Справа № 315/1077/21
Номер провадження № 2/315/338/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді Романько О.О.,

за участю секретаря судового засідання Атрошенко Я.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гуляйполе цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітніх дітей та колишню дружину, -

ВСТАНОВИВ:

12.07.2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітніх дітей та колишню дружину.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2 вона уклала шлюб 12.08.2012 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Залізничної селищної ради Гуляйпільського району Запорізької області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу мають двох доньок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як слідує з позову, молодша донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має вроджену аномалію розвитку лівої нижньої кінцівки, укорочення нижньої кінцівки на 2 см., укорочення лівої стопи на 1 см., порушення функцій опорно-рухового апарату.

Далі в позові зазначила, рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 20.05.2021 року шлюб з відповідачем було розірвано. Хоча вони і надалі проживають в одному будинку, діти перебувають на повному її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. У зв`язку з тим, що відповідач є батьком дітей, вона вважає, що він не звільнений від обов`язку їх утримувати. Свої обов`язки відносно дітей вона виконує належним чином, виховує їх, піклується про їх фізичне та моральне виховання.

Прохає стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення повноліття дітей та кошти на її утримання як дружини з якою проживає дитина, яка має вади фізичного та психічного розвитку у розмірі 1/6 частини до досягнення дитиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шестирічного віку.

02.11.2021 року надійшов відзив на позов відповідача ОСОБА_2 , в якому, зокрема, зазначив, що він офіційно працює у ТОВ «РУШ» та отримує мінімальну заробітку плату. На даний час мінімальна заробітна плата становить 6000 грн. Отже, у разі сплати аліментів у розмірі 1/3 на двох дітей він не матиме змоги ще сплачувати 1/6 частину на утримання їх матері, так як несе витрати на комунальні послуги, на придбання їжі, одягу та інших засобів існування. На підставі цього визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Не визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини до досягнення дитини шестирічного віку, у зв`язку з тим, що не матиме змоги сплачувати одночасно 1/3 та 1/6 частину від свого заробітку. При цьому, вважав можливим призначити аліменти на дружину у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 300 грн. на місяць (а.с. 41-44).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проте не заперечувала проти задоволення їх частково з урахуванням відзиву відповідача. Пояснила, що змушена була звернутися до суду, так як відповідач не допомагає дітям, лише одного разу купив фрукти та цукерки. Старша донька ходить до 3 класу колегіуму «Лідер», а молодша відвідує дитячий садок «Ластівка». Шлюб з відповідачем припинено у травні 2021 року, наразі вона мешкає однією сім`єю з іншим чоловіком, за іншою адресою: а саме: АДРЕСА_1 . ОСОБА_11 не полишає дітей самих, коли йде на якийсь підробіток чи у справах, і якщо її немає вдома, то діти лишаються з вітчимом. Зазначила, що приходили з органу опіки та піклування, але ніякого висновку не надавали. При цьому, працівники органу опіки складали акт обстеження житлових умов і визнали їх задовільними.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він допомагав дітям матеріально, купував одяг, необхідні ліки, не відмовляв у допомозі, але потім позивач заборонила йому їх відвідувати. Зазначив, що звертався до соціальної служби з приводу того, що діти розказували, що часто лишаються вдома самі та що до них погано і грубо ставляться. Старша донька говорила про те, що боїться вітчима. Від сплати аліментів на дітей не відмовляється, бо любить їх. Прохав позовні вимоги задовольнити частково, відповідно до викладених обставин у його відзиві.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м. Гуляйполе Запорізької області, звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на малолітніх дітей та колишню дружину 12.07.2021 року.

Відповідно до копії рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 20.05.2021 року, розірвано шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_2 , після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_13 змінено на дошлюбне « ОСОБА_14 » (а.с. 6-7,22-23).

09.08.2021 року позивачкою отримано паспорт на прізвище « ОСОБА_14 » № НОМЕР_1 , орган, що видав 2327 (а.с. 24).

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_4 , батьками якої є сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 24.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_6 , батьками якої є сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 14.02.2017 року Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 9).

