Справа № 148/1483/21
Провадження №2/148/617/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 25.10.2019 між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № CL-230856.

Відповідно до п. 1.1. даного договору банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі, зазначені в цьому кредитному договорі.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.4. кредитного договору, банк видає позичальнику кредит у розмірі 113467,23 грн. до 24.10.2024 на наступні цілі: на поточні потреби позичальника.

Відповідно до п. 4.1 Договору за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 35 % річних. Згідно п. 6.1 Договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Відповідно до п. 6.9 Договору банк у випадку, передбаченому п. 3.3. Кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що повідомляє позичальника. Згідно п. 8.1 Кредитного договору, за виконання зобов`язань за Кредитним договором позичальник несе повну відповідальність перед банком усім належним йому майном, у тому числі грошовими коштами, на яке може бути звернено стягнення в порядку, передбаченому законодавством України.

Банк свої зобов`язання за кредитними договором по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю, однак позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує.Станом на 20.07.2021 заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем становить 134744, 97 грн., з яких: - 107241,35 грн. заборгованості за тілом кредиту; 27503,62 грн. заборгованості за відсотками. Позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення відповідачу вимоги про дострокове повернення кредитних коштів, однак це не дало результатів.

Оскільки на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів банку, позивач змушений був звернутися в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в розмірі 134744, 97 грн., з яких: - 107241,35 грн. заборгованості за тілом кредиту; 27503,62 грн. заборгованості за відсотками, а також судовий збір у розмірі 2270,00 грн. та 13474,49 грн. витрат на правничу допомогу, оскільки договір було укладено в інтересах сім`ї. При цьому вказує, що з підписаної відповідачем ОСОБА_1 анкети-заяви слідує, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що також підтверджується штампом у його паспорті про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_2 . Позивач зазначає, що якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за вказаним кредитним договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність у законі прямої вказівки на солідарну відповідальність.

В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. На адресу суду від нього надійшло письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки в судове засідання відповідачів не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Причину своєї неявки відповідачі суду не повідомили, у встановлений судом строк відзив не подали. На адресу суду надійшло звернення відповідааі ОСОБА_1 , в якому він вказує, що визнає те, що не сплачував кредит вчасно за сімейними обставинами, надалі буде сплачувати кредит.

За таких обставин, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору.

У відповідності до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 25.10.2019 між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № CL-230856, відповідно до умов якого останньому надано кредитні кошти в розмірі113467,23 грн. на строк до 24.10.2024, зі сплатою відсотків за процентною ставкою 35 % річних. Відповідно до п. 2.4. договору позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів на поточні потреби на рахунок позичальника (а.с. 11). Відповідно до п. 1 Договору позивач зобов`язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язувався використати кредит на цілі, вказані в цьому Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Договором.

Пунктами 4.1., 4.2. Договору передбачено, що відповідач сплачує Банку відсотки за процентною ставкою 35 % річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів) за ставкою, визначеною п. 4.1. Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору.Відповідно п. 4.3 договору за надання послуг позичальник сплачує банку комісії в порядку, строки та розмірі, передбачені п. 2.10 кредитного договору.

Пунктом 4.5 договору визначено реальну річну процентну ставку 41,19 % річних. Пунктом 6.2 Договору визначено, що позичальник здійснює погашення заборгованості за цим Кредитним договором відповідно до Графіку платежів (Додаток №1 до цього Кредитного договору). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 4066 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця впродовж 60 місяців з дати укладання Кредитного договору. Перший і останній платежі можуть відрізнятись за розміром суми щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 25.10.2019 до 24.10.2024 погашаються в однаковому порядку.

Згідно з п. 6.3 Договору повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із процентами за користування кредитом у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (розмір якого визначається п. 6.2 Кредитного договору).

Пунктом 6.9 договору передбачено, що банк у випадках невиконання позичальником зобов`язань, передбачених договором, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника.

Відповідно до п. 7.1 Договору за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі пеня, нарахована Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору, не може перевищувати 15 % від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання.

Виконання вимог договору позивачем підтверджується меморіальним ордером №61696624 від 25.10.2019, що міститься в матеріалах справи (а.с. 7).

25.10.2019 між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було підписано Анкету-заяву № CL-230856 фізичної особи на отримання готівкового кредиту, в якій ОСОБА_1 зазначив інформацію про перебування у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . Підпис ОСОБА_1 також міститься у вказаній заяві-анкеті (а.с. 15).

Відомості про перебування відповідачів у зареєстрованому шлюбі, підтверджується паспортом громадянина України ОСОБА_1 , в якому міститься запис про перебування останнього з 02.09.1992 у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 (а.с. 21-23).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за Кредитним договором № CL-230856 від 25.10.2019 (а.с.6). та рухом коштів по рахунку (а.с.8-10) відповідач свої зобов`язання перед банком не виконував та станом на 20.07.2021 заборгованість становить 134744, 97 грн., з яких: - 107241,35 грн. заборгованості за тілом кредиту; 27503,62 грн. заборгованості за відсотками.

У додатку №1 до Кредитного договору № CL-230856 від 25.10.2019 сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту (а. с. 14).

На адресу відповідача позивачем направлялася досудова вимога щодо дострокового стягнення заборгованості від 23.04.2021 (а.с.16) з вимогою про дострокове погашення заборгованості за кредитом в повному обсязі, яка ним отримана згідно копії поштового повідомлення (а.с.18).

Між сторонами виник спір стосовно неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1 , як позичальником, взятих на себе кредитних зобов`язань.

Відповідно до ст. 526, 527, ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.

Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики.

За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору.

За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 2 ст. 1050 ЦПК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга статті 65 СК України).

За нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя.

Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.10.2020 у справі № 205/5882/18, провадження № 61-1436св20.

Судом встановлено, що кредитний договір ОСОБА_1 укладено в інтересах сім`ї, а тому відповідач ОСОБА_2 є солідарним боржником по Кредитному договору №СL-230856 від 25.10.2019, укладеним між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 .

Щодо розподілу судових витрат, зокрема в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13474,49 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу.

Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, між адвокатським об`єднанням «Бізнес і право» та «АТ «Кредобанк» був укладений Договір про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року , відповідно до якого адвокатом Павленком С.В. виписано ордер серії КС№573217 від 16.06.2020.

Доказів на підтвердження сплати витрат на правничу допомогу в розмірі 13474,49 грн. та акту виконаних робіт представником позивача не надано, тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог в цій частині.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

В ході судового розгляду знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за договором кредиту щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів та виникнення у нього заборгованості.Також встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , та що вказаний кредитний договір укладений ОСОБА_1 , в інтересах сім`ї.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідачами не надано до суду заперечень проти позову та доказів в підтвердження того, що належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та вважає можливим стягнути заборгованість на користь позивача.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2270 грн. ( а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст. 207,509, 526, 527, 530, 536, 610-612, 625 ,626 ,628, 638, 1048, 1049,1050,1054,1055 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 211, ч. 2 ст. 247, ст. 263-265, 279, 280-282 ,354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства "Кредобанк" ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 09807862, місцезнаходження якого за адресою: вул. Сахарова, 78, м. Львів, 79026, заборгованість за кредитним договором №СL-230856 від 25.10.2019 у розмірі 134744 (сто тридцять чотири тисячі сімсот сорок чотири) гривні 97 копійок, з яких: - 107241,35 грн. заборгованості за тілом кредиту; 27503,62 грн. заборгованості за відсотками, а також судовий збір в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.А. Штифурко