У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2021 Справа №607/17485/21

25 жовтня 2021 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що не підлягає до виконання виконавчого напису у справі №607/6910/19, оскільки в розрахунку невиправлено арефметичні помилки у відповідності до наказу за №126 від 17 травня 2004 року.

Одночасно позивачем подано заяву про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали суду, для усунення недоліків, а саме: надати належним чином оформлену позовну заяву із зазначенням позовних вимог, зокрема який саме виконавчий напис позивач просить визнати таким, що не підлягає до виконання, сплатити судовий збір у розмірі 908 грн. та надати оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору. При цьому, судом із наданих доказів не встановлено наявності пільг та підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Також роз`яснено, що у випадку виконання позивачем вищевказаних вимог ухвали у визначений термін, позовна заява буде вважатись поданою у день первісного подання її до суду. Інакше заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Встановлено, що позивач у встановлений строк та станом на день винесення ухвали вимоги ухвали суду від 04 жовтня 2021 року, не виконав.

На виконання вимог зазначеної ухвали позивачем подано заяву, в якій, окрім іншого, останній просить звільнити його від сплати судового збору. Зазначає, що предметом пред`явленого позову є захист трудових та соціальних прав. Позов подано ним як споживачем та робітником, у зв`язку з порушенням його трудових прав. Крім цього, вказує, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір». У випадку незвільнення, просить повернути позовну заяву.

Встановлено, що позивачем не зазначено та не надано доказів на підтвердження наявності підстав для звільнення останнього від сплати судового збору на підставі вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та про наявність пільг встановлених ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Із наданих суду матеріалів позову не вбачається, що дана справа пов`язана із захистом прав споживача чи трудових прав. Самі по собі доводи позивача про те, що предметом позову є захист трудових прав, прав споживача, не є підставою для звільнення останнього від сплати судового збору.

Стосовно всіх інших доводів позивача суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, судом встановлено, що позивачем не виконано вимог ухвали судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2021 року, а саме: не надано належним чином оформлену позовну заяву із зазначенням позовних вимог, зокрема, який саме виконавчий напис позивач просить визнати таким, що не підлягає до виконання; не сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. та не надано оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведені вимоги Закону, а також те, що станом на день винесення ухвали недоліки позивачем не усунуті, вважаю, що подана заява підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання повернути позивачу, на підставі вимог ч. 3 ст.185 ЦПК України.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 25 жовтня 2021 року.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька