233 № 233/3847/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
11 листопада 2021 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Франчук А. О., представниці позивача Різниченко О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору емфітевзису та припинення державної реєстрації права користування земельною ділянкою для сільськогосподарський потреб (емфітевзису),
ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору емфітевзису та припинення державної реєстрації права користування земельною ділянкою для сільськогосподарський потреб (емфітевзису), в якому просить:
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що 22.03.2012 між ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» (далі також Позивач) та ОСОБА_1 (далі також Відповідач-1) укладено договір оренди земельної частки (паю), зареєстрований 02.04.2012 у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за № 1025 (далі - Договір), згідно із яким в оренду передається земельна частка (пай) (рілля) розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ДН № 0173836, виданого 30.08.1996 Костянтинівською районною державною адміністрацією. Цього ж дня - 22 березня 2012 року, Сторони уклали Акт приймання-передачі земельної частки (паю) до Договору, в якому зазначено, що ОСОБА_1 передала, а ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» прийняло в володіння та користування (оренду) земельну частку (пай) (рілля) розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів, яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом.
Пунктом 2.3 Договору встановлений 20 (двадцятирічний) строк його дії, що на даний момент не сплинув.
Починаючи з дати укладення договору оренди земельної частки (паю) ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» повною мірою дотримується взятих на себе зобов`язань, в тому числі, але не виключно, і зі сплати (нарахування) орендної плати Відповідачу - 1 та не порушує умови договору.
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2020 року по справі № 233/5165/19 в задоволенні позовних вимог ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» до ОСОБА_1 про переукладення договору відмовлено. ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» було подано апеляційну скаргу. Так, 20.10.2020 Донецький апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» по справі № 233/5165/19. Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2020 року скасовано. Задоволено позов ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» до ОСОБА_1 та визнано переукладеним договір оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року між ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та ОСОБА_1 на договір оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки :40:000:0087, площею 4,3353 га) на тих самих умовах, що і раніше укладений договір оренди земельної частки (паю), починаючи з дати державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер :40:000:0087, площею 4,3353 га, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - з 29 листопада 2017 року.

У вказаному рішенні суд апеляційної інстанції з урахуванням практики Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 01.09.2020, справа №233/3676/19 дійшов таких висновків:

«Як зазначено в абз.2 Перехідних положень Закону України «Про оренду землі», після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Припинення дії договору оренди допускається лише у випадках, визначених цим Законом. Із наведеної норми не вбачається, що переукладення договору оренди землі є правом, а не обов`язком. Вказана норма закону є імперативною щодо продовження дії договору оренди і передбачає згоду сторін, яка стосується лише зміни умов договору. Саме такої згоди дійшли орендар та орендодавець у договорі оренді від 22.03.2012».

Проте, незважаючи на ухвалене рішення суду, ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» наразі не має змоги його виконати та внести відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки Позивачу стало відомо про наявність договору емфітевзису, укладеного між Відповідачем-1 та ОСОБА_2 (Відповідачем-2), речове право за яким зареєстроване 02.06.2021 виконавчим комітетом Дружківської міської ради всупереч того, що на дату реєстрації права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) спір по справі № 233/5165/19 був вирішений та рішення суду набрало законної сили.

Звертає увагу суду, що земельна ділянка, що є предметом спірного договору, була передана у користування Позивачу ще 22.03.2012 та з того часу з користування Позивача не вибувала.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку на рівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Частина 2 ст. 152 ЗК України закріплює, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 412 ЦК України встановлено, що право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб може бути припинене за рішенням суду в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином, виходячи з аналізу положень чинного законодавства України, вищенаведених обставин, враховуючи, що Договір оренди земельної частки (паю), укладений між ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та ОСОБА_1 не припинив своєї дії та відповідно до рішення Донецького апеляційного суду від 20.10.2020 був переукладений на Договір оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки :40:000:0087, площею 4,3353 га) на тих самих умовах, що і раніше укладений договір оренди земельної частки (паю), вбачається, що земельна ділянка, яка є предметом спору, під час дії наведеного договору була передана в користування відповідно до договору емфітевзису іншій особі, що є порушенням норм діючого законодавства оскільки одна і таж земельна ділянка не може бути передана в оренду або в інший спосіб у користування - одночасно.

Тобто, відповідно до ст.ст.203, 215 ЦК України, вищенаведене є підставою для визнання Договору емфітевзису недійсним та скасування державної реєстрації права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису).

З огляду на все перелічене вище, права ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» на теперішній час є порушеними, а тому, підлягають захисту шляхом визнання оспорюваного Договору емфітевзису недійсним з одночасним скасуванням державної реєстрації права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), як похідної вимоги, оскільки, обидві позовні вимоги пов`язані між собою підставою виникнення. Задоволення похідної вимоги є логічним наслідком задоволення основної вимоги про визнання договору недійсним.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відзив на позовну заяву ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» не подали.

Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02.09.2021 відкрито провадження у цій справі, справу призначено до підготовчого засідання, відповідачам встановлений строк на подання відзиву на позовну заяву. Витребувано з виконавчого комітету Дружківської міської ради Донецької області засвідчену належним чином копію договору емфітевзису щодо земельної ділянки кадастровий :40:000:0087, площею 4,3353 га з додатками (за наявності), укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), за яким зареєстровано 02.06.2021 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно виконавчим комітетом Дружківської міської ради, номер запису № 42363080; копію реєстраційної справи (копії документів на підставі яких проведено реєстраційні дії, в також документів, сформованих у процесу проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються у паперовій формі) щодо земельної ділянки, кадастровий :40:000:0087, площею 4,3353 га, яка належить на праві власності ОСОБА_1 ; з Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області засвідчену належним чином копію поземельної книги, яка відкрита в паперовій формі при державній реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер :40:000:0087, площею 4,3353 га, яка належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.59-60).

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28.10.2021 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с.182).

Представниця позивача Різниченко О. О. у судовому засіданні позовні вимоги ПрАТ «АПК- ІНВЕСТ» підтримала повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду цієї справи, у судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, відзив на позовну заяву не подали, у зв`язку з чим судом без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків.

Судом установлено, 22 березня 2012 року між ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та ОСОБА_1 укладено Договір оренди земельної частки (паю), зареєстрований 02 квітня 2012 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за № 1025, згідно із яким в оренду передається земельна частка (пай) (рілля) розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів, строком на двадцять років, згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ДН №1733836 від 30.08.1996. Цього ж дня - 22 березня 2012 року, ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та ОСОБА_1 уклали Акт приймання-передачі земельної частки (паю) до Договору, в якому зазначено, що ОСОБА_1 передала, а ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» прийняло в володіння та користування (оренду) земельну частку (пай) (рілля) розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів, яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом (а.с. 10-14).

29 листопада 2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :40:000:0087, загальною площею 4,3353 га, яка розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області.

Рішенням Донецького апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року в цивільній справі 233/5165/19 за позовом ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» до ОСОБА_1 про переукладення договору оренди землі, позов задоволено. Визнано переукладеним договір оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року між ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та ОСОБА_1 на договір оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки :40:000:0087, площею 4,3353 га) на тих самих умовах, що і раніше укладений договорі оренди земельної частки (паю), починаючи з дати державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, у певній редакції. Рішення суду набрало законної сили 20 жовтня 2020 року (а.с.45-48).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Проте, незважаючи на ухвалене рішення суду, позивач на теперішній час не має змоги його виконати та внести відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки наявний Договір емфітевзису від 25 травня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , речове право за яким зареєстроване 02.06.2021 ЦНАП м. Дружківка Донецька область за № 45978185 (а.с.104-164).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку на рівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Частина 2 ст. 152 ЗК України закріплює, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 412 ЦК України встановлено, що право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб може бути припинене за рішенням суду в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином, виходячи з аналізу положень чинного законодавства України, вищенаведених обставин, враховуючи, що Договір оренди земельної частки (паю), укладений між ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та ОСОБА_1 не припинив своєї дії та відповідно до рішення Донецького апеляційного суду від 20.10.2020 був переукладений на Договір оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки :40:000:0087, площею 4,3353 га) на тих самих умовах, що і раніше укладений договір оренди земельної частки (паю), вбачається, що земельна ділянка, яка є предметом спору, під час дії наведеного договору була передана в користування відповідно до Договору емфітевзису іншій особі, що є порушенням норм діючого законодавства оскільки одна і таж земельна ділянка не може бути передана в оренду або в інший спосіб у користування - одночасно.

Тобто, відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України, вищенаведене є підставою для визнання Договору емфітевзису недійсним та скасування державної реєстрації права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису).

З огляду на вищенаведене, права ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» на теперішній час є порушеними, а тому, підлягають захисту шляхом визнання оспорюваного договору емфітевзису недійсним з одночасним скасуванням державної реєстрації права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), як похідної вимоги, оскільки, обидві позовні вимоги пов`язані між собою підставою виникнення. Задоволення похідної вимоги є логічним наслідком задоволення основної вимоги про визнання договору недійсним.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» належить задовольнити в повному обсязі.

Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рівних частках на користь ПрАТ «АПК- ІНВЕСТ» необхідно стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 4540,00 грн, тобто по 2270,00 грн з кожного.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» (, адреса: 85325, Донецька область, Покровський район, с. Рівне, вул. Шопена,1-а) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) про визнання недійсним договору емфітевзису та припинення державної реєстрації права користування земельною ділянкою для сільськогосподарський потреб (емфітевзису) задовольнити.

Визнати недійсним Договір емфітевзису щодо земельної ділянки, кадастровий № :40:000:0087, площею 4,3353 га, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), за яким зареєстровано 02.06.2021 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно виконавчим комітетом Дружківської міської ради та припинити речове право, зареєстроване за № 42363080, яке виникло на підставі Договору емфітевзису, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рівних частках на користь Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» судовий збір у розмірі 4540,00 грн, тобто по 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп з кожного.

Повний текст рішення складено 16 листопада 2021 року.

Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має прав на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: О. В. Каліуш