Єдиний номер справи 2-3436/11
Провадження 22-ц812/2089/21 Головуючий по 1 інстанції Кирильчук О.І.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2021р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання Колосова О.М.,

за участі: заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , представника суб`єкта оскарження ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 вересня 2021р.

за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Одеса) Павлюка П.М.,

встановила:

У липні 2021р. ОСОБА_2 звернулася зі скаргою в інтересах ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності начальника Інгульського ВДВС у місті Миколаєві Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) Павлюка П.М. щодо не зняття арешту за виконавчим провадженням №31291616 з всього майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 та зобов`язання вчинити необхідні дії щодо скасування арешту.

В скарзі зазначається, що у травні 2021р. заявнику стало відомо про накладення 17.06.2013р. державним виконавцем Інгульського ВДВС Миколаївського ММУЮ Чмих Л.В. арешту на все його нерухоме та рухоме майно в рамках виконавчого провадження №31291616, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва по справі №2-3436/11 від 20.01.2012р., яким солідарно стягнуто з нього та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 54466,51 грн. та судові витрати - 664,66 грн.

Виконавче провадження завершено 30.06.2015р. згідно п.2 ч.1 ст.47 Закону «Про виконавче провадження» і на даний час знищене, виконавчий лист повторно стягувачем не пред`являвся, строк його пред`явлення для примусового виконання закінчився, а тому подальше накладення арешту - безпідставне.

13.06.2021р. до суб`єкта оскарження було направлено звернення про скасування арешту щодо боржника, але у цьому було відмовлено та запропоновано для вирішення цього питання сплатити борг за виконавчим документом, а також витрати, пов`язані з виконанням рішення суду.

Посилаючись на вказані обставин заявник просив про задоволення його скарги.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 вересня 2021р. у задоволені скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі представник заявника, посилаючись на незаконність ухвали суду, порушила питання про її скасування та ухвалення нового судового рішення про задоволення скарги.

Представник суб`єкта оскарження, в поданому відзиві на апеляційну скаргу, вважає ухвалу суду законною і обґрунтованою.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 17.02.2012р.

державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області винесено постану про відкриття виконавчого провадження № 31291616 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3436, виданого 20.01.2012р. Ленінським районним судом м. Миколаєва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 54466,51 грн. матеріальної шкоди та 664,66 грн. судових витрат.

17.06.2013р. державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Чмих Л.В. винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 та заборони на його відчуження.

30.06.2015р. виконавче провадження № 31291616 було завершено на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону «Про виконавче провадження» - у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто

стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього

Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися

безрезультатними.

За повідомленням суб`єкта оскарження виконавче провадження № 31291616 знищено за закінченням терміну зберігання, а виконавчий лист № 2-3436, виданий 20.01.2012р. Ленінським районним судом м. Миколаєва повторно на виконання не пред`являвся.

З`ясувавши, що ОСОБА_1 рішення суду не виконав та не сплатив витрати, пов`язані з його примусовим виконанням, суд дійшов до вірного висновку, що постанова про накладення арешту була винесена державним виконавцем відповідно до ст.ст.52,57 Закону «Про виконавче провадження» і незаконною не визнавалась, а цей Закон не передбачав право державного виконавця на зняття арешту у разі повернення виконавчого документа стягувачу, суд дійшов до вірного висновку, що діяння суб`єкта оскарження у зв`язку з відмовою скасувати арешт є правомірним, а тому на підставі ч.3 ст.452 ЦПК ухвалив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволені скарги.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що виконавче провадження завершено і повторно виконавчий лист стягувечем не пред`являвся для примусового виконання не спростовують висновків суду, так як повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для закінчення виконавчого провадження і відповідно для зняття арешту з майна боржника.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд в постановах від 18.12.2019р. в справі № 740/3240/18, від 16.03.2020р. в справі №137/1649/17.

Оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ст.375 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.367,374,375,382 ЦПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 вересня 2021р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржено в касаційному порядку у випадках передбачених ст.389 ЦПК протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови виготовлено 17 листопада 2021р.

Головуючий: Судді: