Справа № 465/5811/18 Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П.
Провадження № 22-ц/811/3289/21 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - Кирилової Олени Леонідівни на заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 04 серпня 2021 року, ухвалене в складі головуючого судді Мигаль Г.П., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

у вересні 2018 року позивач Комерційний Банк «ПриватБанк» звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № б/н від 10 листопада 2016 року в розмірі 43 987, 70 грн яка складається з: 5 467, 40 грн - заборгованість за кредитом; 1 270, 34 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4155, 11 грн - заборгованiсть за пенею та комiсiєю; 33 094, 85 грн - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди та судові витрати у розмірі 1 762, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що відповідно до укладеного договору відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5 955, 39 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13, 00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, натомість відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого в нього утворилась заборгованість.

Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 04 серпня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Вирішено: стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк»» заборгованість за кредитним договором № б/н від 10 листопада 2016 року в розмірі 5 467, 40 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 1 270, 34 грн, а всього 6 737, 74 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» 1 762, 00 грн судового збору.

У задоволенні інших позовних вимог, а саме щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 10 листопада 2016 року, яка складається із заборгованості за пенею, комісії та штрафу - відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, представник Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - Кирилова Олена Леонідівна оскаржила таке в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з мотивами рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 10 листопада 2016 року, яка складається із заборгованості за пенею, комісії та штрафу. Так, відповідно до підписаної Анкети - заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідачу було відкрито 10 листопада 2016 року картковий рахунок та видано кредитну карту на яку було встановлено кредитний ліміт в розмірі 5955 грн 39 коп. Дії відповідача з користування кредитними коштами та погашення заборгованості свідчать про визнання заборгованості по кредиту та згоду з умовами кредитування. Вважає, що виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. Оскільки розрахунок заборгованості відповідачем не оскаржувався, доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту надано не було, умови договору не виконано, відтак, відповідач повинен нести цивільну - правову відповідальність за невиконання умов кредитного договору.

Просить скасувати заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 04 серпня 2021 року та ухвалити нове рішення, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

Таким чином, позивачем в апеляційному порядку оскаржується рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 10 листопада 2016 року, яка складається із заборгованості за пенею, комісією, штрафу. А відтак, колегія суддів за приписами статті 367 ЦПК України законність оскаржуваного рішення суду в іншій частині не перевіряє.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду, з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції, без повідомлення учасників справи. Дана справа, у якій переглядається рішення суду по справі з ціною позову 43 987, 70 гривень, що є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

За приписами частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає не в повній мірі.

Предметом перегляду в апеляційному порядку є рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення штрафу, пені та комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості.

Обставини щодо отримання відповідачем кредиту, а також прострочення сплати ануїтетних платежів за кредитним договором, сторонами не оспорюються.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу, пені та комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку, витяги з яких додані до позовної заяви, є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови та Тарифи мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника, та брав на себе зобов`язання зі сплати пені, комісії та штрафів.

Проте повністю з такими висновками суду погодитись не можна.

Встановлено, що відповідно до пункту 2.1 генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднанні до правил надання банківських послуг, банк надав позичальнику швидкий кредит в сумі 5 955 грн 39 коп. на строк 12 місяців за період з 10 листопада 2016 року по 30 листопада 2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 5 955 грн 39 коп., крім того, в такій роз`яснено про наслідки невиконання умов угоди. Угода підписана позивачем та відповідачем ОСОБА_2 , відтак останній ознайомився з умовами такої.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).

Частиною першою статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання виконання (частина друга статті 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

З огляду на встановлення судом першої інстанції факту порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором, наявні підстави для нарахуванням позивачем неустойки у формі штрафу в розмірі, передбаченому пунктом 2 підпунктом 2.2 генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до правил надання банківських послуг в розмірі 33 094 грн 85 коп.

У цьому зв`язку, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав нараховувати штраф за невиконання грошового зобов`язання, що має місце за обставинами даної справи, ґрунтуються на невірному тлумаченні поняття неустойки, визначеного положеннями статті 549 ЦК України.

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи, зокрема, завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмета спору, ціни позову (стаття 11 ЦПК України).

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина друга статті 551 ЦК України).

Тлумачення частини третьої статті 551 ЦК України свідчить, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду за наявності однієї з умов: (а) якщо він значно перевищує розмір збитків; (б) за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням наведених положень норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Такого висновку дійшли й Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 04 листопада 2015 року в справі № 6-1120цс15, і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 703/1181/16-ц.

Пред`являючи позов, в якому банк просить стягнути з позичальника штраф у розмірі 33 094 грн 85 коп., який передбачений умовами генеральної угоди, апеляційний суд враховує, що стягнення неустойки у заявленому розмірі, який більше як у 6 разів перевищує суму кредиту, не може вважатися таким, що відповідає загальним засадам цивільного судочинства (стаття 3 ЦК України), а тому колегія суддів, з урахуванням меж апеляційного перегляду та встановлених судом обставин, вважає за можливе зменшити розмір штрафу до 5 467 грн 40 коп., тобто до суми заборгованості за кредитом. Стягнення штрафу в такому розмірі виконує мету неустойки, як цивільно-правової відповідальності.

Що ж стосується висновків місцевого суду щодо відмови в задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 10 листопада 2016 року, яка складається із заборгованості за пенею, комісією, за користування кредитними коштами, суд першої інстанції встановивши, що позивачем не надано підтверджень про конкретно запропоновані відповідачу Умови та правил банківських послуг, відсутність у анкеті - заяві домовленості сторін про сплату відсотків, комісії за користування кредитними коштами, крім того такі не підписані відповідачем, прийшов до вірного висновку, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем, позивач дотримався вимог щодо повідомлення останнього про умови кредитування та узгодження саме тих умов, які вважав узгодженими банк, та вірно відмовив в задоволенні таких за безпідставністю.

Пунктами першим та другим частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 10 листопада 2016 року, заборгованості за процентами за користування кредитом в апеляційному порядку не оскаржується, його у цій частині слід залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами частини 2 статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Як зазначено в частині четвертій статті 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення в частині вирішення позовних вимог про стягнення штрафу за кредитним договором слід скасувати, та в цій частині ухвалити нове рішення про часткове задоволення такої позовної вимоги.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

АТ КБ «ПриватБанк» при зверненні до суду з позовом сплачено 1 762,00 грн судового збору, а за подання апеляційної скарги 2 643,00 грн.

Враховуючи часткове задоволення вимог апеляційної скарги, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в суді першої інстанції підлягають стягненню із ОСОБА_1 пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 488 грн 90 коп., а витрати зі сплати судового збору в суді апеляційної інстанції у розмірі 733 грн 35 коп.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 18 листопада 2021 року.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 376, 382 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - Кирилової Олени Леонідівни задовольнити частково.

Заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 04 серпня 2021 року в частині позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про відмову в задоволенні стягнення штрафу за кредитним договором скасувати, в цій частині ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» штраф за кредитним договором у розмірі 5 467 грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» витрати зі сплати судового збору, понесені у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, у розмірі 488 грн 90 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» витрати зі сплати судового збору, понесені у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, у розмірі 733 грн. 35 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 18 листопада 2021 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В.Ніткевич