Суддя Попова В. О.
Справа № 644/9389/20
Провадження № 2/644/974/21
01.11.2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Попової В.О.,

за участю:

секретарів судового засідання - Дашкової К.С., Луценко К.Ю., Демченко І.А.,

представника позивача - адвоката Жарової Тітарової Л.М.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом та просила визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно у вигляді Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 . Позовні вимоги вмотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_3 , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме Ѕ частка квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 були позивач та її сестра ОСОБА_1 . На час відкриття спадщини позивачка проживала разом з спадкодавцем, у встановлений законом строк позивачка не заявила про відмову від спадщини, тому вважає , що після смерті матері вона прийняла спадщину у вигляді Ѕ частини квартири. Свідоцтво про право на спадщину ніхто не отримував. Позивачка звернулася до державного нотаріуса Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом , однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 грудня 2020 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з викладеними обставинами позивачка ОСОБА_2 вимушена звернутатися до суду.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Жарова - Тітарова Л.М. на задоволенні позовних вимог наполягала, обґрунтовуючи свої доводи аналогічно викладеному в позові.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила визнати за позивачкою Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 . Пояснила, що позивачка доводиться їй рідною сестрою. В 2016 році померла їх матір - ОСОБА_3 . З заявою до нотаріуса вона не зверталася, за адресою спадкодавця не зареєстрована та не проживає.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25.07.2016 року, (а.с.79). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 .

Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло від 09.06.1999 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , (а.с.5).

02.12.2020 року до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернулася ОСОБА_2 , (а.с.77) .

02.12.2020 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця до нотаріальної контори протягом строку , встановленого для прийняття спадщини не подала та за однією адресою зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не зареєстрована і не проживала.

Спадкова справа №769/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 була заведена 02.12.2020 на підставі заяви ОСОБА_2 ; із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини ніхто не звертався.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 із заявою до нотаріуса не зверталася, в квартирі спадкодавця не зареєстрована та не проживала на момент відкриття спадщини, а отже є неналежним відповідачем у цій справі.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. (ч.1 та ч. 3 ст. 1277 ЦК України).

В порядку ч.1 та ч. 4 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В силу ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В порядку ч.ч.1-3 ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

В судовому засіданні 01.11.2021 після дослідження та оголошення матеріалів спадкової справи №769/2020, представник позивача адвокат Жарова - Тітарьова Л.М. клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем не заявила, пояснила , що вважає ОСОБА_1 належним відповідачем по справі. Оцінюючи пояснення представника позивача в цій частині суд зазначає наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №372/51/16-ц зроблено правовий висновок про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі, як співвідповідачів, та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Верховний Суд у Постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 705/3876/18 роз`яснив, що найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з заявою до нотаріуса не зверталася, в квартирі спадкодавця не зареєстрована та не проживала на момент відкриття спадщини, а отже спадщину не прийняла, тому є неналежним відповідачем у цій справі.

Виходячи з положень ст. 1277 ЦК України територіальна громада може набути право на спадкування лише у разі відсутності спадкоємців, які прийняли спадщину. Отже пред`явлення позову про визнання прав на майно, що входить до складу спадщини до органів місцевого самоврядування, є обґрунтованим у разі наявності прав територіальної громади. Таким чином, позов у цій справі пред`явлено до неналежного відповідача, що є безумовною підставою для відмови в його задоволенні.

Таким чином, справа про визнання права власності на спадкове майно у разі відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом повинна розглядатися за обов`язковою участю міської ради.

Крім того суд зазначає, що передумовою підтвердження факту прийняття ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 спадщини є встановлення факту її спільного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 121 Наказу Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року зареєстрованого у Міністерстві юстиції України03 березня 2004 року № 283/8882, чинного на момент відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем

Стороною позивача не надано доказів, що ОСОБА_2 постійно проживала разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265,274-279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду . Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Вступну та резолютивну частини рішення складено 01.11.2021. Повний текст рішення складено 08.11.2021.

Суддя В.О. Попова