Справа № 939/2769/19
РІШЕННЯ

Іменем України

15 січня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді - Унятицького Д.Є.

за участю секретаря - Щербакової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області про встановлення факту проживання однією сім`єю,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 1991 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 , в будинку по АДРЕСА_1 , вела з нею спільне господарство та мала спільний бюджет. Будинок ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 , який вона успадкувала після смерті тітки був непридатний для проживання через відсутність в ньому освітлення та опалення. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Протягом останніх п`яти років ОСОБА_2 тяжко хворіла, тривалий час лікувалася, в зв`язку з чим часто перебувала в лікарні. На її лікування вона (позивачка) витрачала власні кошти та доглядала її до смерті. При житті ОСОБА_2 надавала їй (позивачці) довіреність для вирішення її ( ОСОБА_2 ) питань, в тому числі і спадкових, однак через брак коштів оформити її спадкові права вона не встигла. За власні кошти вона поховала ОСОБА_2 . Відповідно до ст.1264 ЦК України до четвертої черги спадкоємців належать особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Оскільки з 1991 року вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 просила встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1991 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 позов підтримали, викладене підтвердили. Крім іншого, ОСОБА_1 зазначила, що у зв`язку із психічним станом ОСОБА_2 було дуже важко з нею проживати в одному будинку, вона часто ходила до свого будинку, там проводила час. В зимній період, у зв`язку із неможливими умовами проживання в будинку, ОСОБА_2 влаштовувала до лікарні.

Представник Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області Матвієнко О.В. в судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснила, що покійна ОСОБА_2 не проживала однією сім`єю з позивачкою. Жила сама, в будинку АДРЕСА_3 , який успадкувала після смерті ОСОБА_4 .. Світла та опалення в будинку не було, була повна антисанітарія, не було де приготувати їжу. Покійна ОСОБА_2 мала психічне захворювання, в зв`язку з чим майже кожну зиму перебувала на лікуванні в психоневрологічній лікарні №2. Рідних у покійної не було, тому протягом тривалого часу після її смерті до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. 09 квітня 2019 року до селищної ради надійшло звернення жителів селища в якому вони повідомили, що ОСОБА_1 дійсно товаришувала з ОСОБА_2 , ходила до неї додому, проте однією родиною з нею ( ОСОБА_2 ) ніколи не проживала. В листопаді 2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до селищної ради з повідомленням про зникнення сусідки ОСОБА_2 . Після їх звернення ОСОБА_2 знайшли мертвою у її будинку 25 листопада 2015 року. ОСОБА_1 звернулась до селищної ради з пропозицією поховати свою подругу за що отримала кошти на поховання.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідача, свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4).

ОСОБА_2 була спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , якій належав житловий будинок АДРЕСА_3 , однак при житті не оформила на нього своїх спадкових прав, що підтверджується копіями: заповіту, свідоцтва на право власності на будову, свідоцтва про смерть ОСОБА_4 (а.с.13, 9, 14).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_2 була майже безпритульною, поки ОСОБА_1 не взяла її під опіку. Від ОСОБА_1 їй відомо, що ОСОБА_1 по можливості тримала ОСОБА_2 у себе, влаштовувала у лікарню. ОСОБА_2 ходила по хатах, а коли втратила посвідчення харчувалася у ОСОБА_1 , або тим, що хто дасть.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що разом із сусідкою та ОСОБА_1 допомагав ОСОБА_2 , яка взимку жила і у ОСОБА_1 і в своєму будинку. Пенсію ОСОБА_2 отримувала сама і сама розпоряджалася коштами, витрачаючи їх на продукти харчування. Коли ОСОБА_1 влаштовувала ОСОБА_2 в лікарню він жив дома у ОСОБА_2 , охороняв її майно. В своєму будинку вона і померла.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 була одинока, жила сама у своєму будинку, а вона разом з сусідами ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 підгодовували її. Старша медсестра клала ОСОБА_2 в лікарню, бо у неї не було грошей для проживання та щоб не ходила хвора по селищу. Коли ОСОБА_2 втратила паспорт, то його поновленням займалась ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що сусідка ОСОБА_2 в основному жила в своїй хаті сама, він носив їй їсти. Декілька раз ОСОБА_1 брала її до себе, мила. В інший час її ніхто не доглядав. Доживала ОСОБА_2 в голоді і в холодній хаті, бо останнім часом їй ніхто не допомагав, була недоглянута, немита. ОСОБА_1 приділяла їй недостатньо уваги.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 хворіла, тому вона як медичний працівник часто приїздила до неї додому і бачила, що жила вона в занедбаному будинку без вікон і груби. Одного разу ОСОБА_1 просила відвезти ОСОБА_2 в лікарню на три місяці. В лікарні вона лежала рази три, бо замерзала. ОСОБА_2 була недоглянута, мала вигляд безпритульної, одяг був брудний. Також вона (свідок) часто бувала дома у ОСОБА_1 , однак ОСОБА_2 в її будинку ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що була сусідкою ОСОБА_2 . Оскільки у ОСОБА_2 були погані умови для проживання вона займалась оформленням її в лікарню на зимовий період. Орловська відвідувала ОСОБА_2 не частіше двох разів на місяць. ОСОБА_2 не могла себе обслуговувати, була брудна і неохайна, грілась коли розпалювала багаття. Одного разу ОСОБА_1 забрала її до себе, однак не змогла її довго витримати і та пробула у неї декілька днів.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч.4 ст.3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ч.4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до ч.1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Таким чином відносини, що виникли між опікуном та підопічною особою відрізняються за своєю суттю від відносин, що існують між членами сім`ї.

З досліджених доказів вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існували відносини притаманні опіці. Позивачка при необхідності, крім інших осіб, забезпечувала ОСОБА_2 їжею, місцем для відпочинку, в певній мірі забезпечувала догляд, однак вони не були пов`язані спільним побутом, спільно не проживали, не мали взаємні права та обов`язки, їх відносинам не були притаманні ознаки, що вказують на наявність сімейних відносин ( ОСОБА_2 проводила час на власний розсуд, в тому числі і у своєму помешканні непристосованому для проживання, на власний розсуд розпоряджалась своїми коштами та на власний розсуд вирішувала де і у кого буде відпочивати, їсти, проводити вільний час).

Враховуючи викладене, підстав для задоволення позову не вбачається.

Керуючись ст.259-260 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області про встановлення факту проживання однією сім`єю відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 20 січня 2021 року.

Головуючий-суддяД.Унятицький