Справа № 307/3498/21
Провадження № 2-з/307/35/21
УХВАЛА

16 листопада 2021 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Гримут В.І.

за участі: секретаря Ком`яті Н.А.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення порядку розпорядження майном.

10 листопада 2021 року ОСОБА_1 направив до суду заяву про забезпечення позову, у якій посилається на те, що йому та відповідачу на праві спільної часткової власності належить будинок АДРЕСА_1 , у якому йому належить одна квартира, а відповідачу дві. 9.11.2021 ОСОБА_3 почав демонтаж належних йому квартир, розташованих у будинку, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Про його намір демонтувати належні йому квартири у їхньому спільному будинку свідчить його лист-попередження, який він надіслав на його адресу в липні поточного року. Просить заборонити ОСОБА_3 як особисто, так і з допомогою найманих працівників демонтувати спільне сумісне майно багатоквартирного будинку за АДРЕСА_1 , так як виконання робіт може призвести до знищення належної йому частини будинку.

Позивач у судовому засіданні заяву підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні заяви через відсутність доказів. Посилається на те, що позивач звернувся до суду з позовом про встановлення порядку розпорядження майном. Його твердження про те, що йому та ОСОБА_3 на правах спільної часткової власності належить багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 не відповідають дійсності, так як згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.03.2008 ОСОБА_1 є власником стоматологічного кабінету по АДРЕСА_1 є власником житлових будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Тобто у даному випадку не йде мова про наявність спільної часткової власності сторін на певний об`єкт нерухомого майна та про врегулювання спірних правовідносин нормами Закону «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Відповідач має намір демонтувати належні йому будинки користуючись своїм правом самостійно розпоряджатися належним йому майном і жодним чином не порушує прав позивача.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 суд вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з вимогами чч. 1 та 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що заявник ОСОБА_1 не надав жодних доказів того, що демонтаж належних ОСОБА_3 будинків, який він планує проводити, може привести до пошкодження або знищення його майна.

Надані ним світлини зроблені тенденційно, вибірково, без загальних масштабів, на них відсутня інформація про масштаб робіт, про можливі ризики для будівлі, яка належить позивачу і вони жодним чином не підтверджують обставин зазначених у заяві про забезпечення позову.

З акту складеного комісією Тячівської міської ради убачається, що комісія констатує наявність у ОСОБА_3 права на демонтаж будівель, що належать йому на правах власності, окремого дозволу на це не потрібно. Щодо можливого руйнування будівлі ОСОБА_1 внаслідок демонтажних робіт комісія не має можливості надання висновку через відсутність повноважень.

6 жовтня 2021 року Тячівським районним судом було відмолено позивачу ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо знесення чи демонтажу житлових будинків, які розташовані у АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

У заяві ОСОБА_1 від 10.11.2021 про забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких дій не наведено нових підстав для заборони Рішкові вчиняти дій щодо спільного майна та не долучено ніяких доказів в обґрунтування таких.

За таких обставин, керуючись стст. 149, 150, 153, 247 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

На ухвалу суду до Закарпатського апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а учасником справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 354 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Головуючий В.І. Гримут