КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 761/7408/20 Апеляційне провадження № 22-ц/824/2647/2021Головуючий у суді першої інстанції - Саадулаєв А.І. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , згідно з яким просило: стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.07.2018 року у розмірі 15 543 грн. 79 коп. та судові витрати у розмірі 2 102 грн. 00 коп.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 18.07.2018 року ОСОБА_1 підписала з банком Анкету-заяву, згідно з якою отримала кредит на суму 8 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Також, зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір.

При цьому, вказує, що, враховуючи положення п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, підписання відповідачем Договору від 18.07.2018 року є його прямою та безумовною згодою щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком.

Разом з тим, в порушення умов Договору та положень ст.ст. 509, 526 ЦК України, відповідач свої зобов`язання за Договором не виконував та станом на 23.01.2020 року мав заборгованість за договором у загальному розмірі 15 543 грн. 79 коп., з яких: 10 115 грн. 36 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2 202 грн. 48 коп. - заборгованість за простроченими відсотками; 2 009 грн. 58 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 716 грн. 37 коп. - штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14.09.2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 115 грн. 36 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат (а.с. 54-58).

В апеляційній скарзі, позивач, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення в частині незадоволених позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам і неустойки та у цій частині ухвалити нове рішення про задоволення вказаних позовних вимог.

Так, в обґрунтування своєї апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції, встановивши факт надання відповідачу кредитних коштів, не мав жодних підстав відмовляти у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по процентам.

При цьому, зазначає, що відповідач, користуючись кредитними коштами та здійснюючи часткове погашення своєї заборгованості за кредитом, фактично погодився з розміром свого боргу, в тому числі й з нарахованими відсотками та неустойкою (а.с. 62-67).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18.11.2020 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження у справі та надано учасникам справи строк для подання відзиву (а.с. 87, 88).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03.12.2020 року справу призначено до апеляційного розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи (а.с. 91).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржено лише позивачем і лише в частині незадоволених позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам та штрафів. В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржено.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 18.07.2018 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ «Приватбанк», в якій зазначено, що вказана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг.

Разом з тим, звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору від 18.07.2018 року та положень ст.ст. 509, 526 ЦК України, відповідач свої зобов`язання за Договором не виконує та станом на 23.01.2020 року мав заборгованість за договором у загальному розмірі 15 543 грн. 79 коп., з яких: 10 115 грн. 36 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2 202 грн. 48 коп. - заборгованість за простроченими відсотками; 2 009 грн. 58 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 716 грн. 37 коп. - штраф (процентна складова).

При цьому, на підтвердження погодження умов договору АТ «Приватбанк» надано до матеріалів позовної заяви копію анкети-заяви відповідача, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та розрахунок заборгованості.

Так, згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Крім того, згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ані витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», ані витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису відповідача.

В свою чергу, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, яка не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Тобто, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Також, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що АТ КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено погодження з відповідачем як розміру процентів за користування кредитними коштами, так і розміру неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за договором кредиту та неустойки.

При цьому, оскільки банк, долучаючи до апеляційної скарги виписку з особового рахунку відповідача та інші довідки, тобто нові докази, які не були досліджені судом першої інстанції, жодним чином не обґрунтував неможливість подання цих доказів до суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальних підстав для надання оцінки новим доказам, які не були предметом дослідження судом першої інстанції, а тому переглядає дану справу за наявними в ній доказами, які були подані сторонами у суді першої інстанції, що відповідає положенням ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

З огляду на вищевикладене, а також те, що при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування заочного рішення в оскаржуваній частині, в справі не виявлено, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а заочного рішення суду - без змін.

Також слід зазначити, що у зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення понесені позивачем судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають.

Крім того, з урахуванням положень п. 3 ч. 6 ст. 19 та п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська