Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1136/20 Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 10 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №279/1136/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі у власність частки земельної ділянки, визнання права власності,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, ухвалене 11 лютого 2021 року суддею Шульгою О.М. у м. Коростені,

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив провести розподіл земельної ділянки загальною площею 0,2267 га з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:008:0008, за яким виділити йому в натурі у власність 47/100 частки вказаної земельної ділянки, а ОСОБА_2 - 53/100.

Обґрунтовував вимоги тим, що він 12 лютого 1981 року уклав шлюб з ОСОБА_2 . Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 серпня 2016 року у справі №279/2155/16-ц шлюб між ними розірвано.

В період перебування в шлюбі ними придбаний житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

10 січня 2008 року на його ім`я отримано державний акт на право власності на спірну земельну ділянку.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 лютого 2019 року у справі №279/2730/18 проведено поділ спільного майна подружжя -житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 та виділено: ОСОБА_2 коридор 1-1 площею 5,6 кв.м, вартістю 7850 грн, жилу кімнату 1-2 площею 16,3кв.м, вартістю 22850 грн, жилу кімнату 1-5 площею 12,1 кв.м, вартістю 16963 грн, кладову 1-6 площею 4,2 кв.м, вартістю 5888 грн, кухню 1-7 площею 8,3 кв.м, вартістю 11636 грн, гараж Г площею 26,7 кв.м, вартістю 18139 грн, погріб п/г,п площею 26,7кв.м, вартістю 14960 грн, що становить 53/100 ідеальної частки, з визнанням права власності на вказане майно та йому ( ОСОБА_1 ) виділено жилу кімнату 1-3 площею 10,2 кв.м, вартістю 14299 грн, жилу кімнату 1-4 площею 18,0 кв.м, вартістю 25234 грн, сарай Б площею 49,8 кв.м, вартістю 28985 грн, літню кухню Б1,б площею 19,2 кв.м, вартістю 16830 грн, погріб п/б1 площею 4,1 кв.м, вартістю 1870 грн, туалет Т площею 1,4 кв.м, вартістю 1496 грн, що становить 47/100 ідеальної частки, з визнанням права власності на вказане майно. Зобов`язано здійснити відповідні переобладнання.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 23 вересня 2019 року вказане рішення суду доповнено наступним змістом: «Зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 обладнати виділені їм частини будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 окремими (автономними) системами електропостачання та слабких струмів, газопостачання, водопостачання, водовідведення та опалення».

У подальшому після проведення державної реєстрації права власності між сторонами у справі почали виникати конфлікти, і вони не можуть дійти згоди щодо порядку користування спірною земельною ділянкою.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 лютого 2021 року, з урахуванням ухвали суду від 30 березня 2021 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Виділення земельної ділянки ОСОБА_2 проведено по варіанту №3 розподілу земельної ділянки, згідно висновку експерта №252/12-2020. Виділено ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 1065,0 кв.м (0,1065 га), що на схемі позначена під №3 (зображена жовтим кольором), яка проходить по точках: 5-4-18-19-20-21-22-15-14-13-9-8-7-6-5, зі сторонами : 1,0м -6,69м -1,39м -0,08м -9,02м -1,18м -30,17м -9,63м -9,64м -40,83м -8,54м -30,76м -7,61м -5,33м, визнано право власності на вказане майно. Виділено ОСОБА_2 земельні ділянки загальною площею 1202,0 кв.м (0,1202 га), а саме: ділянку площею 523,0 кв.м (0,0523 га), що на схемі позначена під №1 (зображена зеленим кольором), яка проходить по точках: 21-22-15-16-1-2-3-4-18-19-20-21, зі сторонами:1,18м-30,17м-5,41м-11,91м-18,81м-6,5м-3,34м-6,69м-1,39м-0,08м-9,02м, ділянку площею 679,0 кв.м (0,0679 га), що на схемі позначена під №2 (зображена зеленим кольором), яка проходить по точках:13-12-11-10-9-13, зі сторонами: 16,87м-39,85м-2,12м-14,71м-40,83м, визнано право власності на вказане майно. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення в частині поділу земельної ділянки за варіантом №3, згідно висновку експертизи №252/12-2020 від 16 грудня 2020 року та ухвалити в цій частині нове судове рішення, здійснивши поділ земельної ділянки за варіантом №1 вказаного висновку експертизи, за яким виділити у власність Позивачу земельну ділянку загальною площею 1065,0 кв.м (0,1065 га), що на схемі позначена №2 (жовтого кольору) з відповідними точками, виділити у її власність земельну ділянку загальною площею 1202,0 кв.м (0,1202 га), що на схемі позначена № 1 (зеленого кольору) та вирішити питання розподілу судових витрат.

Зазначила, що не погоджується з варіантом №3 поділу земельної ділянки, який істотно відрізняється від варіанту №1 та №2, оскільки лише за варіантом №3 здійснюється поділ спірної земельної ділянки на три частини, в двох інших варіантах вона поділяється на дві частини. Поділ за варіантом №3 зумовлює більш вигідне становище тієї сторони, якій виділяється цілий земельний масив, розташований в одному місці, а не складові земельної ділянки, які розташовані окремо і лише сукупно відповідають певній площі.

Під час виїзду експерта для огляду на місце розташування земельної ділянки у присутності сторін, був узгоджений сторонами як найбільш прийнятний варіант для поділу № 1, оскільки була врахована конфігурація всіх будівель розташованих на ній та мереж та можливість проходу і проїзду до них через основні та додаткові ворота. Варіантом №1 передбачена можливість користування сторонами колодязем, який знаходиться на земельній ділянці, а варіант №3 - позбавляє її такої можливості.

Крім того по варіанту поділу №3, вона позбавлена можливості користуватись частиною своїх приміщень, (навісом літ «Н», сараєм літ «Ж»), оскільки лінія поділу земельної ділянки проходить під навісом і поділяє його навпіл та обмежує доступ до сараю. Точка 15 відображена на схемі варіанту 3 поділяє навпіл ворота (через які здійснюється заїзд через другі ворота, доставляються в опалювальний сезон паливні брекети та дрова). Внаслідок розподілу по варіанту №3 її каналізаційна труба знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_1 , що унеможливлює її експлуатацію та обслуговування. Підтвердженням наведеного є те, що експертом в варіанті поділу № 2 частина земельної ділянки, на якій знаходять другі ворота для проїзду, поруч колодязь для води та каналізаційна труба залишались в спільному користуванні сторін, оскільки виділення її частини позивачу призведе до порушення її прав.

Вважає, що поділ земельної ділянки має бути здійсненний із врахування особливостей поділу розташованих на ній будівель. При поділі за варіантом №3 їй необхідно переробити каналізаційну систему частини будинку, перенести в`їзні ворота, переробити сарай, крім того, вона змушена буде проходити до другої земельної ділянки через земельну ділянку Позивача або зробити інший вхід/в`їзд до неї з іншого боку.

Всі наведені вище зміни, на думку скаржника, передбачають витрати матеріалів та виконання робіт, додаткових матеріальних витрат, що в силу її віку та скрутного матеріального становища є недопустимим. Тому, варіант №1 поділу земельної ділянки вважає найбільш прийнятним та менш затратним для обох сторін.

ОСОБА_2 також зауважила, що висловити свою думку щодо бажаного варіанту поділу земельної ділянки вона не мала можливості, оскільки ухвалу про поновлення провадження у справі від 08 лютого 2021 року не отримувала.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали. Позивач ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнав, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 серпня 2016 року у справі №279/2155/16-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.8).

