Справа № 645/6772/20
Провадження № 2-о/645/14/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м.Харків

Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Бабкової Т.В.,

при секретарі Малій О.Л.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк 6 місяців, яким визначити наступні обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

На обґрунтування заяви заявник посилалася на те, що 26.07.2012 року придбала у особисту приватну власність житловий будинок АДРЕСА_1 . У серпні 2012 року заявниця дозволила проживати у вказаному будинку своїй дочці, ОСОБА_3 , та її чоловіку, ОСОБА_2 . Доньку зареєструвала у вказаному приміщенні, а її чоловік до теперішнього часу зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Під час спільного проживання з ОСОБА_2 останній підіймав руку на заявницю, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав тілесних ушкоджень, внаслідок чого ОСОБА_1 неодноразово викликала поліцію. Щодо ОСОБА_2 органами поліції складався протокол за ст. 173-2 КУпАП та виносився терміновий заборонний припис. З моменту вселення ОСОБА_2 до будинку, останній вкрай агресивно відноситься до заявниці, постійно вимагає від неї передати йому право власності на житловий будинок, а у іншому випадку загрожує фізичною розправою та вбивством. 16.11.2020 року ОСОБА_2 знов вчинив сварку, в ході якої спричинив заявниці тілесні ушкодження, ступінь яких на теперішній час встановлюється. Крім того, впродовж липня жовтня 2020 року ОСОБА_2 неодноразово здійснював тиск на ОСОБА_1 , ображаючи та погрожуючи фізичним насильством, внаслідок чого заявниця вимушена була викликати поліцію. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.11.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження.

26.11.2020 року представником заявника адвокатом Бірючинським Е.О. подано заяву про допит свідків.

26.11.2020 року представником заявника адвокатом Бірючинським Е.О. подано заяву про долучення до матеріалів справи доказів.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 заперечував проти заявлених вимог.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, викладені у заяві про встановлення обмежувального припису, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення учасників процесу, суд встановив наступне.

Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26.07.2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Маслак Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 1558, власником житлового будинку АДРЕСА_1 є саме заявниця ОСОБА_1 .

З дозволу власника вказаного житлового приміщення в ньому проживають дочка заявниці - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , онуки заявниці та відповідно діти ОСОБА_3 - неповнолітні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також чоловік ОСОБА_3 - заінтересована особа ОСОБА_2 .

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова, сформованої 12.12.2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заявниця ОСОБА_1 стверджує, що між нею та ОСОБА_2 на протязі останніх років взаємовідносини погіршилися, мають місце постійні сварки на побутовому ґрунті, під час яких ОСОБА_2 вчинює відносно неї психологічне насильство, що виражається у погрозах, образах, вимогах позбавитися прав на житло та в спричиненні тілесних ушкоджень.

Вказані доводи підтверджуються довідками Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області від 01.10.2019 року, 12.12.2019 року, 07.02.2020 року, 25.06.2020 року про неодноразові звернення ОСОБА_1 до органів поліції.

Крім того, доведено, що 01.02.2020 року у відношенні ОСОБА_2 співробітниками поліції складався терміновий припис стосовно кривдника серії АА № 010105 у зв`язку із скоєнням домашнього насильства віносно ОСОБА_1 та вживалися заходи термінового заборонного припису: заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 3 доби з 02.год. 00 хв. 01.02.2020 року до 02 год. 00 хв. 04.02.2020 року.

Крім того, з відповідного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження № 0000581, зареєстрованого 16.11.2020 року, встановлено факт звернення ОСОБА_1 з приводу нанесення їй тілесних пошкоджень 14.11.2020 року, приблизно о 16 год. 30 хв., за адресою: м. Харків, проїзд Гвардійський, 15, (ІТС ІНПН 24998).

Вказане кримінальне провадження перебуває в провадженні Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області.

На підставі довідки КНП «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.проф. О.І. Мещанінова» від 15.11.2020 року у заявниці встановлено забій м`яких тканин грудної клітини.

Допитана в судовому засіданні як свідок рідна сестра заявниці ОСОБА_6 підтвердила суду, що на протязі останніх років взаємовідносини між заявницею та її дочкою та зятем склалися край погані, мають місце постійні сварки на побутовому ґрунті, під час яких ОСОБА_2 погрожує заявниці, ображає, лягає позбавити житла. Крім того, 14.11.2020 року заявниця скаржилася їй, що ОСОБА_2 під час чергового конфлікту спричинив їй тілесні ушкодження, вона особисто бачила їх на тілі заявниці та супроводжувала її до лікаря 15.11.2020 року.

Той факт, що на протязі останніх років взаємовідносини між заявницею та її дочкою та зятем склалися край погані, між ними мають місце постійні сварки на побутовому ґрунті, ОСОБА_2 при цьому буває на підпитку, під час конфліктів він погрожує заявниці, ображає її підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Факт конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що стався за місцем проживання 01.02.2020 року, під час якого мали місце словесні образи, що принижують заявницю, підтверджується наданим з її боку звукозаписом. Належність голосів на ньому саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сам ОСОБА_2 не заперечував.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил статті 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Так, правовідносини, що склалися між учасниками справи регулюються спеціальним Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, а також міжнародно-правовими актами, під час вирішення такої категорії справ обов`язковому застосуванню підлягає судова практика Європейського суду з прав людини.

Європейська Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950року) є фундаментальною основою в галузі прав і свобод людини, її законних інтересів та потреб. Одна з ключових особливостей Конвенції полягає в тому, що вона не тільки встановлює права та свободи людини, але і передбачає право на індивідуальне звернення за захистом порушених прав на міжнародному рівні. Конвенція та протоколи до неї за юридичною природою є обов`язковим міжнародним правовим договором, який запровадив систему національного контролю за дотриманням прав людини на внутрішньодержавному рівні.

07.11.2011 року Україною було підписано Конвенцію Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами, на виконання якої 07.12.2017 року прийнято Закон «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, моржування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Згідно вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України.

Нормами статті 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вказані положення, суд зазначає, що на спростування позиції та доводів заявника, жодних доказів заінтересованою особою подано не було.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Зі змісту статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника має, зокрема, постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

За заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті.

Про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи.

Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Надаючи оцінку ризикам, на які посилалися заявниця, суд приймає до уваги показання заявниці, яка посилаючись на докази, підтвердила факти неодноразових конфліктів між сторонами, а тому пояснення заявника можна сприйняти за об`єктивно вільні та неупереджені.

Таким чином, на підставі наданих заявником належних та допустимих доказів, судом було встановлено обставини вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 з боку ОСОБА_2 .

Приймаючи до уваги, що з приводу останнього факту прояву домашнього насильства за заявою ОСОБА_1 Немишлянським ВП ГУНП в Харківській області з 16.11.2020 року здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000581 за фактом її звернення про нанесення їй тілесних пошкоджень ОСОБА_2 14.11.2020 року за адресою: м. Харків, проїзд Гвардійський, 15, з урахуванням строків досудового розслідування, встановлених ст.219 КПК України, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про видачу обмежувального припису строком на 4 місяців, яким заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 76, 95, 258-259, 263-265, 273, 293, 294, 350-1-350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

Встановити строк дії обмежувального припису 4 (чотири) місяці.

Строк дії обмежувального припису рахувати з дня ухвалення рішення.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Копію рішення направити до Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Харківській області для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік, та до Виконавчого комітету Харківської міської ради.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 15.01.2021 року.

Суддя-