Провадження № 2/638/1278/21
РІШЕННЯ

Іменем України

26 травня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Котельнікової А.Р.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту»,

треті особи - ОСОБА_2 , Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» про визнання договору іпотеки припиненим, виключення запису про іпотеку, треті особи ОСОБА_2 , Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради,

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» про визнання договору іпотеки припиненим, виключення запису про іпотеку, в обґрунтування якого зазначив, що 21 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та Акціонерним банком «Факторіал-Банк» укладено договір кредиту № 036-ІІ-В/01/08 на надання кредитної лінії без права відновлення. В якості забезпечення виконання позичальником зобов`язань в день укладання зазначеного договору кредиту між Акціонерним банком «Факторіал-Банк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 036/08 від 21 квітня 2008 року, згідно якого передано у іпотеку Акціонерного банку «Факторіал-Банк» нерухоме майно: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 65,2 кв.м., житловою площею 43, 6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить іпотекодавцю на праві приватною власності.

Згідно договору № GL3N012914 про відступлення прав вимоги від 26 грудня 2019 року, договору про відступлення прав за іпотечним договором від 26 грудня 2020 року, укладеними між ПАТ «ФІДОБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту», останнє набуло право вимоги по договору кредиту № 036-ІІ-В/01/08 від 21 квітня 2008 року та іпотечному договору № 036/08 від 21 квітня 2008 року з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до вказаних договорів.

Про наявність зазначеного договору № GL3N012914 про відступлення прав вимоги від 26 грудня 2020 року боржникові стало відомо у січні 2020 року. Копій договорів про відступлення прав вимоги ані боржникові, ані іпотекодавцю надано не було, повідомлення ніяких нових вимог до боржника не містило, ніж передбачені договором кредиту № 036-ІІ-В/01/08 на надання кредитної лінії без права відновлення від 21 квітня 2008 року, проте в усному порядку представник відповідача повідомив боржника про необхідність сплати нею щомісячно 3200 гривень, що вона і робила до липня 2020 року.

25 червня 2020 року на адресу позивача надійшла вимога відповідача про виконання порушеного зобов`язання, датована 21 квітня 2020 року.

Згідно зазначеної вимоги б/н станом на 26 грудня 2019 року боржником не виконано умови кредиту, непогашена заборгованість складала 158886,82 грн. Зазначену суму новий кредитор вимагав сплатити протягом 30 днів з дня отримання вимоги на зазначені у вимозі реквізити. Також повідомлялося, що у разі невиконання зобов`язання позичальником іпотекодержатель має право та намір задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом набуття права власності на предмет іпотеки або його продажу.

На виконання вимоги відповідача 20 липня 2020 року боржником було у повному обсязі виконано зобов`язання за основним договором про надання кредитної лінії, та відповідно вимоги сплачено борг на суму 136600 грн. Зменшення суми боргу зумовлено періодичними (щомісячними) виплатами, які здійснювалися боржиком добровільно з січня по липень 2020 року включно у розмірі 3200 грн, усього - 22400 гривень. Таким чином, заявлена відповідачем станом на грудень сума заборгованості зменшилася на зазначену суму та на момент виконання вимоги склала 136486,82 грн, які переведено на реквізити, вказані у вимозі про виконання порушеного зобов`язання.

Після цього боржником та позивачем 23 липня 2020 року складено та направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МАНІТУ» нотаріально посвідчену вимогу та її копію про реєстрацію припинення іпотеки протягом 14 днів з моменту повного погашення боргу відповідно до вимог ст. 4 та 17 Закону України «Про іпотеку», копію якої відповідач отримав 31 липня 2020 року. Оригінал нотаріально посвідченої вимоги було направлено на адресу, що вказується відповідачем у кореспонденції, кур`єрською доставкою Укрпошти, але адресатом вона не отримана та повернена відправнику.

