КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2021 року

м. Київ

справа №371/366/19

провадження № 22-ц/824/13911/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ»

відповідач - ОСОБА_1

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» - Кучера Антона Васильовича

на рішення Миронівського районного суду Київської області від 22 липня 2021 року у складі судді Капшук Л.О.

у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди через несанкціоноване відновлення газопостачання, -

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2019 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» через свого представника Кучера Антона Васильовича звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь матеріальну шкоду через несанкціоноване відновлення газопостачання в сумі 25 660 гривень 04 копійки.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що відповідач на підставі укладеного публічного договору з розподілу природнього газу є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

21 квітня 2017 року на підставі акту № 107 газопостачання відповідачу було припинено шляхом встановлення заглушки та пломби. Остання перевірка пломби та заглушки працівниками ПАТ «Київоблгаз» проводилася 24 листопада 2017 року.

05 березня 2018 року було виявлено, що ОСОБА_1 несанкціоновано (самовільно) відновив газопостачання.

Факт несанкціонованого відновлення газоспоживання відповідачем зафіксований в Акті про порушення № 865 від 05 березня 2018 року.

Питання несанкціонованого споживання природного газу відповідачем розглядалося на засіданні комісії по розгляду актів про порушення 19 квітня 2018 року. Відповідач на засідання комісії не з`явився, а тому засідання комісії відбулося за відсутності відповідача. За результатами розгляду Акту про порушення № 865 від 05 березня 2018 року прийнято рішення про його задоволення в повному обсязі та складено Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості на суму 25 660,04 грн.

Вартість не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являлася до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, була зазначена в окремому платіжному рахунку оператора ГРМ, який відправлявся споживачу 21 квітня 2018 року поштою рекомендованим листом для оплати та відшкодування завданої шкоди.

На підставі викладеного, просило позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 22 липня 2021 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись з указаним рішенням, 25 серпня 2021 року представник Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» - Кучер А.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції було встановлено, що відповідач був ознайомлений з актом про відключення об`єкту (газових приладів) від 21 квітня 2017 року № 107, а також встановлено, що 24 листопада 2017 року працівниками ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» в присутності відповідача проведено перевірку пломби та заглушки та встановлено цілісність пломби.

Звертає увагу суду на те, що вищевказані факти, встановлені судом першої інстанції, свідчать про те, що припинення газопостачання відбулося законно, а відповідач усвідомлював, що самовільно зривати пломбу та відновлювати газопостачання заборонено.

Вважає, що акт про порушення № 865 від 05 березня 2018 року складений і підписаний двома працівниками ПАТ «Київоблгаз» в присутності відповідача, що є достатнім доказом фіксації відновлення газопостачання.

Крім того, вказує, що зазначення дати і часу засідання Комісії носить допоміжний, інформативний характер. При складанні акту про порушення працівниками ПАТ «Київоблгаз» було зазначено, що про засідання Комісії «буде повідомлено додатково», що було зроблено рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 15 березня 2018 року за № Сл-100-КМ, який був отриманий відповідачем.

Посилається на те, що розрахунок нарахованої суми, наведеної в акті розрахунку від 19 квітня 2018 року проводився з огляду на наявність зареєстрованих в приміщенні (об`єкті газопостачання) п`яти осіб, виходячи зі старого Типового договору про надання послуг з газопостачання, в якому було зазначено кількість зареєстрованих в даному приміщенні осіб, а оскільки наданий розрахунок відповідачем не оскаржувався, суд мав задовольнити позовні вимоги частково, оскільки відповідач є співвласником будинку згідно договору купівлі-продажу від 25 серпня 2009 року.

Щодо висновку суду першої інстанції про відсутність доказів вини відповідача у несанкціонованому відновленні газопостачання, оскільки він є співвласником лише 1/2 частини будинку, який є об`єктом газоспоживання, апелянт зазначає, що договір про надання послуг з розподілу і постачання газу був укладений в 2009 році з одним зі співвласників за згодою іншого співвласника будинку, а тому вважає, що відповідач діяв від імені усіх співвласників даного будинку.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо форми та змісту апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не надходило.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд апеляційної скарги проводиться у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем та досліджені судом докази вказують на неналежне оформлення акту про порушення, а також порушення порядку розгляду акту на комісії та нарахування суми збитків.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно ліцензії, прийнятої рішенням №1079 від 23 червня 2011 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» здійснює розподіл природного газу, газу (метану) вугільних родовищ.

Вказана обставина підтверджується даними ліцензії Національної комісії регулювання електроенергетики України від 30 червня 2011 року серії АГ № 507469, повідомлення Національної комісії регулювання електроенергетики України № 9256/21/61-15 від 01 вересня 2015 року та копії постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України № 855 від 29 червня 2017 року про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «Київоблгаз» (а.с. 6-14).

Відносини між суб`єктами ринку природного газу та Оператором газорозподільних систем регулюються нормами Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30 вересня 2015 року.

Відповідачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25 серпня 2009 року належить частка житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , в якому він зареєстрований та проживає. Іншим співвласником будинку є ОСОБА_2 .

Таким чином, відповідач є співвласником об`єкту споживання природного газу - житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані обставини підтверджуються даними договору купівлі-продажу, посвідченого за реєстровим номером 1409 приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Товмач О.М. 25 серпня 2009 року (а.с.15) та даними публічного договору з розподілу природного газу (а.с. 16-21).

За даними робочого проекту газопостачання житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого на замовлення ОСОБА_1 , опалювальна площа будинку становить 60 кв.м. У будинку встановлено газове обладнання: плита газова, котел газовий (а.с.22-23).

21 квітня 2017 року проведено відключення вказаного об`єкту від газопостачання шляхом від`єднання відводу газопроводу з встановленням інвентарної заглушки на ввідному газопроводі та пломби. Факт відключення зафіксований в акті про відключення об`єкту (газових приладів) від 21 квітня 2017 року № 107. З указаним актом ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його підпис (а.с. 25).

24 листопада 2017 року працівниками ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз», в присутності абонента ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено перевірку пломби та заглушки. Перевіркою встановлено цілісність пломби (а.с. 28).

05 березня 2018 року представниками Миронівської дільниці Кагарлицької ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем, яке виявилося у самовільному відновленні газопостачання шляхом зриву пломби на крані на ввідному газопроводі.

У зв`язку з цим, працівниками газового господарства було складено відповідний акт про порушення № 865 від 05 березня 2018 року, згідно якого показання лічильника (ЗВТ) на дату складання акту: 14022,80 куб.м. Порушення усунене шляхом установки заглушки та пломби на вводі та припинення газопостачання (а.с. 30).

Разом з актом про порушення працівниками ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» 05 березня 2018 року були складені акти про усунення порушення та № 69 про відключення об`єкту. За даними вказаного акту причиною припинення газопостачання зазначено зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі в будинок, пошкодження або зняття інвентарних заглушок. Відключення проведено шляхом механічного від`єднання відводу газопроводу від діючого газопроводу з встановленням інвентарної заглушки на ввідному газопроводі та пломби № 00272787. На момент складання акту на об`єкті був встановлений лічильник газу: типорозмір G-2,5, номер 04044357, 2009 року виготовлення, на якому зафіксовано показники 14022,80 (а.с. 31-32).

Акти про порушення,про відключення об`єкту (газових приладів) та про усунення порушення від 05 березня 2018 року були підписані представниками ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» Мартиненко М.В. та Пилипенка А.В . Підпис споживача ОСОБА_1 в акті відсутній. Запис «Від підпису відмовився» відповідно до примітки до акту про порушення, в місці підпису споживача відсутній (а.с. 30-32).

19 квітня 2018 року за наслідками розгляду факту виявленого порушення комісією по розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем на підставі акту про порушення № 865 від 05 березня 2018 року було складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Відповідно до вказаного акту, з приводу виявленого порушення, що полягало в несанкціонованому відновленні газопостачання, комісією розраховано суму збитків, завданих порушенням позивача, у розмірі 25660 грн. 04 коп. Необлікований об`єм природного газу за період з 25 листопада 2017 року по 04 березня 2018 року за ціною закупівлі природного газу оператором ГРМ становить 2129,97 куб.м.

На засіданні комісії споживач ОСОБА_1 був відсутній, про час та місце проведення засідання комісії був повідомлений листом від 15 березня 2018 року № СЛ-100-кш.

Вказані обставини підтверджуються даними протоколу № 865 засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу від 19 квітня 2018 року, акту - розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 19 квітня 2018 року (а.с. 33), розрахунку нарахованої суми, наведеної в акті-розрахунку за станом на 19 квітня 2018 року (а.с. 45) та листа Миронівської дільниці ФЕГГ по експлуатації газового господарства від 15 березня 2018 року № СЛ-100-кш (а.с. 46).

Відповідно до даних фіскального чеку та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення Миронівською дільницею Кагарлицької філії відповідачу ОСОБА_1 направлено 21 квітня 2018 року поштове відправлення, яке він отримав 28 квітня 2018 року (а.с.53).

Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являлася до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, була внесена до відомостей про фінансовий стан по особовому рахунку споживача ОСОБА_1 № НОМЕР_1 та зазначена в окремому платіжному рахунку на оплату оператора ГРМ № 865 від 19 квітня 2018 року (а.с. 44,49).

27 грудня 2018 року позивачем відповідачу було виставлено вимогу про сплату суми 25 660 грн 04 коп., в якій встановлено граничний термін сплати суми заборгованості не пізніше 14 січня 2019 року (а.с. 51).

Відомості про сплату матеріальної шкоди у розмірі 25 660 грн 04 коп. в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України «Про ринок природного газу», споживач зобов`язаний: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Закон України «Про ринок природного газу» визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.

