Справа №489/1295/21
Провадження №2/489/1361/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Бодюл А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просила визнати за нею право власності на 1/3 частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку літ. А, загальною площею 75,7 кв. м., житловою площею 52,8 кв. м.; житлового будинку літ. Е, загальною площею 46,2 кв. м., житловою площею 34,6 кв. м.; гаражу літ. Г; вбиральні літ. Д; погріба з шиєю літ. Жпд; душу літ. З; споруди № 1, 7, І; огорожі № 3, 4, 5 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мотивуючи свої вимоги тим, що її батькові належала 1/3 частка житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Другою миколаївською державною нотаріальною конторою 26.09.2001 та свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Першою миколаївською державною нотаріальною конторою 31.10.1964. ІНФОРМАЦІЯ_1 її батько ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на 1/3 частка спірного житлового будинку. 20 жовтня 2016 року вона звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інший спадкоємець після смерті батька є ОСОБА_2 , яка спадщину в установлений законом порядок не прийняла та відмовилася від неї. Проте, приватним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину.

Ухвалою суду від 15.03.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.03.2021, витребувано докази.

Ухвалою суду від 16.04.2021, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від представниці позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки по справі. Просить позовні вимоги задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Від відповідачки ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Просить задовольнити їх в повному обсязі.

Представник Миколаївської міської ради у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

ОСОБА_3 належала на праві спільної часткової власності 1/8 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.1964, виданого державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори Баклан Е.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3-5511 та 5/24 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2001, виданого державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори Воробйовою Т.А., зареєстрованого в реєстрі за № 2-1277, зареєстрованого в ММБТІ 12.10.2001 за реєстровим № 10534.

З свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2001, вбачається, що в цілому зазначений житловий будинок складається з житлового будинку за літ. А, кам`яний, житловою площею 53,1 кв.м., до нього прилягають огорожа та споруди № 1,3,4,5,7,І.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідною донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідною донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , ОСОБА_5 зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_2 ».

20 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Коханенко О.Г. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Коханенко О.Г. з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Коханенко О.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.08.2019, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з тим, що з поданих позивачкою документів встановлено, що змінилися частки кожного з співвласників житлового будинку АДРЕСА_1 , оскільки було побудовано житловий будинок літ. Е, загальною площею 46,2 кв. м., житловою площею 34,6 кв. м. та змінився статус об`єкта з житлового будинку на домоволодіння.

Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 30/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , номер у спадковому реєстрі 59679271.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Місце відкриття спадщини є: АДРЕСА_2 .

Внаслідок смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина, зокрема, у вигляді 1/3 частки домоволодіння АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_1 відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги та у встановленому ст.ст. 1268, 1269 ЦК України порядку прийняла спадщину, що підтверджується заявою про прийняття спадщини від 20 жовтня 2016 року, яка зареєстрована в книзі обліку спадкових справ за № 71.

Стосовно спадкового майна судом встановлено наступне.

З свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2001, вбачається, що в цілому зазначений житловий будинок складається з житлового будинку за літ. А, кам`яний, житловою площею 53,1 кв.м., до нього прилягають огорожа та споруди № 1,3,4,5,7,І.

Згідно довідки КП Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації від 12.05.2017 та технічного паспорта на садибний індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 від 12.05.2017, домоволодіння АДРЕСА_1 має наступні показники: житловий будинок літ.. А, загальною площею 75,7 кв. м., житловою площею 52,8 кв. м.; житловий будинок літ. Е, загальною площею 46,2 кв. м., житловою площею 34,6 кв. м.; гараж літ. Г; вбиральня літ Д; погріб з шиєю літ. Жпд; душ літ. З; споруди № 1,7,І; огорожі № 3,4,5. Обєкти самочинного будівництва відсутні. В житловому будинку літ. А житлова площа зменшена на 0,3 кв. м. за рахунок внутрішнього оздоблення, що не є самочинним відповідно до інструкції від 24.05.2001 з додатками та доповненнями. Житловий будинок літ. Е; гараж літ. Г; вбиральня літ Д; погріб з шиєю літ. Жпд; душ літ. З не є самочинними відповідно до інструкції від 24.05.2001 з додатками та доповненнями.

Співвласники станом на 28.12.2012 є: ОСОБА_3 (1/8) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.1964 р. № 3-5511 виданого Першою миколаївською державною нотаріальною конторою та (5/24) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2001 р. № 2-1277 виданого Другою миколаївською державною нотаріальною конторою; Окунєва Галина Павлівна (1/8+5/24); ОСОБА_6 (1/8+5/24).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 12.02.2021, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, який є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Так, діючим та той час законодавством, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, прямо не вказувався момент виникнення права власності на нерухоме майно. Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення (втратила чинність).

Враховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05.08.1992, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України).

Пунктом 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» регламентовано: право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

З наведеного суд доходить до висновку про наявність у спадкодавця права власності на 1/3 частки житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно ч. 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позовної заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки позивач має об`єктивні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

На підставі частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку літ. А, загальною площею 75,7 кв. м., житловою площею 52,8 кв. м.; житлового будинку літ. Е, загальною площею 46,2 кв. м., житловою площею 34,6 кв. м.; гаражу літ. Г; вбиральні літ. Д; погріба з шиєю літ. Жпд; душу літ. З; споруди № 1, 7, І; огорожі № 3, 4, 5 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 986,28 (дев`ятсот вісімдесят шість гривн двадцять вісім копійок) гривен судового збору сплаченого за квитанцією від 18.09.2020 року №18468.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Миколаївська міська рада, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «27» травня 2021 року.