ПОСТАНОВА

Іменем України

18 травня 2021 року м. Кропивницький

справа № 394/498/20

провадження № 22-ц/4809/830/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Тимошенко Т.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , Свердликівська сільська рада,

зацікавлена особа - Новоархангельський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро),

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2021 року у складі судді Запорожець О.М.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , Свердликівської сільської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний батько ОСОБА_3 , що встановлено рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 16.03.2020, яке набрало законної сили. За життя ОСОБА_3 проживав в с. Свердликове Новоархангельського району Кіровоградської області, разом з її матір?ю ОСОБА_4 , без реєстрації шлюбу. За період спільного проживання у батьків крім неї народилось ще троє дітей які померли за станом здоров`я, інших близьких родичів у них не має. Крім того, у її матері від першого шлюбу є дочка, яка інколи їх провідувала.

Вказувала, що відповідно до ст. 1261 ЦК України, після смерті ОСОБА_3 вона є єдиним спадкоємцем його майна, оскільки матір хоча і проживала з ним та вела спільне господарство, але не була в шлюбі.

Наголошувала, що не відмовляється приймати спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 , а навпаки хоче належним чином оформити свої спадкові права на нерухоме майно - земельну ділянку площею 3,94 га, видану відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0204550, яка розташована на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області.

Позивач звертає увагу суду, що в свідоцтві про її народження серії НОМЕР_1 відсутні відомості про батька зазначено тільки матір ОСОБА_2 .

18.09.2007 вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , та змінила прізвище на ОСОБА_6 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 ).

Однак, довідкою від 29.11.2019 за № 775 Свердликівської сільської ради підтверджується факт, що вона є дочкою померлого ОСОБА_3 , а також те, що він був зареєстрований до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Свердликове.

Позивач також зазначала, що 20.05.2020 приватний нотаріус постановою відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії - оформленні спадщини і вказав, що свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 не може бути видано у зв`язку з тим, що у неї, як спадкоємиці, відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), а також відсутні документи підтверджуючі родинні стосунки з померлим ОСОБА_3 .

Пояснила, що сертифікат на земельну частку (пай) серії КР № 0204550 виданий 27 травня 1997 року Новоархангельською районною державною адміністрацією безслідно втрачений, проведені нею пошуки позитивного результату не дали, тому через оголошення в місцевій газеті вона вказала, що вищезазначений втрачений сертифікат вважати недійсним.

На даний час вона не може оформити свої спадкові права, оскільки відсутній запис про батька в її свідоцтві про народження, а іншими документами, довідкою органу місцевого самоврядування вона не можу довести перед нотаріусом факту родинних відносин з померлим, хоча має право на спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) за правилами ЦК України.

Позивач просила встановити факт, що має юридичне значення про те, що вона доводиться рідною донькою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Свердликове. Визнати в порядку спадкування за законом за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 3,94 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія КР № 0204550 виданого Новоархангельською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 27 травня 1997 року на підставі рішення від 14.10.1997 року за № 238, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Свердликове.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2021 року позов задоволено в повному обсязі.

Встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уроженка с. Димине Новоукраїнського району Кіровоградської області доводиться рідною дочкою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Свердликове Новоархангельського району Кіровоградської області.

Визнано в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою с. Димине Новоукраїнського району Кіровоградської області, право на земельну частку (пай) розміром 3,94 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія КР № 0204550, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Свердликове Новоархангельського району Кіровоградської області.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_4 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Відповідач вважає, що зазначене рішення прийнято судом з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому воно є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги представник відповідача адвокат Балюра С.В. посилалась на постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в пункті 15 якої роз`яснено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю України). Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати.

Вважає, що суд першої інстанції не достатньо дослідив факт родинних стосунків між ОСОБА_3 та позивачем, оскільки остання не представила суду докази про те, що ОСОБА_3 визнавав за життя себе її батьком.

Також представник відповідача звертала увагу, що головним критерієм для одержання права на земельну частку (пай) є факт членства громадянина в колективному сільськогосподарському підприємстві на момент реєстрації державного акта на право колективної власності на землю.

Вказувала, що відповідно до абзацу 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», відповідачами в справах за позовами громадян, пов`язаних з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі) є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Зауважила, що при розгляді справ про визнання права на земельну частку (пай), суд першої інстанції повинен був з`ясувати, чи був спадкодавець членом КСП на час реєстрації державного акта на право колективної власності на землю та чи був спадкодавець внесений до списку осіб, що додається до відповідного державного акта.

Суд першої інстанції не перевірив вищевказані факти, до даної категорії справи не залучив Новоархангельську районну державну адміністрацію, яка видавала сертифікат на право на земельну частку (пай), чим порушив ст.51 ЦПК України.

Крім того, представник відповідача зазначила, що ОСОБА_1 у своїй позовній заяві взагалі не ставила питання про поновлення строку позовної давності, який сплив у липні 2020 року, не навела жодних поважних причин пропуску строку та чітко не змогла зазначити коли саме вона дізналася про порушення свого права, тому підстави для задоволення позову ОСОБА_7 відсутні, а рішення Новоархангельського районного суду від 22.01.2021 підлягає скасуванню.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини

Допитані в судовому засіданні свідки повідомили суду про наступні відомі їм обставини.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що в 1981 році вона приїхала проживати у с. Свердликове Новоархангельського району Кіровоградської області, в той час сім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вже проживала на сусідній вулиці. ОСОБА_4 працювала дояркою, ОСОБА_3 різноробочим у колгоспі. ОСОБА_6 допомагала матері на фермі, а потім і сама ж там працювала. ОСОБА_3 і ОСОБА_4 офіційно одружені не були. ОСОБА_3 завжди звертався до ОСОБА_1 , як до дочки «доча». Розмов по селі про те, що ОСОБА_6 не рідна дочка ОСОБА_3 не було. Батько більше любив дочку, ніж матір. ОСОБА_6 допомагала на городі і провідувала батька, бачила, що він приходив до дочки, грався з онукою. Останнім часом ОСОБА_3 зловживав спиртними напоями та повісився у селі. Хто займався похоронами їй не відомо. ОСОБА_3 отримав земельний пай, бо працював у колгоспі у 80-ті роки. ОСОБА_3 приходив частіше до дочки, ніж ОСОБА_4 . Жорсткіший характер був у матері, батько спокійний. Батьки на доньку не кричали.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що знала сім`ю ОСОБА_10 та ОСОБА_9 з 1967 року. ОСОБА_12 народилася в с. Димине, у цієї сім`ї були діти: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Також у ОСОБА_10 була дочка ОСОБА_16 від першого шлюбу. Сім`я жила нормально, дочка ОСОБА_16 з ними не проживала. Вони разом працювали на фермі. У 1987 році вони виїхали в с. Свердликове. Коли народилася ОСОБА_12 , їй було 14 років. ОСОБА_3 дуже любив дочку, розмов про те, що ОСОБА_17 не його дочка не було. ОСОБА_12 навчалася у школі у с. Свердликове, вони з батьком дуже багато допомагали одне одному по господарству. Часто ОСОБА_3 приходив до дочки та проводив час із онукою. Їй відомо, що ОСОБА_3 повісився. Зазначила, що в батька ОСОБА_18 ОСОБА_19 характер був добріший, ніж у матері ОСОБА_4 . Вона особисто була на похороні ОСОБА_3 , там була і його дочка ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що влітку 1967 року в с. Димине Новоукраїнського району Кіровоградської області народилася ОСОБА_12 . Вона проживала по сусідству. В сім`ї ОСОБА_19 та ОСОБА_4 ще були діти ОСОБА_13 та ОСОБА_16 . ОСОБА_4 працювала на фермі дояркою, ОСОБА_3 також працював на фермі. Сім`я жила навпроти по сусідству. Їй відомо що ОСОБА_19 та ОСОБА_4 офіційно одружені не були, жили добре, вели господарство, виховували дітей. Батьки були дуже раді народженню ОСОБА_17 . ОСОБА_19 водив її до дитячого садка. До дітей у сім`ї ставилися однаково. У 1979 році сім`я виїхала у с. Свердликове Новоархангельського району Кіровоградської області. До виїзду в с. Свердликове за сім`єю не було помічено зловживання спиртними напоями.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснила, що у 1966 році сім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 приїхали на проживання у село Димине Новоукраїнського району Кіровоградської області. У них були діти: ОСОБА_16 та ОСОБА_13 . Проживали вони по сусідству. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 працювали на фермі, а вона працювала у дитячому садку. Сім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 жила добре, без сварок. ОСОБА_4 проживала тільки з ОСОБА_3 , більше ні з ким не жила. Через деякий час у них з`явилася ОСОБА_17 . Дочка ОСОБА_17 більше схожа на батька, ОСОБА_3 . Часто ОСОБА_3 приводив дочку до дитячого садочка. Із села сім`я виїхала у 1978-1979 році.

Судом першої інстанції також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Димине Новоукраїнського району Кіровоградської області народилася ОСОБА_22 , її матір`ю записано ОСОБА_2 , відомості про батька відсутні (світлокопія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ) /а.с.15/.

18 вересня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Новоархангельського районного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_5 та ОСОБА_22 зареєстрували шлюб за актовим записом № 62 /а.с.14/.

Матеріали справи містять світлокопію військового квитка серії НОМЕР_3 з якого вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Новоселиця Чигиринського району Черкаської області /а.с.19/.

Для розшуку оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) позивачка зверталася до районної газети «Колос» з відповідним оголошенням (світлокопія примірника районної газети «Колос» № 41 (11095) від 10 жовтня 2019 року /а.с.20/.

Своєю постановою приватний нотаріус Малютяк А.В. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 /а.с.21/.

З довідки, виданої Свердликівською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області № 444 від 02.06.2020 року вбачається, що на земельна ділянка № НОМЕР_4 загальною площею 3,94 га, що дійсно належить померлому ОСОБА_3 , знаходиться в не витребуваних частках (паях), договір оренди зареєстрований до моменту отримання спадкоємцем свідоцтва на право на спадщину, земельна ділянка обтяжень і обмежень не має /а.с.22/.

Відповідно до інформації наданої Свердликівською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області за № 483 від 26.06.2020 року ОСОБА_6 ( дівоче прізвище ОСОБА_22 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно проживала на території Свердликівської сільської ради зі своїми батьками ОСОБА_2 , 1937 року народження та батьком ОСОБА_3 , 1938 року народження з листопада 1980 року по 29.05.2008 року та являється рідною донькою батька ОСОБА_3 /а.с.23/.

В довідках Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області за № 775 від 29.11.2019 року та № 485 від 26.06.2020 року вказана інформація про те, що ОСОБА_23 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно являється рідною донькою померлого ОСОБА_3 /а.с.24,26/.

З довідки Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області за № 774 від 29.11.2019 року вбачається, що реєстрація про смерть ОСОБА_3 1938 року народження не проводилась та свідоцтво про смерть не видавалось /а.с.25/.

Крім того, з довідки Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області за № 425 від 20.05.2020 року вбачається, що ОСОБА_3 - 1938 року народження проживав і був зареєстрований до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 . В даному домоволодінні проживає та зареєстрована дружина ОСОБА_2 1937 року народження з 15 жовтня 1994 року по даний час. Виписаний у зв`язку зі смертю. Свердликівською сільською радою заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчувався /а.с.27/.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 15.08.2019 року встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Свердликове Новоархангельського району Кіровоградської області. Рішення набрало законної сили /а.с.28-32,56-59/.

Крім того рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 16.03.2020 року встановлено факт смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Свердликове Новоархангельського району Кіровоградської області. Рішення набрало законної сили /а.с.33-37,60-63/.