Правила експлуатації та доступу до газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG визначені в кодексі газотранспортної системи, кодексі газорозподільних систем, кодексі газосховища, кодексі установки LNG, що затверджуються Регулятором. Така норма закріплена в пункті 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу».

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначені в Кодексі газорозподільних систем, затвердженому Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі Кодекс ГРС).

Кодексом газорозподільних систем (в редакції, що була чинною на час складення акту про порушення та розгляду вказаного акту на засіданні комісії) визначено, що несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу.

Пунктом 1 глави 2 розділу XI Кодексу ГРС визначено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать в тому числі несанкціоноване відновлення газоспоживання.

Згідно пункту 2 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Згідно пункту 2 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем акт про порушення після пред`явлення представником оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

За змістом пунктів 4, 7, 8 глави 5 розділу XI Кодексу, у разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням.

Під час складання акта про порушення, акта про усунення порушення, акта про припинення/відновлення газопостачання тощо представниками Оператора ГРМ обов`язково фіксуються та зазначаються у вищезазначених актах показання лічильника газу (ЗВТ), за винятком випадків відмови у доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

Згідно з пунктом 10 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС, споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.

За правилами пунктів 11, 12 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС, за результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акту про порушення. При задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

При складанні акта-розрахунку враховується таке: 1) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу; 2) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період після 01-го числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення, включається в баланс поточного календарного місяця за загальними правилами і вважається об`ємом постачання природного газу споживачу його діючим постачальником. Виключенням є об`єм природного газу, нарахований несанкціонованому споживачу та споживачу, у якого відсутній постачальник, вартість якого має бути компенсована Оператору ГРМ за цінами закупівлі ним природного газу в поточному календарному місяці; 3) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу має бути віднятий об`єм природного газу, фактично сплачений споживачем протягом періоду порушення. Виключенням є несанкціонований відбір природного газу поза охопленням комерційного вузла обліку; 4) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу пільги та субсидії, на які має право побутовий споживач, не враховуються.

Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

Проте, вказаних правил позивачем не дотримано.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, акт про порушення № 865 від 05 березня 2018 року у порушення вимог пунктів 4, 7, 8 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільих систем, підписаний лише двома представниками оператора ГРМ і не підписаний споживачем, не містить запису «від підпису відмовився» із засвідченням такого запису представником органу місцевого самоврядування чи фіксацією відеозйомкою. За таких обставин вказаний акт за правилами пункту 4 глави 5 розділу XI Кодексу не може вважатися дійсним і бути підставою для нарахування відповідачу вартості необлікованого обєму природного газу.

До того ж, матеріалами справи встановлено, що в акті про порушення № 865 від 05 березня 2018 року відсутні відомості про дату та час засідання комісії. З повідомлення оператора ГРМ від 15 березня 2018 року, яким відповідач викликався на засідання комісії, не можливо встановити особу, яка зробила запис про його отримання, даних про направлення вказаного повідомлення засобами поштового зв`язку відповідачу позивачем не надано.

При цьому, згідно копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, особа отримала поштове відправлення лише 28 квітня 2018 року, у той час, коли засідання комісії відбулося 19 квітня 2018 року.

Окрім того, як вбачається з розрахунку нарахованої суми, наведеної в акті розрахунку від 19 квітня 2018 року, розрахунок проводився з огляду на наявність зареєстрованих у приміщенні (об`єкті газопостачання) п`яти осіб. Проте, даних про склад сім`ї відповідача чи про осіб, що зареєстровані за вказаною адресою, матеріали справи не містять.

Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як зазначено в частині 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вказані норми процесуального права вказують на необхідність доведення стороною, що звернулась до суду, належними та допустимими доказами вимог, що нею заявлені.

Таким чином, зважаючи на викладене, колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що допущені позивачем порушення правил Кодексу газорозподільних систем при оформленні виявленого порушення, врученні споживачу складених відносно нього письмових документів, повідомленні споживача про засідання комісії з розгляду акту про порушення та невірно обрахований розмір збитку є підставою для відмови у задоволенні заявленого позову, у зв`язку з його необґрунтованістю.

Разом з тим, позивач не позбавлений права повторно, з дотриманням порядку притягнення особи до відповідальності, пред`явити відповідачу вимогу щодо оплати несанкціоновано використаного газу.

Інші доводи скарги висновків суду не спростовують та є фактично повторенням доводів позовної заяви, яким суд у своєму рішенні дав належну правову оцінку

Отже, доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду щодо встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції, який їх спростував.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що місцевий суд повно, всебічно та об`єктивно дослідив обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону.

Обставин, які б свідчили про наявність підстав для сумніву у правильності висновків суду першої інстанції, в апеляційній скарзі не наведено.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» - Кучера Антона Васильовича - залишити без задоволення.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 22 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.В. Желепа

О.Ф. Мазурик