Справа №295/4225/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Вольській К.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

АТ «ОТП Банк» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту.

В обґрунтування позову зазначено, що 19.09.2006 року між позивачем та третьої особою ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_2 як позичальник отримав грошові кошти в сумі 25 000.00 доларів США з терміном до 19.09.2031 року з визначеною положеннями договору відсоткової ставкою за користування коштами.

В подальшому додатковими угодами від 31.03.2009 року та від 06.05.2015 року до кредитного договору вносились зміни в частині коригування відсоткової ставки.

У зв`язку з невиконанням позичальником взятих на себе зобов`язань з повернення грошових коштів станом на 01.06.2020 року виникла заборгованість в сумі 455 536,92 грн.. яка включає: суму заборгованості за тілом кредиту 425 009,44 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 30 317,86 грн., штрафні санкції 209,62 грн.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 09.11.2020 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь АТ «ОТП Банк» вказану суму заборгованості.

Позивач зауважує, що договір кредиту був укладений третьою особою в інтересах сім`ї на придбання квартири, в якій зареєстрована відповідач та спільна з ОСОБА_2 дитина.

Крім того, в порядку ст. 65 СК України ОСОБА_1 надала згоду на внесення змін до договору іпотеки, предметом якого є відповідна квартира.

Сторона убачає можливість застосування солідарної відповідальності відповідача за зобов`язаннями, виниклими у подружжя внаслідок укладення договору в інтересах сім`ї, та, посилаючись на положення ст.ст. 61, 65 СК України, відповідно до яких якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» в солідарному порядку з боржником ОСОБА_2 заборгованість за договором кредиту від 19.09.2006 року, що виникла станом на 01.06.2020 року, в сумі 455 536,92 грн.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, у якому викладено підтвердження обставин отримання кредитних коштів для придбання подружжям квартири.

При цьому, у відзиві звернуто увагу на відсутності будь-яких солідарних зобов`язань відповідача перед кредитором банком, за укладеними договорами кредиту, іпотеки.

Сторона зазначає, що спільне життя із ОСОБА_2 не склалось, а за час спільного проживання кредитні зобов`язання виконувались за рахунок спільних коштів.

Після розірвання шлюбу відповідач утримує двох дітей, один з яких продовжує навчання на платному факультеті учбового закладу.

За ініціативою третьої особи ОСОБА_2 , було здійснено відключення газопостачання від будинку, в якому проживає відповідач із дітьми. В подальшому, за особистий рахунок сторони, було здійснено повторне підключення до мережі. Крім наведеного, третьою особою ініціювалось питання припинення електропостачання будинку.

Відповідач зауважує, що договір кредиту, договір іпотеки на містять положень щодо укладення таких правочинів саме в інтересах сім`ї.

На думку особи, фактичне ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості з позичальника вичерпує претензійні вимоги кредитора до інших осіб, в тому числі в порядку солідарної відповідальності.

З врахуванням вищенаведеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач, представник відповідача заперечували з приводу задоволення позову, звертали увагу на обставинах, наведених у відзиві.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Судом встановлено, що 19.09.2006 року між АКБ «Райффайзен Україна», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № ML-0BC/001/2006, за яким останній отримав кредит у розмірі 25000 доларів США строком користування до 19.09.2031 року з встановленою плаваючою процентною ставкою фіксований відсоток + FIDR, де фіксований відсоток становить 5,99% річних, а FIDR процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення дії депозитного договору.

Додатковими договорами №1 від 31.03.2009 року та №2 від 06.05.2015 року до вищезазначеного кредитного договору вносилися зміни та доповнення в частині встановлення фіксованої та плаваючої процентної ставки, а також змінено валюту кредиту на 495889,43 грн. та дату остаточного повернення кредиту на 19.09.2036 року.

Умови кредитного договору ОСОБА_2 належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 01.06.2020 року утворилась заборгованість в сумі 455536,92 грн., що включає: 425009,44 грн. заборгованість по тілу кредиту; 30317,86 грн. заборгованість по нарахованим відсоткам; 209,62 грн. заборгованість по штрафним санкціям.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 09.11.2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML-0BC/001/2006 від 19.09.2006 року станом на 01.06.2020 року у розмірі 455536 грн. 92 коп., судовий збір в сумі 6833 грн. 05 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ч.ч. 1. 2 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Приймаючи до уваги допущене позичальником неналежне виконання взятих на себе зобов`язань з повернення отриманих кредитних коштів та нарахованих відсотків за користування ними, слід визнати справедливим належність кредитору права на стягнення виниклого боргу за рахунок всіх законних передбачених підстав в обсязі, визначеному характером відповідних юридичних інструментів.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В судовому засіданні сторони не заперечували, що отримані за наслідком укладення договору кредитні кошти використано на придбання будинку для проживання сім`ї відповідача та третьої особи ОСОБА_2 .

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира підтверджено неналежне виконання зобов`язань позичальника за укладеним договором кредиту, вирішено питання про розмір виниклої заборгованості.

Згідно зі ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до ч.3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом ч.4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Згідно роз`яснень, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 р. по справі № 638/18231/15-ц, положення ст. 60 СК України, свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує (п. 47).

Презумпція спільних інтересів передбачає, що вчинки будь-якого з подружжя здійснюються у спільних, а не у власних інтересах. Тлумачення ч. 4 ст. 65 СК України дає підстави для висновку, що той з подружжя, хто не брав безпосередню участь в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником) за наявності двох умов: договір укладено другим з подружжя в інтересах сім`ї; майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Верховний Суд у своїй постанові від 07 жовтня 2020 року по справі N 205/5882/18 зазначив, що норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга статті 65 СК України).

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За умови відсутності обгрунторваних заперечень з боку відповідача з приводу тверджень позивача щодо використання отриманих на підставі договору кредиту коштів в інтересах та на потреби сім`ї, суд приходить до висновку про необхідність поширення правового режиму спільного сумісного майна на відповідний об`єкт кредитні кошти. На думку суду, відповідачем не спростовано належними доказами презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Оскільки за наслідком розгляду справи судом отримане підтвердження факту укладення договору одним з подружжя в інтересах сім`ї, цивільні права та обов`язки за цим договором слід поширювати відносно обох з подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність.

За таких обставин, суд стягує з відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості солідарно з основним позичальником.

З приводу зауважень представника відповідача про необхідність участі третьої особи ОСОБА_2 саме в процесуальному статусі відповідача, що, на думку сторони, може покладати певний тягар відповідальності особи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 431 ЦК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих листів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Здійснюючи аналіз наведеної норми, а також з урахуванням вищевикладеного висновку про наявність підстав для солідарної відповідальності подружжя за зобов`язаннями, виниклими на підставі укладеного в інтересах сім`ї договору, слід дійти висновку, що існування судового рішення про стягнення заборгованості з особи одного з подружжя як позичальника не виключає можливості прийняття іншого рішення про стягнення в солідарному порядку такої заборгованості з іншого з подружжя - відповідача по справі.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним задовольнити позов.

Керуючись ст.ст. 141, 258-273 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк», місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, код в , в солідарному порядку з боржником ОСОБА_2 заборгованість за договором кредиту від 19.09.2006 року, що виникла станом на 01.06.2020 року, в сумі 455 536,92 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» судовий збір в сумі 6833,05 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду в повному обсязі буде виготовлене 29.10.2021 року.

Суддя: Д.М.Лєдньов