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 лютого 2019 року у справі №279/2730/18 проведено поділ спільного майна подружжя - житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 між співвласниками згідно першого варіанту поділу, визначеного висновком експерта №839/01.19 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, виділивши:

ОСОБА_2 : коридор 1-1 площею 5,6 кв.м, вартістю 7850 грн, жилу кімнату 1-2 площею 16,3 кв.м, вартістю 22850 грн, жилу кімнату 1-5 площею 12,1 кв.м, вартістю 16963 грн, кладову 1-6 площею 4,2 кв.м, вартістю 5888 грн, кухню 1-7 площею 8,3 кв.м, вартістю 11636 грн, гараж Г площею 26,7 кв.м, вартістю 18139 грн, погріб п/г,п площею 26,7 кв.м, вартістю 14960 грн, що становить 53/100 ідеальної частки, з визнанням право власності на вказане майно;

ОСОБА_1 : жилу кімнату 1-3 площею 10,2 кв.м, вартістю 14299 грн, жилу кімнату 1-4 площею 18,0 кв.м, вартістю 25234 грн, сарай Б площею 49,8 кв.м, вартістю 28985 грн, літню кухню Б1,б площею 19,2 кв.м, вартістю 16830 грн, погріб п/б1 площею 4,1 кв.м, вартістю 1870 грн, туалет Т площею 1,4 кв.м, вартістю 1496 грн, що становить 47/100 ідеальної частки, з визнанням права власності на вказане майно.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4786 грн компенсації вартості частини будинку.

Зобов`язано ОСОБА_2 замурувати дверну пройму між приміщеннями 1-2 та 1-4, замурувати дверну пройму між приміщеннями 1-2 та 1-3.

Зобов`язано ОСОБА_1 обладнати прохід між кімнатою 1-3 та 1-4, до кімнати 1-3 прибудувати тамбур глибиною 1,5 м, прибудований тамбур обладнати дверною проймою з подальшим встановленням дверного подвійного блоку відповідно до вимог ДБН для здійснення проходу з вулиці в ізольовану частину, прохід з тамбура в кухню обладнати з віконної пройми, перетворивши його на дверну пройму з подальшим встановленням дверного блоку; кімнату 1-3 переобладнати під кухню, відповідно до норм ДБН, сарай Б-1 (площею 33,0) кв.м переобладнати під гараж, в торцевій частині сараю літ.Б-1 пробити пройму для воріт з наступним встановленням металевих або дерев`яних воріт (а.с. 9-10, 67-68).

Постановою Житомирського апеляційного суду від 23 вересня 2019 року вищевказане рішення суду доповнено наступним змістом: «Зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 обладнати виділені їм частини будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 окремими (автономними) системами електропостачання та слабких струмів, газопостачання, водопостачання, водовідведення та опалення» (а.с. 69-70).

Також судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,2267 га за вказаною адресою з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :03:008:0008 належить ОСОБА_1 відповідно до Державного акту серії ЯГ №795527 від 10 січня 2008 року (а.с.7).

Згідно ч. 2 ст. 120 ЗК України у разі набуття окремої частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, що перебував у приватній власності її попереднього власника, право власності на земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, одночасно переходить до набувача пропорційно до його частки у праві спільної власності на такий об`єкт.

До особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, одночасно переходить право приватної власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта нерухомого майна, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України (ст. 377 ЦК України).

У п. 18-2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (зі змінами) роз`яснено, що відповідно до положень статей 81, 116 ЗК України окрема земельна ділянка, земельна ділянка, одержана громадянином в період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 09 грудня 2015 року № 6-814цс15.

З огляду на встановлені обставини справи та норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у сторін внаслідок поділу будинку та виділу їм конкретної його частини, у такій самій частці виникло право й на земельну ділянку, необхідну для його обслуговування.

У відповідності до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 03 грудня 2020 року у справі № 285/1265/18 (провадження № 61-44858св18).

Згідно п.19 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки.

При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності

про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою

суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне

користування якими встановити неможливо.

З метою вирішення спору, ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 липня 2020 року у справі призначено судову земельно-технічну експертизу.

Відповідно до висновку судової експертизи №252/12-2020 від 16 грудня 2020 року поділ даної земельної ділянки є технічно можливим. Частці ОСОБА_1 у будинку - 47/100 відповідає площа земельної ділянки - 1065 кв.м, частці ОСОБА_2 у будинку - 53/100 відповідає площа земельної ділянки 1202 кв.м.

Експертом запропоновано три можливі варіанти поділу земельної ділянки, що розроблені з урахуванням вимог нормативно-правових актів, часток співвласників, ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 лютого 2019 року, фактичного порядку користування, що склався між співвласниками будинковолодіння (а.с. 77-107).

Здійснюючи розподіл спірної земельної ділянки по третьому варіанту, суд першої інстанції виходив з того, що такий варіант фактично не змінює існуючий порядок користування та забезпечує однаковий доступ до належних частин будинку та господарських споруд. Також суд вказав, що відповідачка, будучи обізнаною про можливі варіанти розподілу земельної ділянки, своїх пропозицій не надала, тому суд вважав прийнятним запропонований варіант розподілу №3, який просив застосувати позивач.

Колегія суддів не може погодитись з обраним судом варіантом поділу земельної ділянки, враховуючи наступне.

Як свідчать матеріали справи, після поновлення провадження у справі у зв`язку з проведенням судової експертизи, відповідачка не була повідомлена про розгляд справи судом. Тому, суд першої інстанції, при вирішенні спору врахував варіант №3, який просив застосувати позивач (а.с. 111). При цьому, відповідачка була позбавлена можливості висловити свою думку щодо варіантів поділу земельної ділянки.

Одним із основних доводів ОСОБА_2 у апеляційній скарзі є те, що поділ спірної земельної ділянки здійснюється на три частини та зумовлює більш вигідне становище тієї сторони, якій виділяється цілий земельний масив, розташований в одному місці, а не складові земельної ділянки, які розташовані окремо і лише сукупно відповідають певній площі.

Даний довід заслуговує на увагу, оскільки при поділі земельної ділянки за варіантом № 3 відповідачці виділяється дві окремі земельні ділянки, які по усьому периметру розділяє земельна ділянка позивача, виділена йому єдиним масивом, що ставить відповідачку у невигідне становище, оскільки остання змушена буде проходити до другої земельної ділянки через земельну ділянку позивача, що зумовлює встановлення сервітуту, або з АДРЕСА_2 , для чого їй потрібно буде зробити інший вхід/в`їзд до неї.

Разом з тим, за варіантами експертизи №1 та №2 можливо поділити земельну ділянку на дві частини єдиним масивом кожному.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції між сторонами, які є колишнім подружжям, існують неприязні відносини, кожен з них заперечує щодо поділу земельної ділянки за варіантом № 2, який передбачає користування спільним двором.

В той же час, за варіантом № 1 висновку експерта можливо встановити роздільне користування земельною ділянкою.

Цей варіант є найбільш прийнятним для поділу земельної ділянки між сторонами, оскільки розділяє земельну ділянку на дві частини відповідно до їх часток у праві власності на будинок з урахуванням виділених їм згідно рішення суду господарських будівель і споруд. При цьому, позивач не заперечував, що у нього є інший вихід та ворота на вулицю Краснопільська.

Колегія суддів вважає, що порядок користування земельною ділянкою площею 0,2267 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до варіанту № 1 висновку № 252/12-2020 судової земельно-технічної експертизи від 16 грудня 2020 року не порушуватиме прав сторін щодо користування вказаною земельною ділянкою.

Окрім того, при обранні порядку користування земельною ділянкою за варіантом №1, є визначальною передбачена висновком експерта можливість для обох співвласників виходу на вулиці, можливості заїзду та виїзду транспортних засобів на подвір`я, вільного та безперешкодного входу до відповідної частини будинку, можливість використання сторонами господарських будівель, розташованих на земельній ділянці, виділених їм відповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 лютого 2019 року у справі №279/2730/18 ( ОСОБА_2 : гараж літ.Г, погріб п/г,п, ОСОБА_1 : літню кухню Б1,б погріб п/б1, туалет Т, сарай Б-1, який зобов`язано переобладнати під гараж).

