Провадження № 2/643/4947/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бабельник І.В.,

відповідача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про стягнення аліментів,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітніх дітей, сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2 500, 00 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що від сумісного проживання з відповідачем мають двох дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому вона самостійно не може забезпечити необхідний рівень життя дітей, а відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дітей, хоча він є здоровим, працездатним та має мінливий заробіток.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09.08.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі № 643/14134/21, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання позивач не з`явився, проте 28.09.2021 року подав заяву відповідно до змісту якої просить суд розглядати справу у його відсутність.

У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково та пояснив, що він не працевлаштований та має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1 500, 00 грн. на кожну дитину.

Заслухавши пояснення відповідача, розглянувши подані заяви і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 05 жовтня 2011 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 15 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції.

Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Отже, під час вирішення спору про стягнення аліментів на утримання дитини визначальним є те, разом з ким спільно проживає дитина.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Із роз`яснень, які містяться в пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Положеннями частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд виходить із сукупності наявних в матеріалах справи доказів та враховує загальновідомі обставини про щоденну потребу дитини у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, а також всі обставини справи, в тому числі стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, відсутність у нього інших утриманців.

Разом з тим, суд зазначає, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня 2 618 гривень.

Оскільки діти проживають разом з матір`ю, а відповідач є їх батьком та на нього покладено однаковий із позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення дітей, враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1 700, 00 грн. на кожну дитину щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На переконання суду, такий розмір аліментів забезпечить потреби неповнолітніх дітей, відповідатиме об`єктивним можливостям відповідача та задовольнятиме правомірні очікування позивача на отримання аліментів, і з урахуванням балансу інтересів батьків та дітей буде достатнім для забезпечення їх належного утримання та відповідатиме можливостям батька надавати таку допомогу.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з урахуванням наведеного.

Положенням ст. 191 Сімейного кодексу України визначено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 908, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 76-81, 141, 264, 265, 430 ЦПК України, ст. ст. 182, 191, 199-201 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей, сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. щомісяця на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.08.2021 року та до досягнення ними повноліття.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей, сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах суми платежу за один місяць.

5. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовій збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

6. Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 .

8. Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ; АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 11.11.2021 року.

Суддя Н.В. Новіченко