У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2021 Справа №607/19848/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кузьменко Ірина Олександрівна до Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування висновку про вартість майна, визнання недійсними постанови та акту про передачу майна стягувачу, припинення права власності та скасування запису про реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кузьменко І.О. подав до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області позов до відповідачів Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 , у якому просить визнати недійсним та скасувати висновок про ринкову вартість майна суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 про вартість 1/2 частини житлового будинку з кафе-баром, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсними постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, винесених у рамках виконавчого провадження ВП №59406637; припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину житлового будинку з кафе-баром, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати запис про реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 14 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Фрісом Павлом Львовичем.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що на виконання рішення суду про стягнення заборгованості, державним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим 10 квітня 2020 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було складено оцінку майна 1/2 ідеальної частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якого станом на день оцінки склала 1881600 гривень. 13 серпня 2021 року у виконавчому провадженні ВП №59406637 державним виконавцем винесено Акт та Постанову про передачу майна стягувачу, згідно яких постановлено в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №607/12426/18 від 07 травня 2020 року передати стягувачу ОСОБА_2 нерухоме майно, 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 . Позивач ОСОБА_1 вважає, що визначена фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 вартість нерухомого майна 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не відповідає його реальній оцінці та штучно занижена, постанова та акт держвного виконавця про передачу майна стягувачу винесені незаконно, а тому слід скасувати право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 42 Постанови від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті364,367 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті370,372 Цивільного кодексу України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд в постанові від 10.10.2019р. у справі №61-14226св19 вказав на те, що у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватись правила виключної підсудності. Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Як убачається з матеріалів позову, спір виник щодо нерухомого майна 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, вказаний спір має пред`являтися за правилами виключної підсудності, тобто за місцем знаходження нерухомого майна.

Положеннями п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалися розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони. (Рішення ЄСПЛ у справах «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27.10.1993 р., п. 33, та «Ankerl v. Switzerland» від 23.10.1996 р.).

Таким чином, підстав, які б згідно ст. 28 ЦПК України надавали позивачу право обирати підсудність та звертатися із вказаним позовом до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, з урахуванням спору, який виник у сторін, із вказаної позовної заяви не вбачається.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із вимогами ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Частиною 3 статті 31 ЦПК України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що дана справа не підсудна Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області та її необхідно надіслати за підсудністю до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області.

На підставі наведеного та керуючись статтями 27, 31, 32, 187, 260, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу №607/19848/21 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кузьменко Ірина Олександрівна до Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування висновку про вартість майна, визнання недійсними постанови та акту про передачу майна стягувачу, припинення права власності та скасування запису про реєстрацію права власності передати за підсудністю до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області, що знаходиться за адресою: 78501, вул. Довбуша, 32 м. Яремчe, Івано-Франківська область.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Дата складення ухвали суду 02 листопада 2021 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка