Справа № 274/5270/21 Провадження № 2-о/0274/122/21
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.21 р.м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суду Житомирської області у складі судді - Корбута В.В. (головуючого), присяжних Базелівської І.А., Янковенко Н.Л. (далі - Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши у порядку окремого провадження цивільну справу за заявоюОСОБА_1
про усиновлення ОСОБА_2 ,
заінтересовані особи:1) Бердичівська районна державна адміністрація Житомирської області, представником якої є Хоренко О.О., 2) Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області, представником якого є Труханська Т.В., 3) ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 р. ОСОБА_1 звернувся з заявою, у якій просить:

- постановити рішення про усиновлення ним ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- записати його батьком ОСОБА_2 ;

- змінити прізвище ІНФОРМАЦІЯ_3 на ІНФОРМАЦІЯ_3

- змінити по батькові ІНФОРМАЦІЯ_3 на ІНФОРМАЦІЯ_3

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 , вони мають спільну дитину. ОСОБА_3 має дитину, народжену під час перебування у шлюбі з іншим чоловіком, - ОСОБА_2 . Усі вони проживають разом, у ОСОБА_1 склались дуже гарні стосунки з ОСОБА_2 , батько останнього позбавлений батьківських прав.

Бердичівська районна державна адміністрація Житомирської області просить заяву задовольнити.

Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області просить врахувати його висновок від 20.10.2021 р. про доцільність усиновлення малолітнього ОСОБА_2 громадянином України ОСОБА_1 та відповідність його інтересам дитини.

ОСОБА_3 проти задоволення заяви не заперечила.

Відповідно до статті 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Згідно з частиною першою статті 208 Сімейного кодексу України усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу).

Статтею 6 Сімейного кодексу України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бердичеві Житомирської області (актовий запис в Книзі реєстрації народжень № 268 від 10.04.2013 р., складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області), його батьками є (записані) ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 10.04.2013 р. серії № НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, та рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.08.2021 р. у справі № 274/1683/20, яке набрало законної сили.

Таким чином ОСОБА_2 може бути усиновленим.

Статтею 211 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. Особи, які не перебувають у шлюбі між собою, не можуть усиновити одну і ту ж дитину. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі. Якщо дитина має лише батька, вона не може бути усиновлена жінкою, з якою він не перебуває у шлюбі. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір або лише батька, які у зв`язку з усиновленням втрачають правовий зв`язок з нею, усиновлювачем дитини може бути один чоловік або одна жінка. Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується.

Статтею 212 Сімейного кодексу України визначено, що не можуть бути усиновлювачами особи, які:

1) обмежені у дієздатності;

2) визнані недієздатними;

3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені;

4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини;

5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері;

6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами;

7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу);

8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я;

9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини;

10) були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів;

11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду;

12) є особами без громадянства;

13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3 - 6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем.

Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини.

Судом при розгляді справи не виявлено обставин, які б у відповідності до вказаних вище положень статей 211 та 212 Сімейного кодексу України забороняли (перешкоджали) ОСОБА_1 бути усиновлювачем ОСОБА_2 .

При цьому Судом встановлено, що, зокрема, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, тобто він не молодше двадцяти одного року та старше за дитину, яку бажає усиновити, більше як на п`ятнадцять років, ОСОБА_1 з 22.07.2017 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 має постійне місце проживання, у тому числі - на праві власності, де створені належні умови для проживання дитини, та має постійний заробіток (дохід), на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 від 01.12.2005 р., свідоцтвом про шлюб від 22.07.2017 р., актами обстеження умов проживання від 01.06.2020 р. та від 20.04.2021 р., договором від 17.07.2017 р. купівлі-продажу житлового будинку, довідкою від 16.12.2020 р. № 01-4/2162 Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій, висновком від 04.02.2021 р. про стан здоров`я, довідкою Департаменту інформатизації МВС України, висновком від 20.10.2021 р. Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області про доцільність усиновлення малолітнього ОСОБА_2 громадянином України ОСОБА_1 та відповідність його інтересам дитини.

Таким чином ОСОБА_1 може бути усиновлювачем ОСОБА_2 .

Відповідно до статей 217 та 220 Сімейного кодексу України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. На усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Усиновлення дитини може бути проведене без згоди другого з подружжя, якщо він визнаний безвісно відсутнім, недієздатним, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно зі статтею 219 Сімейного кодексу України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони:

1) невідомі;

2) визнані безвісно відсутніми;

3) визнані недієздатними;

4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється;

5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу.

Усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її.

ОСОБА_3 , яка, як було встановлено раніше, є дружиною ОСОБА_1 та матір`ю ОСОБА_2 , надала згоду на усиновлення останнього ОСОБА_1 , що підтверджується її нотаріально посвідченою заявою від 05.03.2021 р.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.08.2020 р. у справі № 274/1684/20, яке набрало законної сили, ОСОБА_7 позбавлено батьківських прав щодо сина - ОСОБА_2 .

Таким чином вимоги щодо згоди подружжя та батьків дитини на усиновлення останньої дотримані.

Статтею 218 Сімейного кодексу України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками.

Дитина ОСОБА_2 , як було встановлено раніше, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відтак у зв`язку з віком не усвідомлює факту усиновлення.

За такої обставини Суд вважає, що згода ОСОБА_2 для усиновлення не потрібна.

Частинами першою та другою статті 224 Сімейного кодексу України встановлено, що суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема:

1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини;

2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину;

3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення;

4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною;

5) особу дитини та стан її здоров`я;

6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити.

При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.

Орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області на виконання частини другої статті 312 Цивільного процесуального кодексу України надав висновок від 20.10.2021 р. про доцільність усиновлення малолітнього ОСОБА_2 громадянином України ОСОБА_1 та відповідність його інтересам дитини, у якому зазначив, що вважає усиновлення малолітнього ОСОБА_2 ОСОБА_9 доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини.

Суд, зважаючи на наявні матеріали справи, погоджується з вказаним висновком.

Беручи до уваги наведене, Суд вважає, що ОСОБА_1 здатен забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини - ОСОБА_2 , а тому його заява в частині усиновлення підлягає задоволенню шляхом оголошення його усиновлювачем цієї дитини.

Статтею 229 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 проживає у сім`ї ОСОБА_1 з 2017 р., а відтак його згода для запису ОСОБА_1 її батьком у Книзі реєстрації народжень не потрібна.

Відповідно статті 231 Сімейного кодексу України якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. За заявою усиновлювачів може бути змінено ім`я дитини. Для такої зміни потрібна згода дитини. Така згода не вимагається, якщо дитина живе в сім`ї усиновлювачів і звикла до нового імені. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення.

Зважаючи на вказане, Суд задовольняє заяву ОСОБА_1 в частині запису його у Книзі реєстрації народжень батьком дитини ОСОБА_2 та зміни прізвища та по батькові останнього.

Керуючись статтями 258, 259, 263 - 265, 293, 294, 310 - 314 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), заінтересовані особи: Бердичівська районна державна адміністрація Житомирської області (Житомирська область, Бердичівський район, с. Гардишівка, вул. Гагаріна, 8-А, ), Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області (Житомирська область, м. Бердичів, пл. Центральна, 1, ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), задовольнити.

2. Оголосити ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, усиновлювачем дитини - ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Записати ОСОБА_1 батьком дитини - ОСОБА_2 , та внести ці зміни до актового запису про народження № 268 від 10.04.2013 р., складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області.

4. Змінити прізвище дитини - ОСОБА_2 , на ОСОБА_4 , та внести ці зміни до актового запису про народження № 268 від 10.04.2013 р., складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області.

5. Змінити по батькові дитини - ОСОБА_2 , на ОСОБА_5 , та внести ці зміни до актового запису про народження № 268 від 10.04.2013 р., складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення у письмовій формі до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя (головуючий) В.В. Корбут

Присяжні: І.А. Базелівська

Н.Л. Янковенко