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Гуляйполе Запорізької області, паспорт № НОМЕР_4 виданий 27.08.2019 року, орган, що видав 2327, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10, 11, 27), що підтверджується також довідкою Управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради № 1157/11-11 від 19.07.2021 року (а.с. 16). За поясненнями відповідача встановлено, що він фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно копії консультаційного висновку спеціаліста від 05.09.2018 року та рішення лікарської-консультативної комісії від 18.09.2018 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має вроджену аномалію розвитку лівої нижньої кінцівки, вкорочення нижньої кінцівки 2 см, вкорочення лівої стопи 1 см, чотирипала стопа зі стійкими значними обмеженнями рухів і функцій опорно-рухового апарату (а.с. 12, 13).

Згідно копії довідки КЗ «Заклад дошкільної освіти ясла-садок «Ластівка» Гуляйпільської міської ради № 01-14/56 від 21.10.2021 року, 07.10.2021 ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , бабуся та дідусь зі сторони батька ОСОБА_2 , звернулися до адміністрація закладу з проханням повноцінно приймати участь у вихованні онуки ОСОБА_17 . Мати дитини, ОСОБА_1 , батько ОСОБА_2 , відповідально ставились до виховання дитини, часто разом приводили та забирали Єву з закладу, приймали активну участь у загально-садових заходах, постійно цікавились навчанням та вихованням доньки. Після довготривалої відсутності дівчинки приводе та забирає дитину із закладу дошкільної освіти мати ОСОБА_1 (а.с. 45).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів станом на 01.11.2021 року №1271, ОСОБА_2 отримує заробітну плату в ТОВ «Руш». Дохід останнього складає в середньому 18700 грн. в квартал (а.с. 46).

Відповідачем на підтвердження того, що він несе витрати зі сплати комунальних послуг, надано копії відповідних квитанцій про сплату наданих послуг (а.с. 47-56).

Відповідач ОСОБА_2 відомостей про свій незадовільний стан здоров`я чи утримання осіб, або будь-яких інших обставин, що мають істотне значення для вирішення питання щодо стягнення аліментів, не повідомив.

Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Прожитковий мінімум на дитину на 2021 рік в Україні відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» складає для дітей віком до 6 років: з 1 липня 2021 року 2013 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років 2510 гривень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем ОСОБА_3 позовні вимоги про стягнення на її користь аліментів для утримання дітей є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, зокрема з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо стягнення аліментів на утримання матері дитини, суд зазначає наступне.

Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.

Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частина 4 ст. 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, офіційно працевлаштований, хронічними хворобами не страждає, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не знаходиться, інвалідом не являється, на користь інших осіб аліменти не сплачує, оскільки жодних належних та допустимих доказів на спростування вищевикладених обставин суду не надано та відповідачем ОСОБА_2 не зазначено, тому суд вважає, що останній, на теперішній час, має можливість сплачувати аліменти на дітей саме у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно та на утримання дружини у розмірі 300 грн. щомісячно.

Також, взявши до уваги те, що будь-якої домовленості щодо порядку утримання дитини та дружини сторони не дійшли, угоди про матеріальне їх забезпечення між сторонами не досягнуто, діти на теперішній час, перебувають на утриманні позивача, яка також має обов`язок щодо утримання своїх дітей, тому суд вважає за необхідне заявлений позивачем позов задовольнити частково та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання дочок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 12 липня 2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, та на утримання її як дружини-матері аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із вхідним штампом Гуляйпільського районного суду Запорізької області позивач звернувся до суду із позовною заявою 12.07.2021 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання дітей потрібно стягувати з відповідача, починаючи з вказаної дати.

Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 81, 82, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354-355, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітніх дітей та колишню дружину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженця м. Гуляйполе Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт № НОМЕР_4 виданий органом 2327 від 27.08.2019 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженки с. Гуляйполе Запорізької області, паспорт № НОМЕР_1 виданий органом 2327 від 09.08.2021 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , на утримання дочок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 12 липня 2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженця м. Гуляйполе Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт № НОМЕР_4 виданий органом 2327 від 27.08.2019 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженки с. Гуляйполе Запорізької області, паспорт № НОМЕР_1 виданий органом 2327 від 09.08.2021 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , для її утримання щомісячно в розмірі 300 гривень 00 копійок, починаючи стягнення з 12 липня 2021 року і до досягнення дитиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шестирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженця м. Гуляйполе Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт № НОМЕР_4 виданий органом 2327 від 27.08.2019 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 з судовий збір в дохід держави в розмірі 908 гривень 00 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Повний текст рішення складено 05 листопада 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Гуляйпільський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. О. Романько