Справа № 148/1929/21
Провадження №2-о/148/74/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 листопада 2021 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Немирівської Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тульчинський районний відділ ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Місцем його смерті є м. Макіївка Кіровського району Донецької області. Зареєстроване місце проживання чоловіка було у АДРЕСА_1 в будинку рідної сестри заявника. Однак, проживав чоловік разом з заявником у м. Макіївка Кіровського району Донецької області та періодично приїздив та проживав у м. Тульчин, де отримував пенсію. Причиною смерті ОСОБА_2 є COVID-19 (вірус не ідентифіковано). За місцем проживання заявника видано свідоцтво про смерть чоловіка, у якому зазначено, що місцем смерті є Донецька Народна Республіка. Поховання чоловіка заявник здійснила на кладовищі в м. Макіївка Кіровського району Донецької області.

Встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання з ГУ ПФУ у Вінницькій області допомоги на поховання чоловіка та для оформлення вподальшому пенсії по втраті годувальника. Однак, без отримання свідоцтва про смерть заявник не може цього зробити. У відділі РАЦС їй віддмовлено у проведенні державної реєстрації смерті чоловіка, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, де не можливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті.

В зв`язку з вказаними обставинами, заявник змушена звернутися до суду з даною заявою, у якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який мав місце 02.10.2021 в окремих районах Донецької та Луганської областей, що визначені тимчасово окупованими територіями України у м. Макіївка Донецької області, Україна, причина смерті COVID-19 (вірус не ідентифіковано).

В судове засідання заявник не з`явилася. В заяві про встановлення факту просила розгляд справи здійснювати у її відсутність.

Заінтересована особа представник Тульчинського районного відділу ДРАЦС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ст. ст. 223, 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого, їхніми представниками до суду за межами такої території України.

В судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 виданого Кинашівською сільською радою Тульчинського району Вінницької області 28.04.1987 (а.с. 16).

Згідно довідки про причину смерті № 1552, виданої міським паталогоанатомічним бюро міста Макіївки 02.10.2021 (а.с. 17), ОСОБА_2 , 1959 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті COVID-19 (вірус не ідентифіковано).

Згідно листа Тульчинського районного відділу ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 16.25-88 від 26.10.2021 (а.с 24) заявнику ОСОБА_1 відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , оскільки нею пред`явлено документи, видані на території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, в зв`язку з чим, реєстрацію смерті провести не можливо.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Відповідно до Указу Президента України "Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях" від 07.02.2019, місто Макіївка Донецької області є тимчасово окупованою територією України.

Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 13, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Оскільки свідоцтво про смерть ОСОБА_2 (а.с. 18) видане на території, тимчасово не підконтрольній владі України, тому суд не може визнати вказане свідоцтво належним та допустимим доказом, так як це суперечить нормам до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», проте бере його до уваги та оцінює разом з іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

В судовому засіданні встановлено, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України має юридичне значення для заявника, оскільки дозволить їй отримати допомогу на поховання та вподальшому оформити пенсію по втраті годувальника.

Аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги, що заявник позбавлена можливості підтвердити смерть свого чоловіка у встановленому законом порядку та отримати свідоцтво про його смерть, не прийняття, по суті рішення у даній справі може вплинути на її права, тому з метою захисту прав і свобод громадянина України, яким є заявник, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення такого факту.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. В зв`язку з цим усі судові витрати, понесені заявником залишаються за ним.

На підставі викладеного, керуючись п. 13, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст. 5, 9 Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VII від 15.04.2014, ст. 4, 13, 19, 76-81, 263-265, 294, 315, 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на тимчасово окупованій території України, а саме, в м. Макіївка Донецької області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: