Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2021 Справа №607/4517/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суді В.М. Братасюка

за участю секретаря О.І. Паславської

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 грудня 2016 року Тернопільським міським ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції, актовий запис 2213.

Також просить суд визначити місце проживання дитини сторін спору ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з позивачкою.

Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося з причини різних характерів та переконань, тривалий час сторони спору не проживають сім`єю, не ведуть спільного господарства, не пов`язані сімейним побутом, а тому, оскільки шлюб з відповідачем носить виключно формальний характер, позивач вважає, що їх сім`я розпалася остаточно. Вважає, що визначення місця проживання дитини разом з матірю, відповідатиме інтересам доньки.

В судове засідання позивач з`явився, позов підтримує й просить вимогу задовольнити.

Відповідач в судове засідання в судове засідання не з`явився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце судового розгляду, заперечень на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, а, відтак, за зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини:

Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 грудня 2016 року Тернопільським міським ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції, актовий запис 22.

Від шлюбу у сторін є спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра проживає разом з позивачкою за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них.

На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що матеріалами справи доведено, що сторони не проживають сім`єю, не ведуть спільного господарства, оскільки позивач підтримує викладені в позові обставини, натомість відповідач не бажає з`явитися до суду та пояснити можливі мотиви задля збереження шлюбу; клопотань про визначення строку на примирення сторонами спору не заявлено.

Відтак суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, як такий, збереження якого суперечитиме інтересам сторін спору.

Відповідно до ст. З Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою BP України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері, є Закон України «Про охорону дитинства», норми якого узгоджуються із вищеназваними положеннями Конвенції «Про права дитини» та, на переконання суду, не можуть тлумачитися звужено.

Частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України передбачено обов`язкову участь органу опіки та піклування при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд враховує зміст висновку органу опіки та піклування, затверджений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 24.09.2021 року, яким рекомендовано визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з позивачкою ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Жодних доказів на підтвердження переваг визначення місця проживання дитини сторін спору разом з батьком ОСОБА_2 , судом не здобуто.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 161 Сімейного Кодексу України

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (с. Чистилів Тернопільського району Тернопільської області), зареєстрований 29 грудня 2016 року Тернопільським міським ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції, актовий запис 2213.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матірю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 гривень судового збору сплаченого при зверненні до суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою

заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк