АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року

м. Чернівці

справа № 723/2158/19

провадження 822/322/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,

суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.,

секретар Паучек І.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , Чудейська сільська рада Сторожинецького району Чернівецької області,

третя особа Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції в Чернівецькій області,

апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30 грудня 2020 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Бужора В.Т.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Чудейської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом знесення самочинного будівництва, скасування реєстрації права власності та рішення органу місцевого самоврядування.

Посилалась на те, що їй на праві власності належить житловий будинок в АДРЕСА_1 , який вона побудувала на підставі будівельного паспорту №516/107 та рішення виконкому Чудейської сільської ради від 14 жовтня 1983 року на земельній ділянці, яка надана їй в користування та з винесенням в натурі на місцевості.

Вказувала, що у 2014 році відповідач ОСОБА_2 , без відповідних дозвільних документів, самовільно побудував бетонну огорожу та господарську будівлю літньої кухні-альтанки на земельній ділянці, яка їй належить, в безпосередній близькості до належного їй житлового будинку. Прохід між будинком і стіною кухні-альтанки становить близько 80 см. Внаслідок цього потрапляння сонячних променів в житлові кімнати першого поверху її будинку стало неможливим та суттєво знижено в житлових кімнатах другого поверху.

Зазначала, що за допущені порушення при будівництві бетонної огорожі та літньої кухні-альтанки відповідач притягувався до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановою інспектора будівельного нагляду УДАБІ в Чернівецькій області від 28 листопада 2018 року. Також у ході перевірки було встановлено, що зазначені об`єкти відповідач побудував з порушенням пожежних та санітарних норм, а саме відстань між об`єктом та будівлею сусідньої земельної ділянки складає 0,76 м., чим порушено вимоги п.1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466, п. 6.1.40, п. 6.1.41 та п.15.2.2 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування забудови території».

Просила суд:

- визнати рішення державного реєстратора Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Мінтенка В.Г. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44571965 від 12 грудня 2018 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна, житловий будинок АДРЕСА_2 , який складається з житлового будинку літ. «А-І», тераси літ. «а», ганку літ. «а1», навісу літ. «Б», сараю літ. «В,Г,Д», гаража літ. «Е», убиральні літ. «Є», бані літ. «Ж», ганку з козирком літ. «ж», воріт з хвірткою №1, огорожі №2, огорожі №3, криниці №4, альтанки №5, вигрібної ями №6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 245) незаконним та скасувати;

- визнати п. 1.2 рішення Чудейської сільської ради від 17 травня 2019 року №109-25/2019 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передачу їх безоплатно у власність» в частині затвердження технічної і документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості) та передачі її безоплатно у власність ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а саме, земельної ділянки площею 0,1073 га, кадастровий номер :02:002:0728, яка розташована по АДРЕСА_3 незаконним та скасувати;

- усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,08 га, яка виділена їй згідно акту винесення земельної ділянки індивідуальному забудовнику від 02 грудня 1983 року та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення за рахунок ОСОБА_2 , зведених на земельній ділянці, об`єктів самочинного будівництва господарської будівлі альтанки №5 збудованої з бетонну, площею, 27,5 кв.м.) та огорожі, які знаходяться на відстані 75-80 см від будинку ОСОБА_1 .

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном та скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності.

Посилався на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами розташований в АДРЕСА_3 , які розташовані на земельній ділянці площею 0.1073 га, що належить йому на праві приватної власності кадастровий номер :02:002:0728 з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. По сусідству з ним в будинку №18 в цьому ж провулку проживає ОСОБА_1 , яка в 2008-2010 роках самочинно побудувала двоповерховий будинок, який розміщений у безпосередній близькості до межі його земельної ділянки.

Вказував, що згідно будівельного паспорта ОСОБА_1 було дозволено будівництво одноповерхового будинку із трьома кімнатами, житловою площею 40,7 кв. м., а по факту нею збудовано, згідно технічного паспорта двоповерховий житловий будинок із шістьма кімнатами, загальною площею 229,4 кв. м.

Зазначав, що за вказані порушення допущені при будівництві будинку ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності посадовою особою УДАБІ у Чернівецькій області від 10 грудня 2018 року.

Просив суд:

- усунути йому перешкоди у користуванні житловим будинком з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_3 та земельною ділянкою площею 0,1073 га, кадастровий номер :02:002:0728 цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 здійснити перебудову самочинно збудованого житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до будівельного паспорту № 516/107 на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику ОСОБА_1 , та вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, а у разі відсутності технічної можливості здійснити таку перебудову чи у разі відмови ОСОБА_1 від здійснення такої перебудови знести самочинно збудований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати запис № 29164108 від 27 листопада 2018 року про проведену в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30 грудня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Чудейської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області про усунення перешкод у користуванні земельною, шляхом знесення самочинного будівництва, скасування реєстрації права власності та рішення органу місцевого самоврядування відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном та скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 в первісному позові та ОСОБА_2 в зустрічному позові не надали належних та допустимих доказів щодо порушення своїх прав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення об`єктів самочинного будівництва, визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора та Чудейської сільської ради та прийняти нове рішення в даній частині, яким задовольнити позов.

Змінити рішення в мотивувальній частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , шляхом виключення з мотивувальної частини рішення посилання на те, що «з технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 від 08 квітня 2019 року вбачається, що бетонна огорожа та альтанка збудовані ОСОБА_2 з порушенням відстані до межі земельної ділянки з ОСОБА_1 .

Вирішити питання про судові витрати.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, судом не надано оцінку доказам, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення прийшов до помилкового висновку, що експертний висновок не може бути прийнятий судом як доказ, оскільки експерт не зазначив про його попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, що призвело до висновків, які не відповідають обставинам справи.

Суд при ухваленні рішення не врахував та не досліджував обставини, що позивач ОСОБА_1 повністю дотрималась вимог будівельного паспорта щодо відстані належного їй житлового будинку до межі між своєю земельною ділянкою та земельною ділянкою відповідача ОСОБА_2 .

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником житлового будинку, з належними до нього будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 /а.с.245,246 т.1/.

Вказаний житловий будинок збудовано ОСОБА_1 на підставі будівельного паспорту №516/107 та рішення виконкому Чудейської сільської ради від 14 жовтня 1983 року на земельній ділянці, яка надана їй в користування та з винесенням в натурі на місцевості /а.с.21-34 т.1/.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами розташований в АДРЕСА_3 , які розташовані на земельній ділянці площею 0.1073 га, що належить йому на праві приватної власності кадастровий номер :02:002:0728 з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд /а.с.184-185 т.1/.

22 листопада 2018 року головним державним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної у Чернівецькій області складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 у зв`язку із виявленням, що ОСОБА_2 у 2014 році виконано будівельні роботи без реєстрації повідомлення про початок будівельних робіт /а.с.53-55 т.1/.

22 листопада 2018 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з вимогою усунути допущенні порушення до 22 січня 2019 року /а.с.59-60 т.1/.

Постановою Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області від 28 листопада 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною ч.4 статті 96 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250 грн. /а.с.56-58 т.1/.

10 грудня 2018 року головним державним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної у Чернівецькій області складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку із виявленням, що ОСОБА_1 виконує будівельні роботи з будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд з відхиленням від затвердженого будівельного паспорта /а.с.61-62 т.2/.

10 грудня 2018 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області видано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт /а.с.60 т.2/.

Постановою Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області від 14 грудня 2018 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною ч.4 статті 96 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. /а.с.63-64 т.2/.

Відповідно до висновку експерта Чернівецького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами комплексної судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №72/73/21-29 від 31 серпня 2021 року, за результатами проведеного експертного дослідження зроблено такі висновки:

відстань між житловими будинками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , №18 та АДРЕСА_5 , відповідає відстані між вказаними житловими будинками, відповідно до ІХ проектного розташування, яке визначене в плані забудови земельної ділянки ОСОБА_1 та в акті виносу в натурі земельної ділянки індивідуальному забудовнику від 02.12.1983 року виданого на підставі рішення виконавчого комітету Межирічської сільської ради народних депутатів №12 від 11.08.1983 року на ім`я ОСОБА_1 , які містяться в будівельному паспорті забудови земельної ділянки ОСОБА_1 від 06.1 ОЛ 983 року, виданому на підставі рішення виконавчого комітету Сторожинецької міської ради народних депутатів;

накладання земельної ділянки площею 0,08 га, яка була надана ОСОБА_1 , на підставі рішення загальних зборів колгоспу імені «Ватутіна» №5 від 16.06.1983 року, яке в подальшому було затверджене рішенням виконавчого комітету Межирічської сільської Ради народних депутатів №12 від 11.08.1983 року, та земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0728, яка безоплатно була передана у власність ОСОБА_2 , на підставі рішення XXV позачергової сесії VII скликання Чудейської сільської ради №109-25/2019 від 17 травня 2019 року, та, зокрема, зведеної на ній споруди альтанки АДРЕСА_6 , має місце;

визначити конфігурацію, межі та площу фактичного накладання не надається можливим, оскільки наявні в матеріалах справи документи на земельну ділянку, виділену ОСОБА_1 , розташовану по АДРЕСА_1 , - рішення загальних зборів колгоспу імені «Ватутіна» №5 від 16.06.1983 року, яке в подальшому було затверджене рішенням виконавчого комітету Межирічської сільської Ради народних депутатів №12 від 11.08.1983 року та акт винесення земельної ділянки індивідуальному забудовнику від 02.12.1983 року на підставі зазначеного рішення - не містять даних про їх точне місце розташування (а саме координат поворотних точок меж земельної ділянки);

при цьому можливо констатувати, що споруда альтанка № 5 в домоволодінні АДРЕСА_5 , повністю або частково розташована на земельній ділянці площею 0,08 га, яка була надана ОСОБА_1 , на підставі рішення загальних зборів колгоспу імені «Ватутіна» №5 від 16.06.1983 року, яке в подальшому було затверджене рішенням виконавчого комітету Межирічської сільської Ради народних депутатів № 12 від 11.08.1983 року;

зведення господарської споруди-альтанки №5 та бетонної огорожі в домоволодінні АДРЕСА_5 не відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва /том 4/.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Щодо первісного позову ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом знесення самочинного будівництва, скасування реєстрації права власності та рішення органу місцевого самоврядування

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом знесення самочинного будівництва за необгрунтованістю, суд першої інстанції виходив з того, що збудувавши житловий будинок з господарськими будівлями з порушенням вимог будівельних норм і правил щодо розташування об`єктів будівництва до межі земельної ділянки, ОСОБА_1 спровокувала виникнення конфліктної ситуації, порушила вимоги добросусідства.

З таким висновком суду першої інстанції повністю не погоджується колегія суддів.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Звертаючись до суду з позовом у цій справі, ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідач ОСОБА_2 без відповідних дозвільних документів, самовільно спорудив бетонну огорожу та господарську будівлю літньої кухні-альтанки на земельній ділянці, яка їй належить, в безпосередній близькості до належного їй житлового будинку. Прохід між будинком і стіною кухні-альтанки становить близько 80 см. Внаслідок цього потрапляння сонячних променів в житлові кімнати першого поверху її будинку стало неможливим та суттєво знижено в житлових кімнатах другого поверху.

На підтвердження свої позовних вимог, ОСОБА_1 посилалася на висновки органів будівельного контролю, якими встановлено, що спірні будівлі побудовані ОСОБА_2 з порушенням пожежних та санітарних норм, а саме відстань між об`єктом та будівлею на сусідній земельній ділянці складає 0,76 м, чим порушено вимоги п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466, п.6.1.40, п. 6.141 та п.15.2.2 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування забудови території».

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих приписах, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат.

З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

Отже, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, статті 4 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Збудований об`єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України, а саме: якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; якщо така забудова порушує права інших осіб; якщо проведення перебудови об`єкта є неможливим; особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення.

Розглядаючи позови про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості відповідно до вимог статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та положень частини сьомої статті 376 ЦК України, суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об`єкта та чи відмовляється ця особа від такої перебудови.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), допустиме лише за умови, якщо неможливо здійснити перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Отже, позивач зобов`язаний був довести факт самочинності будівництва, порушення його прав як власника суміжної земельної ділянки та обґрунтованості захисту його прав лише у такий спосіб як знесення.

