Головуючий у І інстанції Трегубенко С. В. Єдиний унікальний номер 241/742/13-ц
Номер провадження 22-ц/804/2073/21
Доповідач Барков В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів Пономарьової О. М.,

Зайцевої С. А.,

секретар Сікора М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 до якої приєдналися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 30 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи: Служба у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області, Служба у справах дітей Мангушської районної адміністрації Донецької області, Маріупольська окружна прокуратура (прокуратура Першотравневого району Донецької області) про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 в якому просив позбавити її батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на те, що з 28 квітня 2001 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого вони мають п`ятьох неповнолітніх дітей. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 14 серпня 2012 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано. На підставі рішення комісії з питань захисту прав дітей Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради від 10 жовтня 2012 р. № 327-К місце проживання дітей визначено за місцем проживання батька та фактично з січня 2012 року діти проживають разом з батьком, тобто з позивачем.

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 13 листопада 2012 року з відповідачки на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але на кожну дитину не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 жовтня 2012 року і до повноліття дітей. Відповідачка аліменти не сплачує та оскільки вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, позивач просив позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідачки судові витрати.

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 30 липня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Позбавлено ОСОБА_5 батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з відповідачки судовий збір на користь держави у сумі 114,70 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на передчасність, протиправність та безпідставність оскаржуваного рішення, а також на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 . В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що під час розгляду справи, її та інших дітей не залучили до участі у справі, не пропонували висловити власну думку щодо позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав. Також на її думку суд не врахував, що у зв`язку із скрутним матеріальним становищем її мати була вимушена поїхати на заробітки за кордон. При цьому ОСОБА_5 декілька разів на рік поверталась в Україну, бачилась з дітьми, надавала матеріальну допомогу на їх утримання.

Крім цього вважає, що позбавлення батьківських прав може мати місце виключно за умови винної поведінки батьків та свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Її мати ніколи винної поведінки та свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками відносно дітей не допускала. Тому, скасування рішення суду необхідне для захисту її прав, свобод, а також з метою спростування недостовірної інформації, поширеної в оскарженому рішенні.

Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 15 січня 2020 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 30 липня 2013 року закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 362 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Постановою Верховного Суду від 16 червня 2021 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_2 та ухвалу Донецького апеляційного суду від 15 січня 2020 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

15 січня 2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали заяву про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка ухвалою Донецького апеляційного суду від 25 серпня 2021 року залишена без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_5 , які просили скаргу задовольнити, пояснення представника позивача адвоката Коваленко К. О., яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження у справі необхідно закрити з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 з 28 квітня 2001 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_5 від якого мають п`ятьох дітей: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 14 серпня 2012 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було розірвано.

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 13 листопада 2012 року з відповідачки на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але на кожну дитину не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 жовтня 2012 року і до повноліття дітей.

Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, що 1) Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини».

Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав:

1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання;

2) перестає бути законним представником дитини;

3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми;

4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником;

5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування);

6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Таким чином, ухваленим рішенням обмежені права відповідачки, яка його не оскаржує.

Крім того, розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 може призвести до фактичного поновлення батьківських прав відповідачки відносно неї, що є неможливим, оскільки на час розгляду справи апеляційним судом вона досягла повноліття (ч. 3 ст. 169 СК України).

Інші учасники сімейних відносин рішення суду не оскаржують.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 до якої приєдналися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та заява яких залишена без розгляду необхідно закрити.

Керуючись ст. 362, 367, 381 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 до якої приєдналися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 05 листопада 2020 року.

Судді В. М. Барков

С. А. Зайцева

О. М. Пономарьова