З інформації наданої відділом у Новоархангельському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 02.06.2020 вбачається, що згідно «Книг записів сертифікатів на право на земельну частку (пай) по СС «Мир» Свердликівської сільської ради Новоархангельського району зареєстровано сертифікат направо на земельну частку (пай) КР № 0204550 від 27.05.1997 року на ОСОБА_3 за номером реєстрації № 550 (отриманий) про що свідчить підпис у цій же книзі /а.с.40/.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги, просила рішення суду скасувати.

Позивач ОСОБА_1 , представник відповідача Свердликівської сільської ради та представник зацікавленої особи, які були належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , прийняла після нього спадщину і тому має право на належну спадкодавцю земельну частку (пай).

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 7 Указу Президії Верховної Ради УРСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР» від 29 грудня 1969 N 2476-VII у відношенні дітей, які народилися до 01 жовтня 1968 року від осіб, що не перебувають між собою у шлюбі, батьківство може бути встановлено за спільною заявою матері дитини і особи, яка визнає себе батьком дитини. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановлення її місця проживання батьківство може бути встановлено за заявою батька. В разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина і яка визнавала себе батьком дитини, факт визнання нею батьківства може бути встановлений в судовому порядку. На підставі спільної заяви батьків або батька дитини або рішення суду про встановлення факту визнання батьківства провадиться відповідна реєстрація в органах запису актів громадянського стану з внесенням запису про батька у свідоцтво про народження дитини.

Тлумачення вказаної норми свідчить, що у відношенні дітей, які народилися до 01 жовтня 1968 року умови встановлення факту визнання батьківства передбачалися частиною першою статті 7 Указу Президії Верховної Ради УРСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР». У разі смерті особи, факт визнання нею батьківства може бути встановлений в судовому порядку за наявності таких умов: (а) перебування дитини на утриманні такої особи; (б) визнання особою себе батьком дитини.

Суд першої інстанції на підставі показів свідків, які засвідчили про утримання та визнання ОСОБА_3 за життя батьківства відносно ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 та довідки Свердликівської сільської ради №485 від 26.06.2020, в якій зазначено про батьківство ОСОБА_3 (а.с. 24), дійшов обґрунтованого висновку про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як батька та дочки.

Також, судом установлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування є видом універсального правонаступництва, яке характеризується тим, що цивільні права та обов`язки переходять від спадкодавця до спадкоємців як єдине ціле в повному обсязі, одноразовим актом, в один і той самий момент смерті спадкодавця (частини перша та друга статті 1220 ЦК України).

Отже, правовідносини щодо спадщини виникають у момент смерті спадкодавця і припиняються лише після отримання спадкоємцями усіх правових документів на спадщину.

В першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК).

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_1 постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою від 26 червня 2020 року № 483, виданою Свердликівською сільською радою (а.с. 23).

Тобто позивач прийняла спадщину в порядку, визначеному частиною третьою статті 1268 ЦК України.

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, в тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно з повідомленням відділу у Новоархангельському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградської області від 12.06.2020 за ОСОБА_3 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) КР № 0204550 (а.с. 40).

Відтак, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) ОСОБА_3 видавався за життя, але його було втрачено, тому ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги в порядку спадкування на підставі частини третьої статті 1268 ЦК України після смерті батька набула право на належну йому земельну частку (пай).

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції, з дотриманням вимог статей 89, 263-265 ЦПК України, правильно встановив правовідносини, що склалися між сторонами, та закон, який їх регулює і дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не мав правових підстав для встановлення родинних відносин не ґрунтуються на законі та доказах.

Також не спростовують висновків суду і посилання відповідача на те, що позивачем не доведено членство ОСОБА_3 в КСП, оскільки зазначена обставина не підлягає встановленю у зв`язку з отриманням ним за життя сертифікату на право на земельну частку (пай).

Не є обґрунтованими й твердження апеляційної скарги щодо не застосування судом наслідків спливу позовної давності, оскільки відповідач не заявив про необхідність її застосування до винесення рішення, як це передбачено ч.3 ст. 267 ЦК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України

Повний текст постанови складено 25 травня 2021 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко