РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 року

м. Рівне

Справа № 569/3763/21

Провадження № 22-ц/4815/1313/21

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Шимківа С.С.,

суддів: - Боймиструка С.В., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання - Ковальчук Л.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Комунальний заклад "Обласне бюро судово-медичної експертизи" Рівненської обласної ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 липня 2021 року (ухвалене у складі судді Харечка С.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Обласне бюро судово-медичної експертизи" Рівненської обласної ради про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Комунального закладу "Обласне бюро судово-медичної експертизи" Рівненської обласної ради про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 291 857,02 грн..

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у період роботи з 01.01.2017р. по 01.05.2020р. на посаді завідуючого відділу чергових судово-медичних експертів лікаря судово-медичного експерта Комунального закладу "Обласного бюро судово-медичної експертизи" Рівненської обласної ради, під час здійснення чергувань він був залучений до роботи у вихідні та святкові дні. Стверджує, що у цей час займався виконанням своїх звичайних трудових обов`язків у рамках своєї професії, кваліфікації, посади, тобто у рамках трудового договору та йому не було виплачено заробітну плату за чергування у вихідні, святкові та неробочі дні. Також просить стягнути з відповідача 12000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 липня 2021 року у задоволені позову ОСОБА_1 до Комунального закладу "Обласне бюро судово-медичної експертизи" Рівненської обласної ради про стягнення заборгованості по заробітній платі - відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодного підтверджуючого документу, що у визначені графіками дні, які він додає до матеріалів справи, він безперервно протягом 24 годин знаходився в обласному бюро судово-медичної експертизи за адресою: м. Рівне, вул. Драгоманова, 9а. У період роботи з 2017 року по 2020 рік позивач із заявами про надання відгулів до роботодавця не звертався, відгули не надавалися. Оскільки спеціальна грошова компенсація за чергування не передбачена законом, тому відсутні підстави для стягнення заборгованості по заробітній платі. За таких обставин, місцевий суд не встановив правових підстав для стягнення заборгованості по оплаті праці за чергування у вихідні та святкові дні, оскільки позивач залучався до чергування у передбачений посадовою інструкцією графік чергувань, що входило до його функціональних обов`язків, інших доказів стосовно перебування позивача на роботі у вихідні та святкові дні, за які можлива компенсації у подвійному розмірі, позивачем не надано.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не враховані норми чинного законодавства України та обставини, які є важливими для правильного вирішення справи по суті. Наголошує, що у період з 2017 по 2020 рік він був залучений до здійснення чергувань у вихідні та святкові дні, у ході яких він займався виконанням своїх звичайних трудових обов`язків у рамках своєї професії, кваліфікації, посади, тобто в рамках трудового договору. Покликається на норми законодавства, які на його думку регулюють оплату роботи працівника у вихідні, святкові та неробочі дні, а також на положення Колективного договору, схваленого загальними зборами трудового колективу КЗ "Обласного бюро судово-медичної експертизи" Рівненської обласної ради. Зауважує, що у жодному табелі обліку робочого часу належним чином не засвідчено проведених ним чергувань за період з 2017 по 2020 рік, однак з них видно, що за відповідні періоди він відпрацьовував місячну норму робочого часу, а отже чергування здійснювалися ним понад місячну норму робочого часу. Відсутність належного ведення відповідачем обліку робочого часу у табелях обліку робочого часу, жодним чином не спростовує той факт, що він відпрацював чергування, які припали на вихідні, святкові та неробочі дні. Стверджує, що у відповідності до розкладу роботи бюро, чергування здійснювалося ним у вихідні та святкові дні протягом 24 годин. Відпрацьовані ним чергування йому не були оплачені ні у грошовому вимірі, ні шляхом надання відповідних відгулів та будь-яким іншим чином не були компенсовані. Звертає увагу, що його жодного разу не було притягнуто до дисциплінарної відповідальності або за відсутність на робочому місці під час чергувань, які припали на вихідні, неробочі або святкові дні, або за те, що він порушує трудову дисципліну.

З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві відповідач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення місцевого суду - без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 01 грудня 2016 року позивача було переведено на посаду завідувача відділу чергових судово-медичних експертів на якій він перебував до 05 травня 2020 року, що підтверджується копіями наказів №118-к від 01 грудня 2016 року та №72-ос від 24 квітня 2020 року, які наявні у матеріалах справи.

Відповідно до п. 2.4. Положення про облікову політику Комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради, затвердженого Наказом від 03.01.2017 року № 1 та погодженого Начальником Обласного управління охорони здоров`я Рівненської облдержадміністрації, підставою для нарахування заробітної плати є такі первинні документи: табелі обліку робочого часу, кадрові накази про призначення та звільнення працівників, накази про відпустку, накази про надання (скасування) доплат і надбавок до заробітної плати, лікарняні листи, тощо.

