Дата документу 10.11.2021
Провадження № 2о/937/876/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Іваненко О.В.,

за участю секретаря: Захарової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ

Заявник ОСОБА_1 звернувся з заявою до суду про встановлення факту родинних відносин.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_3 . Відповідно до його свідоцтва про народження, складеного Новомиколаївським сіль загсом російською мовою його батьками є « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_3 ». Після смерті матері відкрилась спадщина на належні їй дві земельні ділянки, відповідно до державних актів про право власності па земельні ділянки: ЗП№ 178151 від 15 березня 2007 року та ЗП№ 176213 від 09 серпня 2006 року. Він є спадкоємцем першої черги після смерті матері та у встановлений законом строк подав відповідну заяву про прийняття спадщини у приватну нотаріальну контору до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Чупрун Т.А., де заведено спадкову справу у 2021 році. Іншим спадкоємцем першої черги є його рідна сестра ОСОБА_5 . Ним приватному нотаріусу були надані документи які підтверджують родині відносини з матір ю, однак вони містять невідповідність між написання його прізвища « ОСОБА_6 » та прізвища матері « ОСОБА_7 ». Приватний нотаріус повідомила його що вона не може оформити спадщину, що залишилась, оскільки у поданих документах не співпадає прізвище спадкоємця з прізвищем спадкодавця, не має можливості встановити родинні відносини у зв`язку з цим видати свідоцтво про право на спадщину за законом не є можливим, запропонувала звернутися йому до суду. Тому він просить суд встановити факт, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заявник в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява до суду про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні заяви наполягає.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заперечень щодо позовних вимог не надано.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п.1 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла матір заявника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належні їй дві земельні ділянки, відповідно до державних актів про право власності на земельні ділянки: ЗП№ 178151 від 15 березня 2007 року, площею 8,064 га. для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва та ЗП№ 176213 від 09 серпня 2006 року площею 6,96 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.9,10).

Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є заявник ОСОБА_8 та його рідна сестра ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Так у свідоцтві про народження ОСОБА_8 серії НОМЕР_2 та свідоцтві про народження ОСОБА_10 серії НОМЕР_3 , їх батьками є « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_3 » (а.с.17,18).

Як встановлено судом з постанови приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Чупрун Т.А. №536/01-16 від 20.10.2021 року, заявнику ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме оформленні спадщини, оскільки у поданих документах не співпадає прізвище спадкоємця з прізвищем спадкодавця, а тому не має можливості встановити родинні відносини та у зв`язку з цим видати свідоцтво про право на спадщину за законом.

У відповідності до глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого 22.02.2012 року № 282/20595, п.п. 5.16 пункту 5, нотаріус при оформленні свідоцтва про право на спадщину «за бажанням спадкоємців зазначає про родинні відносини у свідоцтві про право на спадщину за заповітом».

На підставі вищевикладеного судом встановлено, що в свідоцтві про народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 матір`ю вказана російською мовою « ОСОБА_3 ».

Згідно долучених до справи документів, а саме: свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 ; державних актів про право власності на земельні ділянки: НОМЕР_4 та ЗП№ 176213; свідоцтва про одруження НОМЕР_5 ; копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_6 та свідоцтва про смерть НОМЕР_1 ; судом було встановлено, що спадкодавець мала наступні П.І.Б., а саме ОСОБА_3 (а.с.18-22).

Згідно п. 4.2, Глава 10, Розділ 2, «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затверджений та зареєстрований Міністерством юстиції України від 22.02.2012р.: «Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.»

Згідно п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно п.7 постанови ПВСУ N5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про те, що встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину та належного оформлення права власності на спадкове майно, той факт що заявник не може підтвердити свої родинні стосунки із спадкодавцем через невідповідність між даними спадкодавця та спадкоємця, і про даний факт заявнику стало відомо лише при зверненні до нотаріуса, заінтересована особа проти задоволення заяви не заперечує, тому суд вважає що заява підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, не можна тлумачити як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року, SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 258, 263-265, 273, 294, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка ст. Свобода Клетнянського району Брянської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Першотравневе Мелітопольського району, є рідною матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який мешкає: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О. В. Іваненко