Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" листопада 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого судді Драча Ю.І.,

при секретарі судових засідань Алексеєнко В.В.,

за участі : позивача ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2 ,

свідка - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Житомирської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 з 08 березня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що в березні 2004 р. познайомилась з ОСОБА_6 та почала з ним спільно проживати як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у нього вдома по АДРЕСА_1 , у будинку, який належав на праві власності його матері - ОСОБА_7 . Спільно з ним також проживали батьки ОСОБА_6 - батько ОСОБА_5 та мати ОСОБА_7 та приймали позивача як невістку, разом святкували свята, проводили дозвілля, спільно відпочивали, займалися веденням домашнього господарства, купували продукти харчування.

Позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла. Заповіту після своєї смерті вона не залишила. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 свої спадкові права на будинок після смерті ОСОБА_7 нотаріально не оформляли, однак, з огляду на положення ч.3 от. 1268 ЦК України, вони прийняли спадщину, оскільки постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявили про відмову від неї.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , поховання якого займалась позивач та ОСОБА_5 , заповіту померлий не залишав. ОСОБА_5 свої спадкові права на будинок після смерті ОСОБА_6 нотаріально не оформляв, однак, з огляду на положення ч.3 от. 1268 ЦК України прийняв спадщину.

ОСОБА_1 також зазначила, що після смерті ОСОБА_6 вона продовжила проживати з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак заповіту після своєї смерті не залишив. Оскільки спадкоємців майна після смерті ОСОБА_5 немає, позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, як така, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, тому виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 10.01.2019 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.

Протокольною ухвалою суду від 18.08.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити з підстав викладених в ньому.

Представник відповідача в засідання суду не з`явився. В клопотанні від 17.08.2021 року просив розгляд справи здійснювати у його відсутність (а.с.149-150).

Відповідач - ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, показання свідків, повно та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків.

ОСОБА_7 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом належала земельна ділянка розміром 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 9,10) та житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 10, зворот, 11-12).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10.05.2011 року ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 . Актовий запис № 943 від 19.04.2012 року (а.с. 7, зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 7).

З довідки про склад зареєстрованих виданої ПП «ВЖРЕП № 4» № 748 від 31.03.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 до дня смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 проживала (без реєстрації) разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 . Померлий ОСОБА_5 на день смерті був зареєстрований за даною адресою (а.с. 13).

Ухвалою суду від 20.01.2020 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано матеріали спадкової справи заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 (а.с. 65).

З матеріалів спадкової справи № 32/2018 заведеної приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вбачається, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.06.2018 року на житловий будинок АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_8 , як сина ОСОБА_7 (а.с.131).

Ухвалою суду від 27.04.2021 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача ОСОБА_4 .

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області ОСОБА_8 не значиться, у звязку з чим повістки про виклик в судове засідання направлялись за зареєстрованою адресою проживання, яка зазначена у копії паспорта громадянина України наявна в матеріалах спадкової справи. Однак, повістки про виклик повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 140-141, 143а-144).

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_3 , який є племінником покійного ОСОБА_5 , вказав, що знає позивача з 2004 року, яка є дружиною сина покійного дядька, які проживали на АДРЕСА_1 всі разом в одному будинку та вели спільне господарство.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Згідно із ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

В постанові Верховного Суду у справі № 643/6799/17 від 30.10.2019 року зроблено такі правові висновки.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати сукупність всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

В рішенні Конституційного Суду України у справі №5-рп/99 від 03.06.1999 року зазначено таке. До членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

З показів допитаного судом свідка встановлено, що ОСОБА_1 з 2004 року по 2016 рік проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом з покійним чоловіком ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , його матір`ю ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 та батьком покійного чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 . Вказані особи вели спільне господарство, мали спільні витрати, купували майно для спільного користування, брали участь у витратах на утримання житла.

Також встановлено, що ОСОБА_1 , після смерті чоловіка ОСОБА_6 , залишилась проживати за адресою: АДРЕСА_1 разом з його батьком ОСОБА_5 , вели спільне господарство та проживали разом.

Згідно із ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, з наданих суду доказів, пояснень позивача, її представника та свідка суд вважає, що вимоги позивача про встановлення факту проживання однією сім`єю позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в період з 08 березня 2004 року по 30 березня 2016 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 3, 60, 61, 63, 69, 70, 71, 74 СК України, ст. ст. 368, 372 ЦК України, керуючись ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 однією сім`єю, в період з 08 березня 2004 року по 30 березня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Житомирська міська рада, місцезнаходження: 10014, м.Житомир, майдна ім. С.П. Корольова, 4/2, .

Відповідач: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Головуючий суддя Ю. І. Драч