РІШЕННЯ

іменем України

18 січня 2021 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Бодрової О.П.,

за участю секретаря судового засідання Семенаки А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу № 485/1497/20, провадження № 2/485/23/21 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У листопаді 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 95562,26 грн за кредитним договором №б/н від 17.02.2015 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 лютого 2015 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір б/н, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, допустив заборгованість, яка станом на 13 серпня 2020 року складає 95562,26 грн, з яких: 66034,66 грн - заборгованість за тілом кредиту (заборгованість за простроченим тілом кредиту), 29527,60 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану кредитну заборгованість та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн.

02 грудня 2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що Тарифи, Умови і Правила надання банківських послуг ним не підписувалися та він не був з ними ознайомлений. Крім того, наприкінці 2017 року у нього була викрадена кредитна картка та заблокована, з 11.06.2018 року ним на погашення боргу внесено 84950 грн, але сума боргу не зменшена. Вважає, що кредитна заборгованість у розмірі 95562,26 грн позивачем не доведена.

У відповіді на відзив від 11.01.2021 року позивачем зазначено, що при укладенні кредитного договору сторонами були досягнуті усі істотні умови договору, а Умови і Правила надання банківських послуг та Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Згідно виписки по рахунку відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, а отже знав про умови кредитування та визнавав свої зобов`язання за договором.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06 листопада 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи /а.с.75-76/.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримали повністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Представник відповідача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність відповідача. В заяві зазначила, що позовні вимоги відповідач не визнає, з підстав викладених у відзиві на позов.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 17 лютого 2015 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір б/н, шляхом підписання сторонами анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанк /а.с.19/.

За умовами договору відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_1 . Старт карткового рахунку відбувся 16.05.2017 року та встановлено кредитний ліміт 5000,00 грн; 16.05.2017 року зменшено кредитний ліміт - 5000 грн; 15.06.2017 року кредитний ліміт збільшено до 11500,00 грн; 15.06.2017 року збільшено кредитний ліміт - 19000,00 грн; 08.08.2017 року збільшено кредитний ліміт - 21000,00 грн; 09.08.2017 року зменшено кредитний ліміт - 21000,00 грн; 20.09.2017 збільшено кредитний ліміт до 22000,00 грн; 05.10.2017 року збільшено кредитний ліміт - 25000,00 грн; 19.11.2017 року збільшено кредитний ліміт - 26000,00 грн; 22.12.2017 року збільшено кредитний ліміт - 30330,00 грн; 22.12.2017 року зменшено кредитний ліміт - 28000,00 грн; 04.08.2018 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн /а.с.18/.

Строк дії кредитної картки № НОМЕР_1 - 03/21 /а.с.17/.

З розрахунку заборгованості за договором слідує, що станом на 13 серпня 2020 року заборгованість ОСОБА_1 перед банком становить 95562,26 грн, з яких: 66034,66 грн - заборгованість за тілом кредиту (заборгованість за простроченим тілом кредиту), 29527,60 грн - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом /а.с.10/.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтями 1046, 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі.

Як вбачається з Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які надані на підтвердження позовних вимог позивачем, останні не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети.

Аналогічну позицію висловила Велика палата Верховного суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, зазначивши, що надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання до запропонованого договору.

Ураховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у вигляді сплати процентів за користування кредитними коштами, анкета-заява на отримання кредитної картки не містить посилання на конкретні умови кредитування, порядок повернення кредиту, що за відсутності належних доказів, які б достовірно підтверджували прийняття представлених банком умов та тарифів відповідачем та приєднання до них як другої сторони до запропонованого договору, є підставою для відмови у стягненні з відповідача 29527,60 грн - заборгованості за процентами за користування кредитом, оскільки такі є недоведеними.

Крім того, враховуючи, що за рахунок кредиту відбувалося погашення процентів на загальну суму 76422,90 грн, сплату яких не передбачено договором, а також враховуючи, що банк безпідставно зарахував фактично сплачені позичальником коштів цільовим призначенням на погашення процентів, а не тіла кредиту, заборгованість, що підлягає стягненню за тілом кредиту відсутня (66034,66 грн - 76422,90 грн = - 10388,24 грн).

Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Доводи відповідача про те, що ним у кінці 2017 року заблоковано кредитну картку, у зв`язку з її викраденням, спростовуються інформацією банку від 29.12.2029 року №2137788-ВБ.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-78, 81, 247, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд Миколаївської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18 січня 2021 року.

Суддя О.П.Бодрова