Справа №601/2100/20
Провадження № 2/601/81/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м.Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючої Мочальської В.М.,

розглянувши у відкритому спрощеному судовому засіданні без проведення судового засідання в залі суду в м. Кременець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 пред`явила позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що між нею та відповідачем фактично припинилися сімейні відносини, оскільки вони втратили почуття взаємоповаги та любові, перестали вести спільне господарство. Протягом тривалого часу проживають окремо, їх шлюб має формальний характер. У шлюбі народилося четверо дітей.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2020 року постановлено проводити розгляд справи без проведення судового засідання, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши надані сторонами матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань.

З свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 23 серпня 2001 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 23 серпня 2001 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану рай управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 138. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_1 ».

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 08 лютого 2005 року вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 08 лютого 2005 року вбачається, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 14 листопада 2008 року вбачається, що ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до вимог ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У положеннях ст. 112 СК України зазначено, що при розірванні шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило в інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. У тому випадку, коли суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, він постановляє рішення про розірвання шлюбу. Вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

З вищенаведених норм матеріального права вбачається, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Разом з тим, позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, оскільки втратила почуття поваги та любові до чоловіка. Відповідач відзиву на позов не подав.

З врахуванням вищенаведеного суд вважає, що причини, які спонукають ОСОБА_1 наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. 12, 76-80, 141, 265, 352 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 23 серпня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану районного управління юстиції в Тернопільській області, актовий запис № 138 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Прізвище позивачки після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_9 в користь держави судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вказане рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_2.

Повний текст рішення виготовлено 13 січня 2021 року.

Головуюча