Єдиний унікальний номер судової справи: № 484/2335/21
Номер провадження № 22-ц/812/1930/21 Cуддя - доповідач апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Колосовою О.М.,

за участю: представника позивача - Латка І.В. , представника відповідача - Філатова І.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2 , подану в його інтересах

адвокатом Філатовим Іваном Леонідовичем

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 серпня 2021 року, ухваленого під головуванням судді - Маржиної Т.В., в приміщенні того ж суду у справі за позовом Фермерського господарства «Прогресагро» (надалі - ФГ «Прогресагро») до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и л а:

У червні 2021 року ФГ «Прогресагро» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Позов обґрунтовує тим, що 24 червня 2020 року між ним та ОСОБА_2 було укладено цивільно-правову угоду, яка за своєю суттю є договором підряду, за умови якої відповідач зобов`язується виконати підрядні роботи в строк до 31 грудня 2020 року.

Позивач зазначає, що повністю виконав свої зобов`язання за договором, надав підряднику кошти для закупівлі креветки та корма для неї і малька сома в сумі 65 000 грн., а також придбав необхідні матеріали для виконання робіт на 37 591, 20 грн. Відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, результатів робіт позивачу за актом приймання виконаних робіт на об`єкті не передав, в порушення умов договору не здійснив: виготовлення і монтаж садків для розведення сома та прісноводної креветки; вирощування мальків сома та креветки до розмірів товарної продукції; налагодження виробництва власних кормів для вирощування риби та креветки, як для власного споживання, так і для реалізації рибним господарствам; формування маточного поголів`я сома та креветки для отримання власного малька на наступний сезон.

У зв`язку із порушенням зобов`язань 07 квітня 2020 року відповідача повідомлено про розірвання договору в односторонньому порядку та направлено вимогу про повернення грошових коштів, сплачених замовником на виконання умов договору. У добровільному порядку до подачі позову до суду відповідачем грошові кошти не повернуто.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у сумі 102 591,20 грн. та 3% річних у розмірі 303,56 грн. за період з 05 травня 2021 року до 09 червня 2021 року.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 серпня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФГ «Прогресагро» грошові кошти, сплачені замовником на виконання умов цивільно-правової угоди від 24 червня 2020 року та 3% річних в сумі 102 894, 76 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду мотивовано тим, що у зв`язку з невиконанням умов договору виконавцем і відмовою добровільно повернути грошові кошти, сплачені замовником на виконання умов договору, позивач вправі вимагати повернення коштів у судовому порядку.

В апеляційній скарзі представник відповідача - адвокат Філатов І.Л., посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду, яке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права просив рішення скасувати та ухвалити нове яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у матеріалах справи відсутні бухгалтерські документи, які б підтверджували, що ФГ «Прогресагро» надало ОСОБА_2 кошти в розмірі 65 000 грн. на виконання умов цивільно-правової угоди. Крім того, відсутні докази на спростування факту отримання ОСОБА_2 листа-вимоги 27 квітня 2021 року, оскільки суд не перевірив роздруківку із Сайту Укрпошти, а відтак дійшов хибного висновку, що відповідач отримав лист-вимогу про розірвання договору №37/21 від 06 квітня 2021 року та у позивача виникло право вимоги про стягнення 3% річних. Висновок суду про те, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від цивільно-правової угоди є таким, що не відповідає вимогам самого договору та закону.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ФГ «Прогресагро» - адвокат Латка І.В. просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення не в повній мірі відповідає.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що 24 червня 2020 року між замовником - ФГ «Прогресагро» в особі голови Лазаренка Михайла Дмитровича та виконавцем - ОСОБА_2 укладено цивільно-правову угоду (а.с.14-15).

Згідно пункту 1.1. цивільно-правової угоди замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати такі роботи: виготовлення і монтаж садків для розведення сома та прісноводної креветки; вирощування мальків сома та креветки до розмірів товарної продукції; налагодження виробництва власних кормів для вирощування риби та креветки, як для власного споживання, так і для реалізації рибним господарствам; формування маточного поголів`я сома та креветки для отримання власного малька на наступний сезон.

Робота має відповідати вимогам державних стандартів та вимогам, які висуваються до даного виду робіт, виконавець виконує роботу за цим договором самостійно та не має права залучати третіх осіб (субпідрядників), інакше як за погодженням із замовником, всі матеріли для виконання робіт придбаються за рахунок Замовника на підставі погоджених кошторисів Виконавця (п. п.1.2, 1.4, 1,5).

Підставою для підписання документа, який підтверджує виконання робіт виконавцем за цим договором є підписаний акт приймання виконаних робіт (п.2.1).

Відповідно до пункту 10.1 термін дії угоди встановлюється з 24 червня 2020 року до 31 грудня 2020 року.

Угоду може бути розірвано за погодженням сторін. У разі порушення однією із сторін зобов`язань за угодою інша сторона має право розірвати угоду в односторонньому порядку (п.п.4.1.,4.2).

Отже, при укладенні договору сторони погодили предмет та строк дії договору, розмір та порядок оплати, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання покладених на них зобов`язань, а також підстави дострокового розірвання угоди, координацію та контроль за виконанням робіт, форс-мажорні обставини, і визначили умови конфіденційності, порядок вирішення спорів та інші умови.

Таким чином, за своєю сутністю та змістом укладена між сторонами цивільно-правова угода є договором підряду.

Згідно ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За положеннями ст. 839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції.

За правилами статей 12,81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як на підставу задоволення своїх вимог позивач посилається на те, що ним виконані усі умови договору, про те відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, результатів робіт за актом приймання виконаних робіт на об`єкті не передав, на вимогу ФГ «Прогресагро» грошові кошти в добровільному порядку не повернув.

Так, судом установлено, що на виконання вимог пункту 1.5 договору ФГ «Прогресагро» 27 червня 2020 року надало ОСОБА_2 кошти для закупівлі креветки та корма для неї в сумі 40 000 грн. та 13 липня 2020 року малька сома в сумі 25 000 грн., що підтверджуються копіями розписок, наданих позивачем про отримання відповідачем вказаних сум для закупівлі таких товарів (а.с.16).

Виконання позивачем такої умови слугувало підставою для виконання відповідачем умови щодо вирощування мальків сома та креветки до розмірів товарної продукції.

В подальшому, ФГ «Прогресагро» на виконання вимог пункту 1.5 договору згідно виставленого рахунку № СФ 0000074 від 01 липня 2020 року ТОВ «Варазі» придбало матеріали для виконання робіт (нагрівач для акваріума, компресор, шланг повітряний, розпилювач, помпу, мочалку, фільтр, насос, регулятор, регулятор 3-й метал, регулятор повітря, зворотній клапан, компресор, термометр) на суму 37 591 грн. 20 коп. що підтверджується платіжним дорученням № 949 від 03.08.2020 року (а.с.17).

Придбання вказаного вище обладнання передбачалось для виконання робіт відповідно до акту інвентаризації використання коштів по вирощуванню мальків, про що зазначено в таблиці «витрати на узв» в пунктах 15-28, яка була погоджена з ОСОБА_2 та підписана ним особисто (а.с.56-59).

Отже встановлене свідчить про те, що ФГ «Прогресагро» виконало умови договору шляхом надання ОСОБА_2 коштів для закупівлі креветки та корма для неї, закупівлі малька сома та придбання матеріалів для виконання робіт.

Відповідач у визначений строк погодженні сторонами роботи відповідно до умов договору не виконав, про результати робіт позивачу за актом приймання виконаних робіт на об`єкті не передав.

У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, передбачених договором, 07 квітня 2021 року засобом поштового зв`язку позивачем на адресу відповідача направлено лист-вимогу про розірвання договору №37/21 від 06 квітня 2021 року з метою повідомлення про розірвання договору в односторонньому порядку та вимогою повернути грошові кошти у сумі 65 000 грн., сплачені замовником на виконання умов договору (а.с.19-21).

Згідно поштового повідомлення про вручення, вказаний вище лист-вимога отриманий ОСОБА_2 27 квітня 2021 року особисто (а.с.23).

За такого, відповідно пунктів 4.1.,4.2 договору, вказаний договір є припиненим з 07 квітня 2021 року.

Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з вимогами частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтями 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 631 ЦК України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Частиною третьою ст. 651 ЦК України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч.2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 ЦК України такою підставою є виконання, проведене належним чином.

Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави, як встановлено судом, позивач в односторонньому порядку відмовлявся від договору, та який є припиненим з 07 квітня 2021 року.

Саме до такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2018 року справі №14-125гс18.

За положеннями ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч.2 ст. 530 ЦК України).

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що матеріали справи не містять жодного акту приймання виконаних робіт за договором від 24 червня 2020 року, що не оспорюється відповідачем, договірні правовідносини між сторонами припинились, однак не виконаними залишились зобов`язання, за якими позивачем було надано кошти, які підлягають стягненню з відповідача.

