22-ц/804/2537/21

Номер провадження 22-ц/804/2537/21
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2021 року м. Маріуполь
Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Мальцевої Є.Є., суддів Баркова В.М., Биліни Т.І.,
секретар судового засідання Сидельнікова А.В.,
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач Приватне акціонерне товариство «Запоріжвогнетрив»,
третя особа - Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 липня 2021 року в складі судді Кияна Д.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив», третя особа Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність», про визнання дисциплінарного стягнення у вигляді догани та позбавлення 100% премії за травень 2019 року неправомірними та скасування наказу, стягнення морального відшкодування,
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Запоріжвогнетрив», в якому просив визнати неправомірним винесення догани та скасувати наказ №177к від 18.06.2019, стягнути з відповідача суму премії за травень 2019 в розмірі 100%, стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 25 000 гривень, покласти на відповідача судові витрати.
В мотивування позову зазначив, що 18 червня 2019 відповідачем було винесено наказ 177к, яким його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та позбавлення виробничої премії за травень 2019 у розмірі 100%. Догана винесена за знаходження біля машин для ломки футеровки без захисних окулярів. 21.05.2019 позивач виконував роботи по демонтуванню дна центрального жолоба та розшиття щілини з боків машиною BORKK. Після часткового виконання роботи та зупинки машини позивач приблизно о 17 годині 10 хвилин оглядав виконану роботу. Позивач має поганий зір, носить окуляри для коригування зору. Переконавшись, що здоров`ю нічого не погрожувало, зважаючи на погіршення зору та в зв`язку із тим, що має рекомендацію лікаря про роботу в окулярах, що корегують зір, позивач не користувався пластиковими захисними окулярами. Коригуючі окуляри виконують також захисну функцію. На зауваження начальника коксо доменного цеха ОСОБА_2 про використання пластикових окулярів позивач пояснив, що має право працювати в окулярах для корекції зору, пластикові йому заважають виконати роботу. Забороняючи працювати в коригуючих зір окулярах, працівники відповідача змушували своїми діями позивача або не виконати належним чином роботу, або завдати собі травму в зв`язку із поганим зором. Засоби індивідуального захисту (далі ЗІЗ), які видає відповідач, створюють незручності в роботі, захисні окуляри не мають оцінки відповідності та не відповідають вимогам технічного регламенту. Незаконними діями керівництва щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності йому завдана матеріальна шкода внаслідок позбавлення премії, а також моральна шкода, яка полягає в знущаннях керівництва підприємства, приниження його честі та гідності, що призвело до втрати віри в справедливість.
Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 липня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «Запоріжвогнетрив», третя особа Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність», про визнання дисциплінарного стягнення у вигляді догани та позбавлення 100% премії за травень 2019 року неправомірними та скасування наказу, стягнення морального відшкодування відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішення, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що відповідачем при вирішенні питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, не виконано вимог статей 148-149 КЗпП України.

Посилаючись на норми ч.2 ст. 153 КЗпП України, ч.1 ст. 13, ч.1 ст. 17 ЗУ «Про охорону праці», позивач зазначив, що згідно з медичною довідкою КНП ММР «Маріупольська міська лікарня № 4 імені І.К.Мацука» від 03.05.2019 року, при проведенні періодичного медичного огляду позивача було визнано придатним до роботи на посаді майстра, однак лише в окулярах для корекції зору. Тобто під час своєї роботи майстром він постійно повинен знаходитися в окулярах з діоптріями. Цей медичний огляд був періодичним, отже, проводився за направленням відповідача, тому результати цього огляду не можуть бути невідомими на підприємстві. 24 травня 2019 року позивач звернувся із заявою до начальника цеху ОСОБА_2 , у якій просив видати йому коригуючі окуляри, які б одночасно виконували як функцію окуляр по зору, так і захисну функцію. Проте у відповідь отримав рекомендацію одягати поверх своїх окулярів захисні спецокуляри. Оскільки відповідач відмовився забезпечити позивача коригуючими окулярами, виготовленими з урахуванням погіршення зору, то останній був вимушеним знаходитися на робочому місці лише у своїх окулярах для зору. Одягати поверх окулярів для зору ще й захисні окуляри неможливо, адже у такому випадку неможливо не тільки виконувати свої трудові обов`язки, але і взагалі щось бачити.

Відповідачу ще до 21 травня 2019 року (дня виникнення інциденту, за який позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та позбавлено премії) було відомо про проблеми позивача з зором та необхідністю працювати в окулярах, однак замість забезпечення позивача коригуючими окулярами у відповідності з вимогами статті 153 КЗпП України, відповідач притягнув його до дисциплінарної відповідальності та позбавив премії.

Таким чином, позивач зазначив, що він знаходився на робочому місці без захисних окулярів внаслідок невиконання відповідачем своїх обов`язків щодо створення для позивача безпечних умов праці.

Відповідач при застосуванні до позивача заходу дисциплінарного стягнення не врахував, що невиконанням своїх власних обов`язків з забезпечення позивача коригуючими окулярами, він змусив останнього знаходитися на робочому місці без захисних окулярів.

