судді КОСАР А. І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснопілля Сумської області цивільну справу окремого провадження

за заявою ОСОБА_1 /далі заявник /,

заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області /далі заінтересована особа/

про встановлення фактів, що мають юридичне значення

учасники судового процесу:

секретар судового засідання - ЛИТВИН А. В.

та установив:

21.10.2021 заявник ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення фактів:

- належності їй трудової книжки Серії НОМЕР_1 виданої 06 червня 1984 року на ім`я (далі мовою оригіналу на російській мові) « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » з виправленням на прізвище « ОСОБА_4 »;

- належності їй трудової книжки Серії НОМЕР_2 виданої 16 грудня 1994 року на ім`я (далі мовою оригіналу на російській мові) « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Ухвалою судді Краснопільського районного суду Сумської області /далі суд/ від 25 жовтня 2021 року вданій справі відкрито провадження та призначено до розгляду у судове засідання на 08:30 год. 09.11.2021.

09.11.2021 суд постановив ухвалу з занесенням до протоколу судового засідання про розгляд справи у відсутність учасників справи.

Згідно з частиною першою статті 318 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК/ у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

За приписами статті 48 Кодексу законів про працю України основним документом, який підтверджує трудову діяльність працівника, є трудова книжка.

Згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року N 58 працівник повинен звернутися до роботодавця, який неправильно зробив запис у трудовій книжці. Якщо на час звернення роботодавця не існує, працівник звертається до правонаступника або до вищого за підпорядкуванням органу. Якщо відсутні зазначені органи працівник звертається до архівних установ.

У ході судового розгляду суд встановив, що метою встановлення фактів, що мають юридичне значення, є отримання пенсії.

Проте, заява не відповідає вимогам статті 318 ЦПК: документально не підтверджені причини неможливості іншим шляхом, окрім судового, встановити дані факти.

Заявник зазначає, що на день звернення до суду з заявою вона перебуває на обліку у центрі зайнятості, а підприємства, які видавали трудові книжки Серії НОМЕР_1 та Серії НОМЕР_2 зробили неправильні записи, ліквідовані і відсутні їх правонаступники, тому у неї немає можливості іншим шляхом, окрім судового, встановити дані факти.

Будь які довідки з цього питання, у тому числі з архівних установ, відсутні.

У заяві також не зазначені підприємства, які видавали трудові книжки Серії НОМЕР_1 та Серії НОМЕР_2 , і з наявних у матеріалах справи їх копій, також відсутня ця інформація.

Згідно з частиною одинадцятою статті 187 ЦПК суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

За викладеного, суд доходить до висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,без руху з наданням їй можливості усунути вищевказані недоліки, які можуть бути усунуті шляхом приведення заяви у відповідність до вимог статті 318 ЦПК.

При цьому суд зауважує, що залишення заяви без руху не є обмеженням права заявника на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання заявником цих вимог та прийнятності заяви після відкриття провадження у справі.

Керуючись статтями 187, 260, 261, 318, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

Постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення,- залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заява залишається без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. І. КОСАР