Разом з тим, визначаючи розмір грошових коштів, у сумі 102 894,76 грн. ((65 000 грн. +37 591,20 грн.) + 303,56 грн - 3% річних) які підлягають стягненню з відповідача суд не звернув уваги на наступне.

Так, відповідно до наданих розписок на виконання умов договору відповідачем було отримано 65 000 грн., що також зазначено в інвентаризації використання коштів по вирощуванню мальків. Крім того, зазначено й грошові кошти у розмірі 37 591,20 грн. за які було придбане необхідне обладнання, яке встановлено на території ставка для виконання умов договору, а саме вирощування креветок та сома.

Згідно, вказаної інвентаризації, мальок сома який було придбано й запущено в ставок було знищено (здох), що свідчить про використання відповідачем отриманих від позивача коштів у сумі 65 000 грн. та які підлягають поверненню (а.с.56-59).

Між тим, належних доказів на підтвердження передачі ФГ «Прогресагро» придбаного обладнання на суму 37 591,20 грн. ОСОБА_2 , а також відсутності вказаного обладнання у позивача матеріли справи не містять.

За такого грошові кошти у сумі 37 591,20 грн. на придбання обладнання не підлягають стягненню з відповідача.

Отже, розмір коштів, який піддягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 65 192,33 грн. (65 000 грн. + 192,33 грн. - 3% річних (65 000 грн. х (3/100) х (36/365).

За таких обставин, рішення суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 65 192,33 грн.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів на підтвердження наявності у користуванні у позивача рибогосподарської технологічної водойми станом на 24 червня 2020 року не заслуговують на увагу, оскільки спростовується наданими представником позивача копією договору оренди землі від 28 жовтня 2008 року під ставок для товарного риборозведення загальною площею 25,486 га, в тому числі під водою - 13,325 га, на території Плосківської сільської ради, Балтського району Одеської області, актом прийому-передачі земельної ділянки від 28 жовтня 2008 року, довідкою про фактичне використання земельних ділянок станом на 01 жовтня 2020 року та копіює Паспорту водного об`єкту Плосківський ставок №1 площею 13,3254 га.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність доказів отримання грошових коштів на виконання умов договору у розмірі 65 000 грн. спростовуються наявними в матеріалах доказами, а саме копіями розписок, оригінали, які було оглянуто під час апеляційного розгляду, інвентаризацією використання коштів, а крім того, про отримання відповідачем коштів не заперечував й представник відповідача в апеляційній інстанції.

Твердження про те, що умови договору не було виконано з вини позивача та те, що креветка та мальок сома було вирощено та реалізовано ФГ «Прогресагро» після відсторонення відповідача від виконання умов договору не заслуговують на увагу, оскільки належних доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем не надано, що є його процесуальним обов`язком.

Доводи про безпідставне застосування вимог ст.1212 ЦК України також не може бути прийнято до уваги з огляду на вказане вище.

Посилання в апеляційній скарзі на неотримання ОСОБА_2 жодних претензій та листів від позивача про що свідчить відповідь начальника МВПЗ №7 від 04 вересня 2021 року (без зазначення джерела інформації) та звернення до поліції із заявою про підроблення невідомою особою підпису на рекомендованому повідомлені не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

У матеріалах справи наявні - опис вкладення у цінний лист та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, на яких містяться штампи та підписи працівників ПАТ «Укрпошта» про отримання листа для відправки та про вручення листа адресатові де в графі розписка про одержання міститься підпис, який належними доказами не спростовано.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення та ухвалення нового про відмову у задоволені позову.

На підставі ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам 63,3% з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову у розмірі 1436,91 грн. (2 270 грн. х 63,3%), а з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги, яка задоволена на 36,7% у розмірі 1 249,63 грн. (3 405 грн. х 36,7%), шляхом взаєморозрахунку з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 187,28 грн. (1 436,91 грн. - 1 249,63 грн.) у зв`язку з чим рішення суду в частині судових витрат підлягає зміні.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану в його інтересах адвокатом Філатовим Іваном Леонідовичем задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 серпня 2021 змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фермерського господарства «Прогресагро» () грошові кошти у розмірі 65 192, 33 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фермерського господарства «Прогресагро» судовий збір у розмірі 187, 28 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді Т.З. Бондаренко

В.І. Темнікова

Повний текст постанови складено 15 листопада 2021 року.