Провадження № 22-ц/801/2256/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,

суддів Міхасішина І. В., Стадника І. М.,

з участю секретаря судового засідання: Кузьменка Б. І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Хейніс Олександр Григорович, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2021 року, постановлену під головуванням судді Бойка В. М. за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову

у цивільній справі № 127/24778/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Разом із вказаною позовною заявою ОСОБА_1 до суду подано заяву про забезпечення позову, яку мотивує тим, що 16 червня 2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Тимощуком В. В. було відкрито виконавче провадження № 66833725 із примусового виконання напису № 52805. 23 червня 2021 року винесено постанову про звернення стягнення із заробітної плати позивача, який працює в ТОВ «СХК» «ВІННИЦЬКА ПРОМИСЛОВА ГРУПА». Постановлено щомісячно, починаючи з червня 2021 року, стягувати із заробітної плати (у розмірі 20 %) з відповідача на користь відповідача. Таким чином, на даний час з позивача проводиться стягнення на погашення неправомірного боргу, що значно погіршує стан позивача. Даний виконавчий напис оскаржується позивачем у Вінницькому міському суді Вінницької області.

Вважає, що у випадку вжиття заходів забезпечення позову буде ефективно захищено порушені права та інтереси позивача, оскільки не застосування заходів забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, може істотно ускладнити поновлення порушених інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки під час розгляду справи спірний виконавчий напис вже буде виконаний у примусовому порядку шляхом стягнення із зарплати позивача.

З метою забезпечення позову просив суд в порядку забезпечення позову зупинити стягнення за виконавчим написом від 21.05.2021 року, зареєстрованого в реєстрі № 52805, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кошельок».

Вінницький міський суд Вінницької області ухвалою від 17 вересня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовив.

В апеляційній скарзі представник позивача адвокат Хейніс О. Г., посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким зупинити стягнення по виконавчому провадженню № 66833725 відкритого на підставі виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 52805 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» заборгованості в розмірі 15 196,00 гривень.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що є помилковим застосування до спірних правовідносин роз`яснень, що містяться в п. 2, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», № 9 від 22.12.2006 року, оскільки позивач не просив вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконання рішення суду. В разі виконання виконавчого напису і задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , останній буде змушений звертатись до суду із позовом про стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів, потребувати сплати судового збору та витрат на правову допомогу. Суд дійшов неправильного висновку, що зупинення стягнення порушує права ТОВ «Кошельок» як стягувача у виконавчому провадженні, оскільки у випадку відмови у задоволенні позовних вимог заходи забезпечення будуть скасовані, а виконавчі дії будуть відновлені.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи до суду не з`явилися, причин неявки не повідомили, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що зупинення стягнення на підставі виконавчого листа порушує право ТОВ «Кошельок» як стягувача у виконавчого провадженні, оскільки має наслідком відкладення, зупинення чи інше втручання у вчинення виконавчих дій, які проводяться державним виконавцем, під час виконання рішення суду. Враховуючи викладене, перевіривши аргументованість поданої заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Проте, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, так як суд першої інстанції дійшов його неповно встановивши обставини, що мають значення для розгляду справи, з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року із змінами, внесеними постановою ВСУ від 12.06.2009 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому слід враховувати, що вжитті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи зі змісту ст. ст. 149-153 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Пунктом 6 ч. 1ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 зазначено, що «застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 20 грудня 2017 № 7861, вчиненого Приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову».

Виходячи з положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

З матеріалів справи встановлено, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Кошельок», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є. М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

23 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В. В. у ВП № 65833725 по примусовому виконанню вказаного виконавчого напису винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника (а.с.22).

Отже, у випадку, якщо спір буде вирішено на користь позивача, будуть відсутні підстави для стягнення на підставі виконавчого документу, який виданий в рамках примусового виконання виконавчого напису нотаріуса. Відтак, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до порушення прав позивача

Існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернеться до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06 квітня 2020 року по справі № 203/1491/19 (провадження № 61-1765св20).

Таким чином, виходячи з викладеного, враховуючи предмет позову (оспорюється в судовому порядку виконавчий документ), наявні підстави для забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 52805, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. від 21.05.2021 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «Кошельок».

Колегія суддів зауважує, що такий захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами та істотно не вплине на права та інтереси ТОВ «Кошельок».

Заявлений вид забезпечення позову, а саме: зупинення стягнення на підставі оскарженого виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, відповідає п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, має тимчасовий характер і діє до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже на підставі пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Хейніс Олександр Григорович, задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення по виконавчому провадженню № 66833725 відкритому 16.06.2021 на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 21.05.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 52805 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» заборгованості в розмірі 15 196,00 гривень.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Ухвалу про забезпечення позову направити для виконання приватному виконавцю Тимощуку Володимиру Вікторовичу (21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 8, офіс 301).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 листопада 2021 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. В. Міхасішин

І. М. Стадник