Отже, варіант №1 порядку користування земельною ділянкою, з урахуванням місця розташування на ній будинку, враховує справедливе та нормальне користування будинком і здійснення догляду за ним, користування господарськими будівлями, можливість проходу кожної з сторін з вулиці на подвір`я, враховує вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки.

На переконання колегії суддів саме такий порядок є найбільш сприятливим для обох сторін, і є таким, що не порушує балансу інтересів співвласників та сприяє взаємній реалізації прав щодо цільового використання вказаної земельної ділянки.

Посилання ОСОБА_1 на те, що будівля бані (літ. Д) та сараю (літ. Е) належать йому на праві власності та у разі поділу земельної ділянки за варіантом №1 будуть розташовані на виділеній відповідачці частині, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки у дослідницькій частині висновку експерта зазначено, що встановити правовий статус, а також ким, коли та на підставі чого було здійснено будівництво господарських будівель і споруд, які наявні в матеріалах технічної інвентаризації, а саме: бані (літ. «Д»), сараю (літ. «Е»), сараю (літ. «Ж»), навісу (літ.«Н»), входу в підвал (літ.«в/х»), огорожі (літ.«N»), колодязя (літ.«К»), дворового покриття (літ.«ДП»), та які не зазначені в матеріалах технічної інвентаризації, а саме: вбиральні та літнього душу, які фактично розташовані на території будинковолодіння, за результатами проведення натурального обстеження не вбачається за можливе (а.с.93). Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 15), хоча і містить відомості щодо належності цих об`єктів до будинку, колегією суддів також не враховується, оскільки позивачем не надано жодного первісного правоустановлюючого документу щодо набуття права власності у визначений законом спосіб на ці об`єкти нерухомості. Крім того, такі господарські будівлі не були предметом спору у справі №279/2730/18 про поділ житлового будинку та господарських будівель.

З огляду на вищенаведене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині варіанту поділу земельної ділянки з варіанту №3 на варіант №1 судової земельно-технічної експертизи.

З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 1261,50грн судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

У частині розподілу судових витрат рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 лютого 2021 року в частині варіанту поділу земельної ділянки змінити, виклавши абзаци 2 і 3 його резолютивної частини в наступній редакції:

Виділити ОСОБА_1 земельну ділянку (за варіантом №1 висновку експерта №252/12-2020 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 16 грудня 2020 року) загальною площею 1065,0 кв.м (0,1065 га), що на схемі позначена під № 2 (зображена жовтим кольором), яка проходить по точках: 5-4-16-17-18-19-20-21-22-23-11-10-9-8-7-6-5, зі сторонами: 1,0м-6,69м - 1,39м - 0,08м - 9,02м- 1,5м - 14,17м - 10,03м - 4,96м - 25,89м - 20,79м - 2,12м - 23,25м-30,76м-7,61м-5,33м, визнавши за ним право власності на вказане майно.

Виділити ОСОБА_2 земельну ділянку (за варіантом №1 висновку експерта №252/12-2020 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 16 грудня 2020 року) загальною площею 1202,0 кв.м (0,1202га), що на схемі позначена під № 1 (зображена зеленим кольором), яка проходить по точках: 19 - 20 - 21 - 22 - 23 - 11 - 12 - 13 - 14 - 1 - 2 - 3 - 4 - 16 - 17 - 18 - 19, зі сторонами: 1,5м-14,17м-10,03м-4,96м-25,89м-19,06м-26,51м-15,04м-11,91м - 18,81м - 6,5м - 3,34м - 6,69м - 1,39м - 0,08м - 9,02м, визнавши за нею право власності на вказане майно.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1261,50 грн судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 22 листопада 2021 року.