Встановлений законом строк для реєстрації припинення іпотеки сплив 03 серпня 2020 року, проте запис про іпотеку з реєстру іпотекодержателем не вилучено, що свідчить про намір іпотекодержателя набути права власності на предмет іпотеки або реалізації його третім особам.

Позивач просив суд визнати припиненим іпотечний договір № 036/08 від 21 квітня 2008 року, укладений між Акціонерним банком «Факторіал-Банк» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ленченко В.Г., зареєстрований у реєстрі за № 739; визнати припиненим договір про відступлення прав за іпотечним договором від 26 грудня 2019 року, укладений між ПАТ «Фідобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М., зареєстрований в реєстрі за № 4218; зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно виключити запис про іпотеку: 9699541 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого іпотекодержателем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» обтяжено нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , належну на праві приватної власності ОСОБА_1 .

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позичальником не погашено у повному обсязі заборгованість за договором кредиту, сплату процентів за користування кредитом, неустойка за неналежне виконання зобов`язань за договором кредиту та іпотеки.

Відповідач вказує на те, що позивачем лише надано докази сплати грошових коштів у загальному розмірі 162100 грн, що не відповідає сумі заборгованості за договором кредиту. Позивачем не надано доказів, які б свідчили про наявність підстав для припинення іпотеки.

В судовому засідання позивач та його представник підтримала позовну заяву, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти позову, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, від її імені в судовому засідання діяв представник.

Представник Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та Акціонерним банком «Факторіал-Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Фідобанк») укладено договір кредиту № 036-ІІ-В/01/08 на надання кредитної лінії без права відновлення. Позичальнику було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання грошові кошти в сумі 20000 доларів США.

В якості забезпечення виконання позичальником зобов`язань щодо погашення договору кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, сплати комісійних, можливих неустойок та збитків в порядку та на умовах, передбачених договором кредиту 21 квітня 2008 року між Акціонерним банком «Факторіал-Банк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 036/08 від 21 квітня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левченко В.Г. 21 квітня 2008 року, зареєстрований в реєстрі № 739, згідно якого передано у іпотеку Акціонерного банку «Факторіал-Банк» нерухоме майно: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 65,2 кв.м., житловою площею 43,6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить іпотекодавцю на праві приватною власності.

26 грудня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» укладено договір № GL3N012914 про відступлення прав вимоги та договір про відступлення прав за іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М., зареєстрований в реєстрі за № 4218, відповідно до яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» набуло право вимоги по договору кредиту № 036-ІІ-В/01/08 від 21 квітня 2008 року та іпотечному договору № 036/08 від 21 квітня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левченко В.Г. 21 квітня 2008 року, зареєстрований в реєстрі № 739, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до вищевказаних договорів.

21 квітня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» на адресу ОСОБА_1 надіслана вимога № б/н, в якій зазначено, що відповідно до договору кредиту ОСОБА_2 зобов`язалась повернути кредит з нарахованими процентами та комісією за фактичний час його використання у термін, передбачений договором. Проте, своєчасно та в поному обсязі погашення кредиту із нарахованими процентами за фактичний час їх використання не відбулось, у зв`язку з чим відповідно до договору іпотеки у іпотекодержателя з`явилось право на звернення стягнення на предмет іпотеки. Враховуючи той факт, що боржником не виконуються умови договору кредиту наявна непогашена заборгованість, що станом на 26 грудня 2019 року складає 158886,82 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» як новий кредитор та іпотекодержатель поторно вимогає від ОСОБА_1 як іпотекодавця протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання цієї вимоги сплатити заборгованість за кредитним договором у сумі 158886,82 грн за реквізитами, зазначеними у вимозі.

Згідно наданих позивачем квитанцій ОСОБА_2 09 січня 2020 року в рахунок погашення заборгованості за вказаним договором кредиту сплатила 3000 грн, 10 лютого 2020 року ОСОБА_2 сплатила на зазначений у вимозі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» рахунок 3200 грн, 06 березня 2020 року 3200 грн, 03 квітня 2020 року 3200 грн, 06 травня 2020 року 3200 грн, 09 червня 2020 року 3200 грн, 08 липня 2020 року 3200 грн, 20 липня 2020 року 136600 грн.

25 липня 2020 року ОСОБА_1 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» надіслана нотаріально посвідчена вимога про звернення останнього до державного реєстратора Державного реєстру прав на нерухоме майно з заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки (виключення запису про іпотеку: 9699541) по договору про відступлення прав за іпотечним договором, згідно якого іпотекодержателем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» обтяжено нерухоме майно, а саме: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить іпотекодавцю на праві приватною власності. Копія цієї вимоги отримана Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» 31 липня 2020 року, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (стаття 1049 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Припинення зобов`язання регулюється главою 50 розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

Згідно зі статтею 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Стаття 599 ЦК України визначає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Системний аналіз статей 599, 1049, 1054 ЦК України вказує про те, що належним виконанням кредитного договору є зарахування на узгоджений сторонами рахунок кредитора суми кредиту, передбачених договором процентів та можливих штрафних санкцій, у разі їх нарахування.

Юридичним наслідком належного виконання зобовязання відповідно до статей 598, 599 ЦК України є припинення зобовязання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно із частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Правовий аналіз норм статті 593 ЦК України, статей 3, 17 Закону України «Про іпотеку» дозволяє дійти висновку про те, що застава (іпотека) як забезпечувальне зобов`язання, яке має похідний характер від основного зобов`язання, припиняється, зокрема, у разі припинення забезпеченого іпотекою зобов`язання повним його виконанням.

При цьому з огляду на положення статей 509, 526, 598 ЦК України, статей 1, 7 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється лише у разі припинення у повному обсязі основного зобов`язання, забезпечення якого передбачено іпотечним договором. Тобто часткове припинення основного зобов`язання, зокрема шляхом його виконання, за загальним правилом не має наслідком припинення забезпечувального зобов`язання.

Таким чином, виходячи з предмета та підстав позову, до предмета доказування у даній справі входить встановлення обставин щодо припинення основного зобов`язання за договором кредиту у зв`язку з його виконанням. При цьому, обставина повного припинення зобов`язань за договором кредиту має бути доведена в розрізі повного виконання зобов`язання позичальника, забезпеченого іпотекою.

Оскільки відповідно до положень статей 12, 13, ЦПК України судочинство у цивільних судах здійснюється на засадах змагальності сторін, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при зверненні з позовом про визнання припиненою іпотеки на позивача покладений тягар доведення обставин повного припинення зобов`язань за договором кредиту № 036-ІІ-В/01/08 від 21 квітня 2008 року у зв`язку з його повним виконанням. В свою чергу відповідач повинен довести свої заперечення проти доводів позивача.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 просив визнати договір іпотеки припиненим з огляду на належне виконання боржником ОСОБА_2 умов кредитного договору, на підтвердження чого надано копії квитанцій про сплату заборгованості за вищезазначеним кредитним договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

При цьому, наявні в матеріалах даної справи квитанції не свідчать про належне виконання ОСОБА_2 зобов`язань за договором кредиту № 036-ІІ-В/01/08 від 21 квітня 2008 року, зокрема, надані квитанції не свідчать про виконання в повному обсязі письмової вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» від 21 квітня 2020 року про сплату 158886,82 грн.

Таким чином, враховуючи недоведеність обставин погашення у повному обсязі заборгованості ОСОБА_2 за договором кредиту № 036-ІІ-В/01/08 від 21 квітня 2008 року, яка входила до складу основного зобов`язання, забезпеченого іпотекою за договором іпотеки, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, тому підстав для розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, немає.

Керуючись ст. 7, 10, 12, 13, 76, 81, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» про визнання договору іпотеки припиненим, виключення запису про іпотеку, треті особи ОСОБА_2 , Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради, відмовити.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27 травня 2021 року.

Суддя І.П. Латка