На підтвердження заявлених позовних вимог, ОСОБА_1 надала суду висновок земельно-технічної експертизи №18123 від 27 лютого 2019 року, проведений на її замовлення експертом Лещишиним В.В.

Згідно частини шостої статті 106 ЦПК України експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Частина п`ята вказаної статті передбачає, що у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Висновок експерта №18123 від 27 лютого 2019 року не містить відомостей про те, що експерт ОСОБА_4 обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.

Отже, висновок експерта №18123 від 27 лютого 2019 року наданий позивачкою на підтвердження заявлених позовних вимог не є належним та допустимим доказом, тому обґрунтовано судом першої інстанції відхилений.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 27 квітня 2021 року у справі було призначено комплексну судову земельно-технічну та будівельно-технічну експертизи.

Згідно з висновком експерта Чернівецького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами комплексної судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №72/73/21-29 від 31 серпня 2021 року накладання земельної ділянки площею 0,08 га, яка була надана ОСОБА_1 та земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0728, яка безоплатно була передана у власність ОСОБА_2 , та, зокрема, зведеної на ній споруди альтанки АДРЕСА_6 , має місце. Визначити конфігурацію, межі та площу фактичного накладання не надається можливим, оскільки наявні в матеріалах справи документи на земельну ділянку, виділену ОСОБА_1 , розташовану по АДРЕСА_1 , не містять даних про їх точне місце розташування (а саме координат поворотних точок меж земельної ділянки).

При цьому експертом констатовано, що споруда альтанка № 5 в домоволодінні АДРЕСА_5 , повністю або частково розташована на земельній ділянці площею 0,08 га, яка була надана ОСОБА_1 , на підставі рішення загальних зборів колгоспу імені «Ватутіна» №5 від 16 червня 1983 року, яке в подальшому було затверджене рішенням виконавчого комітету Межирічської сільської Ради народних депутатів № 12 від 11 серпня 1983 року.

Вказане спростовує доводи ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 самовільно споруджено бетонну огорожу та господарську будівлю літньої кухні-альтанки на належній їй земельній ділянці.

Водночас висновком експертизи №72/73/21-29 від 31 серпня 2021 року встановлено, що зведення господарської споруди-альтанки № 5 та бетонної огорожі в домоволодінні АДРЕСА_5 не відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва.

Також ОСОБА_1 в позовній заяві та апеляційній скарзі посилалася на те, що прохід між будинком і стіною кухні-альтанки становить близько 80 см, внаслідок цього потрапляння сонячних променів в житлові кімнати першого поверху її будинку стало неможливим та суттєво знижено в житлових кімнатах другого поверху.

Однак на підтвердження вказаних доводів, ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів, враховуючи те, що висновок експерта Лищишина В.В., на якій вона посилалася, визнано судами неналежним доказом. Водночас питання щодо визначення рівня інсоляції належного житлового будинку, при призначенні експертизи апеляційним судом, ОСОБА_1 не ставилось.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Пред`являючи позов до суду, ОСОБА_1 не врахувала, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та не надала до суду доказів, які б підтверджували те, що неможливо здійснити перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами.

Позивачка ОСОБА_1 також не надала суду належних та допустимих доказів того, що проведення перебудови спірного нерухомого майна є неможливим.

Тому апеляційний суд приходить до висновку про відсутність передбачених статтею 376 ЦК України підстав для задоволення позовних вимог.

Не зважаючи на наведене, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що остання збудувавши житловий будинок з господарськими будівлями з порушенням вимог будівельних норм і правил щодо розташування об`єктів будівництва, спровокувала виникнення конфліктної ситуації, порушивши вимоги добросусідства, що є підставою для зміни рішення та викладення його мотивувальної частини у редакції цієї постанови.

Водночас позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішення державного реєстратора та п. 1.2 рішення Чудейської сільської ради від 17 травня 2019 року №109-25/2019 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передачу їх безоплатно у власність» є похідними вимогами від встановлення наявності порушення прав позивачки спірними будівлями, тому також не підлягають задоволенню.

Крім того, ОСОБА_1 просила скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на об`єкти, які не були предметом розгляду у даній справі.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем за зустрічним позовом не доведено порушення його прав та інтересів, здійсненим ОСОБА_1 самочинним будівництвом та реєстрацією права власності на нього.

При цьому суд зазначив, що ОСОБА_2 здійснено побудову бетонної огорожі та альтанки у 2014 року, а ОСОБА_1 здійснено будівництво житлового будинку та споруд в період 1986-1990 років.

З технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 від 08 квітня 2019 року вбачається, що бетонна огорожа та альтанка збудовані ОСОБА_2 з порушенням відстані до межі земельної ділянки з ОСОБА_1 . Отже розміщуючи зазначені будови з порушенням пожежних та санітарних вимог, ОСОБА_2 , міг та повинен був передбачити настання негативних наслідків для своєї та сусідньої будови.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Цивільне законодавство України визначає, що одним із способів захисту права власності є негаторний позов.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18), серед способів захисту речових прав цивільне законодавства виокремлює усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України). Вказаний спосіб захисту може бути реалізований шляхом подання негаторного позову.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном.

Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод.

Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Захист речового права шляхом пред`явлення позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (негаторного позову) є можливим носієм речового права і передбачає доведення позивачем наступних обставин: 1) належність позивачу речового права, з приводу захисту якого він звертається до суду; 2) порушення цього права, його невизнання чи оспорювання; 3) вчинення цих дій саме відповідачем.

Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом, ОСОБА_2 посилався на те, що ОСОБА_1 самочинно побудувала двоповерховий будинок, який розміщений у безпосередній близькості до межі його земельної ділянки. За вказані порушення допущені при будівництві будинку ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності посадової особою УДАБІ у Чернівецькій області.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року в справі № 6-137цс14 зроблено висновок, що «правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак, суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від встановленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. У справі, яка переглядається, судами встановлено, що об`єкт нерухомості збудований особою на земельній ділянці, що не була відведена у встановленому порядку для цієї мети. Разом із тим, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог особи, яка не є власником земельної ділянки, на якій зведено об`єкт нерухомості, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд касаційної інстанції, не встановив, яким чином порушуються права зазначеної особи, хоча для правильного застосування статей 376, 386, 391 ЦК України встановлення цього факту є обов`язковим».

Таким чином, право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають органи державної влади, органи місцевого самоврядування і інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, а також у разі порушення прав інших осіб право на звернення до суду мають такі особи за умови, що вони доведуть наявність порушеного права.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

На підтвердження свої позовних вимог, ОСОБА_2 посилалася на висновки органів будівельного контролю, якими встановлено, що ОСОБА_1 виконує будівельні роботи з будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд з відхиленням від затвердженого будівельного паспорта.

Проте вказаний факт сам по собі не є достатньою підставою для задоволення позову, оскільки ОСОБА_2 не довів порушення його прав, свобод чи інтересів внаслідок такого будівництва.

При цьому є безпідставною вимога ОСОБА_1 про виключення з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції посилання на технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 від 08 квітня 2019 року з якої вбачається, що бетонна огорожа та альтанка збудовані ОСОБА_2 з порушенням відстані до межі земельної ділянки з ОСОБА_1 .

З наявних у матеріалах справи доказів та встановлених судами обставин, не вдалося можливим визначити конфігурацію, межі та площу фактичного накладання належних сторонам земельних ділянок.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення в частині вирішення первісного позову ОСОБА_1 ухвалено частково без додержання норм матеріального права, що є підставою для зміни рішення в цій частині та викладення його мотивувальної частини у редакції цієї постанови.

В решті рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Оскільки апеляційний суд частково змінює оскаржуване судове рішення, але виключно у частині мотивів його прийняття, то розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 374,376,381,382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Змінити мотивувальну частину рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30 грудня 2020 року в частині відмови в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Чудейської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом знесення самочинного будівництва, скасування реєстрації права власності та рішення органу місцевого самоврядування, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови - 20 листопада 2021 року.

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: Н.Ю. Половінкіна

О.О. Одинак