Підсумковий облік робочого часу та оплата праці згідно графіків чергувань у закладі не застосовується.

У табелі робочого часу, затвердженого наказом Держкомстату України від 15.12.2008 року №489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» відображено кількість годин, які позивач відпрацьовував (чергував згідно посадової інструкції) щоденно. У підсумковому рядку вказана кількість відпрацьованих днів.

Саме на підставі цих даних проводилося нарахування заробітної плати. Чергування проводилося в межах місячної норми відпрацьованих годин, інша інформація у табелі не зазначалася.

Як вбачається із доданої до матеріалів справи посадової інструкції завідуючого відділу чергових судово-медичних експертів лікаря-судово-медичного експерта, а саме п. 2.3, у відповідності до розкладу роботи бюро, чергування здійснюється: у робочі дні - з 18.00 год. до 24.00 год. та з 00 год. до 09.00 год. у вихідні та святкові дні - з 09.00 год. до 24.00 год. та з 00.00 год. до 09.00 год..

З даною посадовою інструкцією позивач був ознайомлений, про що свідчить його підпис.

Відповідно до п. 12 Розділу III Колективного договору між адміністрацією і профспілковим комітетом комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради на 2018-2023 року, виїзди на місця подій лікарів-судово-медичних експертів бюро у складі слідчо-оперативних груп підрозділів національної поліції в Рівненській області здійснюється працівниками відділу чергових судово-медичних експертів, який створений з 01 грудня 2016 року.

Згідно п. 9 Розділу III Колективного договору, для лікарів судово-медичних експертів при п`ятиденному робочому тижні встановлюється 6-годинний робочий день, при якому навантаження на тиждень складає 30 год.

Як вбачається із долучених до позовної заяви табелів обліку робочого часу, жодного разу за період з 01 грудня 2016 року по 05 травня 2020 року позивачем не перевищено тижневої норми відпрацьованих годин.

Також, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 3 квітня 1993 р. № 245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», робітники, спеціалісти і службовці державних підприємств, установ і організацій мають право працювати за сумісництвом, тобто виконувати, крім своєї основної, іншу роботу на умовах трудового договору.

Відповідно до ст. 102-1 КЗпП України, працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу.

Умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій визначаються Кабінетом Міністрів України

Крім основної посади - завідувача відділу чергових експертів, ОСОБА_1 за його заявою надавалося сумісництво лікаря судово-медичного експерта у відділі експертизи трупів на 0,5 ставки (тобто 3 години на день), що підтверджується Тарифікаційними списками працівників комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради за 2017-2019 року. Стосовно нарахування та оплати праці за роботу за сумісництвом у позивача спору не виникало.

Таким чином, позивачу нараховувалася та виплачувалася заробітна плата за основною посадою завідувача відділу чергових експертів - 1 ставка та за сумісництво лікаря судово-медичного експерта у відділі експертизи трупів - 0,5 ставки.

Статтями 12, 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Державною службою України з питань праці Управління держпраці у Рівненській області, було проведено інспекційну перевірку у відповідача за зверненням позивача та складено акти від 16 січня 2020 року та 21 липня 2020 року, згідно яких слідує що відповідачем не було допущено жодних порушень законодавства щодо оплати праці позивачу.

Перевіркою було встановлено, що чергування належать до функціональних обов`язків позивача, що передбачено у п.2.3 посадової інструкції позивача та графік чергування визначений у самій посадовій інструкції з якою всі працівники, у тому числі позивач, були ознайомленні завчасно, про що свідчить також підпис позивача на посадовій інструкції.

Згідно наказу КЗ "Обласне бюро судово-медичної експертизи" від 01.02.19 №04/1-од чергування у вихідні і не робочі дні працівниками судово-медичних експертиз проводяться відповідно до затвердженого керівником графіком чергувань і кожен місяць поточного року, відгули за чергування надаються за погодженням з керівником бюро, шляхом написання заяви відповідним працівником.

Даний наказ погоджений рішенням профспілковою комітету відповідача від 01.02.2019 (протокол №1 засідання профкому від 01.02.2019р.).

У ході розгляду справи місцевим судом, свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 показали, що необхідність чергування полягала у забезпеченні виїзду експертів у випадку необхідності із слідчо-оперативною групою, для цього був створений відділ чергових судово-медичних експертів. Працюючи за сумісництвом експерти отримували відповідну заробітну плату. Щодо чергувань у святкові, вихідні дні пояснили, що у графіках чергувань у закладі навпроти прізвища експерта було вказано номер його телефону, копія такого графіку була в чергового поліції. При виникненні потреби експерту телефонували і він з`являвся на виклик. Враховуючі специфіку роботи експерта ніхто не перевіряв чи знаходиться експерт цілодобово на базі бюро. Також, свідки пояснили, що у зв`язку з відсутністю фінансування, адміністрацією було узгоджено, що за відпрацьовані вихідні та святкові дні можна було брати відгули.

Згідно ст. 71 КЗпП України, графік чергування затверджується роботодавцем за погодженням з профспілковим органом. Залучення працівників до чергування провадиться за письмовим наказом (розпорядженням) роботодавця, в якому мають передбачатися дні відпочинку, що надаються працівникам за чергування.

Відповідно до вимог ст. 107 КзПП, оплата праці у святковий і неробочий день провадиться за години, фактично відпрацьовані у святковий і неробочий день. На бажання працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку.

Наказом №04/1-од від 01 лютого 2019 року Про компенсацію за чергування у вихідні, святкові і неробочі дні зазначено: Чергування у вихідні, святкові та неробочі дні, компенсувати лікарям-судово-медичним експертам шляхом надання відгулу протягом найближчих 10 днів тієї самої тривалості, що і чергування.

З наведеного вбачається, що чергування у вихідний день не підлягає оплаті, а за нього надається відгул і в табелі обліку використання робочого часу ці години чергування не зазначаються.

Графіки чергувань судово-медичних експертів КЗ "Обласне бюро судово-медичної експертизи" складалися самим же позивачем та затверджувались начальником бюро за погодженням з профспілковим органом.

Залучення працівників до чергування регулюється постановою Секретаріату ВЦРПС від 02.04.1954 № 233 «Про чергування на підприємствах і в установах», яка діє в Україні відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РС «від 12.09.1991 № 1545 в частині, яка не врегульована законодавством України.

Чергування полягає в обов`язку працівника знаходитися на визначеному роботодавцем робочому місці з метою вирішення невідкладних питань, не пов`язаних з трудовими обов`язками цього працівника, а також передачі інформації. У відповідності до вищевказаних нормативно-правових актів, якщо працівник залучається до чергування у вихідний чи святковий день, йому повинен бути наданий відгул протягом найближчих 10 днів.

Відтак, чергування у вихідний день не підлягає оплаті, а за нього надається відгул.

Разом з цим, ОСОБА_1 не надано жодного підтверджуючого документу, що у визначені графіками дні він безперервно протягом 24 годин знаходився в обласному бюро судово-медичної експертизи за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, позивач у період роботи з 2017 року по 2020 рік із заявами про надання відгулів до роботодавця не звертався, тому відгули не надавались.

Оскільки, спеціальна грошова компенсація за чергування не передбачена законом, тому відсутні підстави для стягнення заборгованості по заробітній платі.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду про відсутність правових підстав для стягнення заборгованості по оплаті праці за чергування у вихідні та святкові дні, оскільки ОСОБА_1 залучався до чергування у передбачений посадовою інструкцією графік чергувань, що входило до його функціональних обов`язків.

Інших доказів стосовно перебування позивача на роботі у вихідні та святкові дні, за які можлива компенсації у подвійному розмірі, позивачем не надано.

Покликання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, зокрема, на висновки судово-медичних експертиз трупів, які були виконані ним під час чергувань у святкові, неробочі та вихідні дні у період з 01.01.2017 року по 01.06.2020 року та твердження про те, що під час здійснення чергувань він займався виконанням своїх звичайних трудових обов`язків у рамках своєї професії, кваліфікації, посади не заслуговують на увагу.

Такі доводи позивача не відповідають обставина справи, оскільки він звернувся із позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі за посадою завідувача відділу чергових експертів.

Відповідно до п. 2.4.8. Посадової інструкції Завідувача відділу чергових судово-медичних експертів лікаря судово-медичного експерта Крамара Віктора Івановича, для отримання оперативних даних з метою проведення першочергових слідчих дій, експерт вправі проводити розтини тіл у встановленому порядку (за попереднім узгодженням із завідувачем відділу чи керівництвом бюро), як продовження слідчої дії (огляд трупа на місці його виявлення) лише в присутності слідчого, а також приймати участь у інших слідчих діях.

Проте, з висновків експертиз вбачалося, що ОСОБА_1 проводив розтини трупів та експертні дослідження не як завідувач відділу чергових судово-медичних експертів, а як лікар-судово-медичний експерт (за сумісництвом), оскільки у жодному висновку експерта не зазначено, що таке дослідження проводилося в присутності слідчого, як невідкладна слідча дія.

До аналогічних висновків, за подібних правовідносин, дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 26.11.2018 року (справа № 489/4153/16-ц).

Установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими, спростовуються встановленими судом обставинами справи, по своїй суті зводяться до незгоди скаржника із висновками суду та ґрунтуються на переоцінці доказів, які були досліджені та оцінені судом з додержанням норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Заразом, суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судовим рішенням на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (Hirvisaari v. Finland ("Гірвісаарі проти Фінляндії", п. 32).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

За таких обставин, підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 12 листопада 2021 року.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Хилевич С.В.