Справа №333/445/17
Провадження №2/333/121/21
19 жовтня 2021 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піха Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Панченка К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в рахунок 90% вартості квартири,-
31.01.2017 ОСОБА_1 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в рахунок 90% вартості квартири та стягнути з Відповідача судові витрати.
В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що 27.12.2011 між нею та ОСОБА_2 укладено Договір позики грошових коштів, за умовами якого вона позичила у Відповідача грошові кошти у сумі 50 192 (п`ятдесят тисяч сто дев`яності дві) гривні 00 коп, і зобов`язалася повернути вказану суму у строк до 27 червня 2012 без сплати процентів за користування. Вказане вище підтверджується договором позики від 27.12.2011, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.С., зареєстрованим в реєстрі за № 8262.
У забезпечення виконання Договору позики 07.12.20 і між нею та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.C., зареєстрований в реєстрі за №8263.
Відповідно до п. 1. Договору іпотеки, іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме - квартиру, житловою площею 15,1 кв.м., загальною площею 30,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , надалі - предмет іпотеки.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно заяви приватному нотаріусу Вартановій О.С. від 09.07.2012, на вимогу ОСОБА_2 вона зобов`язалася погасити заборгованість у розмірі 50 192,00 грн у строк до 09.08.2012.
Однак, не зважаючи на сплачені нею кошти в рахунок виконання зобов`язань за договором позики, Відповідач звернув стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку та зареєстрував за собою право власності на предмет іпотеки - квартиру, житловою площею 15,1 кв.м., загальною площею 30,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Від Відповідача їй стало відомо, що 31 травня 2013 року він звернувся до Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, надавши разом із її заявою від 09.07.2012 звіт про оцінку предмета іпотеки, зроблений суб`єктом оціночної діяльності ФО ОСОБА_3 . Крім того, з його слів їй стало відомо, що оцінка предмета іпотеки проводилася взагалі без огляду будинку, в якому знаходиться вказана квартира, та без огляду самої квартири та її стану, а лише виходячи з даних, наведених на сайтах інтернет-видань та міських засобах інформації.
Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №21914592, за нею вже не зареєстроване право власності на жодне нерухоме майно, в тому числі і на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, жодних грошових коштів Відповідач після реєстрації за собою права власності на вказану квартиру їй не сплатив. З таких дій Відповідача випливає, що вона фактично була позбавлена права власності на нерухоме майно за борг у розмірі 25 192,00 грн.
Вважає, що Відповідач повинен відшкодувати їй перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержатедя у відповідності до ст. 37 ЗУ «Про іпотеку».
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2017 відкрито провадження по справі та призначений її розгляд в порядку загального позовного провадження.
01.03.2017 приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вартанова О.С. надала суду заперечення, в яких стверджує, що під час укладення договорів позики та іпотеки не вводила в оману позивачку, а навпаки надала всі роз`яснення та документи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перед укладання договорів.
12.04.2018 ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя закрито підготовче судове засідання у справі та призначено справу до судового розгляду.
Згідно протоколу передачі судової справи 05.06.2020 справу передано на розгляд судді Піх Ю.Р., у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_4 з посади у відставну.
10.06.2020 ухвалю Комунарського районного суду м. Запоріжжя прийнято справу до провадження та призначено підготовче судове засідання з розглядом справи у загальному позовному провадженні.
16.12.2020 ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя закрито підготовче судове засідання у справі та призначено справу до судового розгляду.
Представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 надав суду заяву в які просив розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав з підстав, зазначених в позові.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Заяв з проханням розглядати справу без їх участі або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи суду не надано.
Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вартанова О.С. надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив таке.
Положеннями частини третьої статті 12 та частин першої статті 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
При цьому, докази мають відповідати вимогам належності та допустимості (ст. ст. 77,78 ЦПК України) і це є процесуальним обов`язком сторони, яка їх надає (ст. ст. 12, 81 ЦПК України).
27.12.2011 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики за умовами якого ОСОБА_1 позичила у ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 50 192 (п`ятдесят тисяч сто дев`яності дві) гривні 00 коп., і зобов`язалася повернути вказану суму у строк до 27 червня 2012 року без сплати процентів за користування.
У забезпечення виконання Договору позики 07.12.20 і між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.C., зареєстрований в реєстрі за №8263.
Відповідно до п. 1. Договору іпотеки, іпотекодавець ОСОБА_1 передала в іпотеку іпотеко держателю ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме - квартиру, житловою площею 15,1 кв.м., загальною площею 30,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім цього, судом встановлено згідно з п.13. договору іпотеки, у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати від іпотекодавця дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Згідно з п. 16 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; позасудового врегулювання у відповідності до умов цього договору та ЗУ «Про іпотеку»; інших, передбачених законодавством України підстав.
Згідно з п.17 договору іпотеки право визначення підстави та способу звернення стягнення належить іпотекодержателю. Звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду та/або виконавчим написом нотаріуса здійснюється відповідно до чинного законодавства України.
Згідно з п.19 договору іпотеки сторони досягають згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється одним з таких способів звернення стягнення на предмет іпотеки: іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення; якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпогекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі цього застереження про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому ст.ст. 36, 37 ЗУ «Про іпотеку».
Згідно з п.20 договору іпотеки у разі порушення умов цього договору іпотеко держатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишиться без задоволення, іпотекодержатель має право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ЗУ «Про іпотеку».
Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 31.05.2014 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі №711/4556/16-ц зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).
Таким чином відповідно до ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України та п. 13 договору іпотеки від 27.12.2011 припинились правовідносини іпотеки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за договором іпотеки від 27.12.2011, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.С. та зареєстрованим в реєстрі за номером 12018758.
Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог і потекодержате ля.
Частинами 1 та 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачити передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателю на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.
В нашому випадку, виходячи із змісту договору іпотеки, сторони погодили можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, яке здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог іпотеко держателя.
Згідно з ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.
У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.
Відповідно до ч. 4 статті 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Відповідно до ч. 9 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав.
Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави вважати, що в момент внесення запису про набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержателем в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку», який співпадає із моментом припинення права власності у іпотекодавця, правовідносини іпотеки між іпотекодавцем та іпотекодержателем припиняються, а також у іпотекодержателя одномоментно виникає грошове зобов`язання відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя та обов`язок передати іпотекодавцю документи, що засвідчують права за основним зобов`язанням.
Виходячи із вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що 31.05.2013 у зв`язку із набуттям ОСОБА_2 права власності на предмет іпотеки:
- правовідносини між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 за договором іпотеки від 27.12.2011 припинилися шляхом повного і належного виконання зобов`язань за договором іпотекодавцем ОСОБА_1 ;
Предмет судового розгляду формується позовною заявою, в якій вказується вимога позивача. Суд в силу принципу диспозитивності (ст. 13 ЦПК України ) не може вийти за межі позовних вимог.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.
На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 12, 13, 247, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), витрати на оплату судового збору в розмірі 1114 грн. 92 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), судові витрати на оплату проведення судової оціночно-будівельної експертизи №453-17 від 2012.2017.
Заочне рішення може бути переглянуто Комунарським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 29 жовтня 2021 року.
Суддя: Ю.Р.Піх