За таких обставин, на думку позивача, у відповідача не було законних підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності та позбавлення премії.

Позивач вважає, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності відбулося без урахування вищевказаних обставин, тому рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог є помилковим.

З огляду на вищевказане, позивач зазначив, що рішення суду першої інстанції не є законним, оскільки судом неправильно застосовані норми матеріального права, а саме положення статей 148, 149, 153 КЗпП України, які підлягали застосуванню.

Також районним судом порушено норми процесуального права, що виразилося в ухваленні рішення без урахування вимог, викладених у постанові Верховного Суду від 18.09.2019 року у цивільній справі № 344/8219/16-ц з аналогічними правовідносинами.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що з доводами, зазначеним в апеляційній скарзі незгоден з наступних підстав. Жовтневим районним судом досліджено всі докази, пояснення, заперечення, надані сторонами по справі та прийнято обґрунтоване рішення.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що позивач підтверджує, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір, але позивач порушував п.3.40 посадової інструкції № 119/23, затвердженої генеральним директором ПрАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ» 15.06.2018 року.

Також відповідно до вказаної інструкції майстер зокрема зобов`язаний здійснювати постійний контроль дотримання охорони праці, інструктувати підлеглих щодо охорони праці, забезпечувати безпечні умови праці та особисту безпеку, здійснювати контроль щодо охорони праці, особисто дотримуватись норм щодо охорони праці.

Позивач був ознайомлений зі своєю посадовою інструкцією № 119/23 майстра по футеровці жолобів, що підтвердив своїм особистим підписом, однак не зазначив дату ознайомлення.

Позивач не виконував розпорядження відповідача, не додержувався трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці.

Відповідачу також є незрозумілим посилання позивача в апеляційній скарзі на норми ч.2 ст. 153 КЗпП України, адже відповідачем здійснюються всі заходи щодо забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці. На підприємстві відповідача діють Загальна інструкція по охороні праці ИОТ 13-01, «Положення по застосуванню захисних окулярів». Відповідно до відомостей обліку видачі спецодягу, спецвзуття та запобіжних пристроїв підтверджено, що позивач отримував у такі дати 05.10.2018, 18.09.2018, 25.09.2019 в тому числі окуляри захисні відкриті Univet.

Позивач безпідставно посилається на постанову Верховного Суду від 18.09.2021 року по справі № 344/8219/16-ц, оскільки в даній постанові викладена позиція, що відповідачем не ознайомлено позивача з його посадовими обов`язками.

В апеляційній скарзі позивач вказує на одержання медичної довідки щодо необхідності носіння окулярів, прописаних лікарем. Ці твердження позивача не відповідають дійсності, оскільки відповідно до «Положення про порядок забезпечення робітників спецодягом, спецвзуттям та іншими засобами індивідуального захисту», яке діє на підприємстві, підприємство забезпечує працівників різноманітними видами захисних окулярів: захисні окуляри; захисні окуляри, сумісні для носіння з окулярами для корекції вад зору; захисні коригуючі окуляри.

Якщо працівник має вади зору, він повинен носити або захисні коригуючі окуляри або окуляри, сумісні для носіння з окулярами для корекції зору.

Відповідно до «Відомості обліку видачі спецодягу, спецвзуття та запобіжних пристроїв» та Журналу обліку видачі спецодягу та спецвзуття працівникам ЦСМ, позивач в повному обсязі був забезпечений за встановленими нормами спецодягом, спецвзуттям та іншими засобами індивідуального захисту.

Медична довідка про необхідність користуватися окулярами під час роботи, була надана позивачем на підприємство лише 24.05.2019 року, тобто після виявлення факту порушення позивачем діючих локальних нормативних актів з охорони праці. Крім того, про те, що позивачу потрібні захисні окуляри, сумісні з окулярами для корекції вад зору або захисні коригуючі окуляри, позивач жодного разу адміністрацію підприємства не повідомляв. Також в цій довідці відсутні дані, які потрібні для виготовлення захисних коригуючих окулярів: діагноз, ступінь захворювання, діоптрії цього не вказано.

Таким чином, підприємством обґрунтовано притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та позбавлення 100% премії за травень 2019 року. Наказ № 177к від 18.06.2019 року законний та відповідає вимогам чинного законодавства.

На підставі викладеного відповідач просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Враховуючи положення ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку представника третьої особи Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність», повідомленого про час та місце розгляду справи належним чином, такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Самохвалова С.В., які просили апеляційну скаргу задовольнити, представника відповідача ОСОБА_3 , який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші.

У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що Наказом генерального директора ПрАТ «Запоріжвогнетрив» №177к від 18.06.2019 оголошено догану та позбавлено 100% премії за травень 2019 ОСОБА_1 - майстра ДФЖ ПрАТ «Азовсталь» Сервісного центру (м. Маріуполь) (т. 1, а. с. 11).

Відповідно до вказаного наказу 20.05.2018 о 17.00 начальником ЦКДОР СЦМ ОСОБА_4 при виконанні контролю за роботою підпорядкованого персоналу на ливарному дворі доменної печі №2 «Азовсталь» був виявлений майстер ділянки футеровки жолобів ