Справа № 591/841/19
Провадження № 2/591/87/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання Чмуневич М.О.

представника позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в загальному позовному провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення грошової компенсації та припинення права власності,-

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_3 звернулася з вказаним позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 18 червня 2004 року, виданого Департаментом комунальної власності Сумської міської ради, співвласниками квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є три співвласника ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та позивачка.

Відповідачі використовують квартиру вільно на власний розсуд, проживають, з їх слів, у ній власними сім`ями. Позивач наділена рівними правами власності на квартиру, але не має можливості реалізувати такі права в такому ж обсязі. Згідно паспорту на квартиру, вона є двокімнатною, з двома житловими кімнатами. Отже, житлові кімнати зайняті сім`ями відповідачів. Домовитись про рівнозначне використання квартири не вдалося. Позивач не пов`язана з відповідачами родинним зв`язком. Відповідачі є рідними братами.

Позовні вимоги полягають у вимозі щодо одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості частки спільного майна.

Спосіб захисту передбачений законом, а саме ч.2 ст. 364 ЦК України.

Згідно висновку про вартість майна від 03 вересня 2018 року, вартість квартири АДРЕСА_2 становить 798300,00 грн. Належна позивачу частка відповідно становить 266100,00 грн. Відповідачі зобов`язані сплатити позивачу по 133 050,00 грн. кожний.

У справі Зарічного районного суду м. Суми №591/3115/17, позивач заявляв позов до відповідачів про визначення порядку користування квартирою, але відповідачі заперечили проти такої можливості, письмово повідомили суду про те, що проживають у двокімнатній квартирі з сім`ями.

12 вересня 2018 року позивачка направила відповідачам заяву про виплату грошової компенсації за житло. Заява була відправлена цінним листом з описом вкладення. Разом із заявою було відправлено копію звіту про оцінку квартири. За трек-номером фіскального поштового чеку на офіційному сайті Укрпошти вбачається, що ОСОБА_4 отримав дане відправлення особисто 22 вересня 2018 року, проте ніяким чином на нього не відреагував. Відправлення ОСОБА_5 не вручене.

У подальшому копія зазначеної заяви була направлена повторно 21 вересня 2018 року обом відповідачам рекомендованим листом. За трек-номером фіскального поштового чеку на офіційному сайті Укрпошти вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали відправлення особисто 03жовтня 2018 року, проте знову його проігнорували.

Таким чином, досягти домовленості про строк та розмір грошової компенсації в позасудовому порядку не вдалося.

Відповідачі користуються квартирою, але позивачці не сплачують вартості користування його частиною. Відповідачі мають у власності інше майно, у т.ч. нерухомість, земельні ділянки та автотранспорт. Зазначене свідчить про об`єктивну можливість відповідачів компенсувати позивачці вартість його частки квартири без надмірного тягаря для них.

Посилаючись на зазначені обставини просить стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 133050,00 грн. та з ОСОБА_5 на свою користь 133050,00 грн., припинити право власності ОСОБА_3 на належну їй третину квартири АДРЕСА_2 , після фактичного отримання нею 266100,00 грн. Стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 лютого 2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачці надано строк для усунення недоліків. 04 березня 2019 року від позивачки надійшла уточнена позовна заява на виконання ухвали суду від 20 лютого2019 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 04 березня 2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі, призначено підготовче засідання на 10 червня 2019 року, 09 год.00 хв.

28 березня 2019 року від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Позивач вказує недостовірні дані про фактичне місце проживання, у АДРЕСА_3 вона ніяк проживати не може,тому що працює у м. Києві (більше 10 років) і живе по АДРЕСА_4 . Саме цей факт, вказує на те, що в спірній квартирі не жила, не живе і жити не збирається.

Висновок та звіт про оцінку майна ПП «ЕКОРТ» директор С.Г.Лавренюк від 03 вересня 2018 року з непомірно завищеною вартістю, надано відповідачу зі значними порушеннями по оформленню документів. Висновок без підпису та печатки оцінювача. Немає акту виконаних робіт. Немає документу на сплату оціночних послуг. Немає і самого договору між власницею та виконавцем.

Позивач посилається на те, що недосягнення домовленості про строк та розмір грошової компенсації в позасудовому порядку не вдалося з вини відповідачів не відповідає дійсності. Після отримання Заяви про виплату грошової компенсації за житло, виникало багато питань, але вона на зв`язок не виходила.

За всіма відомими адресами, був відправлений простий лист, в якому перераховані всі суми заборгованості позивача перед відповідачем, а саме, заборгованість за комунальні послуги, ремонту та збереження квартири в належному стані та інше.

Перелік майна , яке позивач забрала зі своїми родичами з квартири відповідача при свідках зі сторони відповідача на велику суму. Зазначає, що відповідно до ст. 322 ЦКУ власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (т. І а.с.97-99).

Згідно розпорядження Зарічного районного суду м. Суми від 10 травня 2019 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з тим, що суддю Кривцову Г.В. призначено на посаду судді Верховного Суду у Касаційний цивільний суд, вказана справа передана у провадження судді Сидоренко А.П.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 травня 2019 року справу прийнято до провадження суддею Сидоренко А.П., призначено підготовче судове засідання на 07 серпня 2019 року, 09 год. 30 хв.

27 травня 2019 року від відповідача ОСОБА_5 надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає з мотивів, які викладені відповідачем ОСОБА_4 у відзиві (т. І а.с.112-114).

07 серпня 2019 року протокольною ухвалою головуючого підготовче засідання відкладено до 20 листопада 2019 року, 16 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Бордюк Ю.В. про відкладення.

18 листопада 2019 року від представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Гаврилюк Н.М. надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що оскільки позивачка являється співвласником спірної квартири, то вона має право проживати в спірній квартирі та користуватися жилою площею в ній, і відповідач ОСОБА_4 проти цього не заперечує. Квартира являється єдиним житлом відповідача ОСОБА_4 в м. Суми, іншого житла у нього немає.

Позивачка не проживає в спірній квартирі з власної ініціативи, оскільки протягом тривалого часу працює та постійно проживає в м. Києві. Вона не цікавиться спірною квартирою і не сплачує кошти на її утримання та оплату комунальних послуг, починаючи з 1997 року.

Для підтвердження вартості спірної квартири позивачка надала суду висновок суб`єкта оціночної діяльності ПП «Екорт», згідно якого ринкова вартість квартири по АДРЕСА_1 , становить 798 000 гри. (з врахуванням 1 долара США - 28.246117 грн.). Цей висновок не є належним доказом, оскільки оцінка спірної квартири була здійснена заочно, без огляду квартири, вартість нерухомого майна була визначена станом на вересень 2018 року, коли курс долара США був набагато більший, ніж зараз, а курс долара США впливає на ринкову вартість житлових приміщень. Відповідач ОСОБА_4 на теперішній час не працює, в нього немає грошових заощаджень для виплати позивачці ринкової вартості її частки в спірній квартирі. Стягнення з нього в примусовому порядку грошової компенсації в великому розмірі буде для нього надмірним тягарем, який ускладнить його повсякденне життя. З врахуванням вищевикладеного, вважає, що позовна заява ОСОБА_3 є необґрунтованою і задоволенню не підлягає. (т. І а.с.193).

20 листопада 2019 року протокольною ухвалою головуючого підготовче засідання відкладено до 28 січня 2020 року, 13 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням представника позивачки ОСОБА_3 адвоката Пуляєвої Ю.Д. про відкладення для можливості ознайомитися із відзивом на позовом.

28 січня 2020 року протокольною ухвалою головуючого підготовче засідання відкладено до 16 березня 2020 року, 10 год. 20 хв. у зв`язку з клопотанням представника позивачки ОСОБА_3 адвоката Пуляєвої Ю.Д. про відкладення для можливого мирного врегулювання спору.

16 березня 2020 року підготовче засідання відкладено до 13 травня 2020 року, 09 год. 30 хв. у зв`язку з клопотанням відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відкладення.

13 травня 2020 року протокольною ухвалою головуючого підготовче засідання відкладено до 23 липня 2020 року, 10 год.30 хв. у зв`язку з клопотанням представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Гаврилюк Н.М. про відкладення.

23 липня 2020 року протокольною ухвалою головуючого підготовче засідання відкладено до 08 вересня 2020 року, 09 год.30 хв. у зв`язку з клопотанням відповідача ОСОБА_4 про відкладення.

08 вересня 2020 року протокольною ухвалою головуючого підготовче засідання відкладено до 01 жовтня 2020 року, 10 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням відповідача ОСОБА_4 про відкладення для можливого мирного врегулювання спору.

01 жовтня 2020 року протокольною ухвалою головуючого підготовче засідання відкладено до 18 січня 2021 року, 13 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням представника позивачки ОСОБА_3 адвоката Авєріної Л.О. про відкладення для можливого мирного врегулювання спору.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми 18 січня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено дану справу для розгляду по суті на 07 квітня 2021 року, 13 год. 00 хв.

07 квітня 2021 року розгляд справи відкладено до 23 липня 2021 року, 09 год.00 хв. у зв`язку з клопотанням відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відкладення.

23 липня 2021 року розгляд справи відкладено до 19 жовтня 2021 року, 09 год.15 хв. у зв`язку з клопотанням відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відкладення.

19 жовтня 2021 року розгляд справи відкладено до 09 листопада 2021 року у зв`язку з клопотанням відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відкладення.

В даному судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 адвокат Авєріна Л.О. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Бордюк Ю.В. позов не визнала з підстав, викладених у відзиві.

Позивачка ОСОБА_3 , відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, але до суду не з`явилися.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18 червня 2004 року квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (т. І а.с.48).

Вартість спірної квартири за адресою: АДРЕСА_1 становить 798 300,00 грн., що підтверджується звітом про оцінку майна (т. І а.с.10-43).

12 вересня 2018 року позивачкою ОСОБА_3 на адресу відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 направлялася пропозиція про виплату грошової компенсації за спірне житло(т. І а.с.58-59, 63-64).

21 вересня 2018 року позивачкою ОСОБА_3 повторно на адресу відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 направлялася пропозиція про виплату грошової компенсації за спірне житло (т. І а.с.65-66, 67-68).

З копії витягу з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10 травня 2019 року вбачається, що ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 (т.І а.с.126).

З копії витягу з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28 лютого 2019 року вбачається, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: Сумська область, Середино-Будський район, с/рада Кам`янська (т. І а.с.127-129).

З копії витягу з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28 лютого 2019 року вбачається, що ОСОБА_5 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: Сумська область, Середино-Будський район, с/рада Кам`янська (т. І а.с.130-132).

З копії витягу з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28 лютого 2019 року вбачається, що ОСОБА_5 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,056 га для індивідуального садівництва за адресою м. Суми, садове товариство «радуга» спілка Сумського міського громадського об`єднання садівничих товариств «Олдиш-86», земельна ділянка НОМЕР_1 (т. І а.с. 133-134).

З довідки про доходи ТОВ «Ромашківське» вбачається, що за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року ОСОБА_4 отримав дохід у розмірі 1312,24 грн. (т. І а.с.216).

З довідки про доходи ТОВ «Ромашківське» вбачається, що за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року ОСОБА_5 отримав дохід у розмірі 1312, 24 грн. (т. І а.с.218).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є такі: 1) чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі (втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними); 2) чи переслідувало втручання легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті (якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів); 3) чи є відповідний захід пропорційним конкретній легітимній меті втручання у право (втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно).

Порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції ЄСПЛ констатує, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий. І навпаки: встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії.

Відповідно до положень ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. 319 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної власності.

Згідно із частиною першою ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до приписів частин першої - третьої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

У постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі №6-2925цс15 зроблено висновок, що суд має встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

Під час судового розгляду справи стороною позивача не надано суду доказів того, що виділ частки позивачки у спірній квартирі в натурі є неможливим.

Також відсутні докази, які б вказували на те, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спроможні виплатити позивачці ОСОБА_3 грошову компенсацію в рахунок набуття права власності на частку позивачки.

Як зазначають відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виплата грошової компенсації ОСОБА_3 за її частку у спірній квартирі становитиме для них надмірний тягар.

Позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин наявності достатнього доходу відповідачів, та виплата заявленої позивачкою компенсації не становитиме надмірний тягар для них. Відомості про наявність на праві власності у відповідачів земельних ділянок не вказують на обставини достатності вартості майна для можливості виплатити компенсацію вартості частки позивачки у спільному майні.

Зважаючи на викладене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення грошової компенсації та припинення права власності відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення виготовлене 17 листопада 2021 року.

Суддя А.П.Сидоренко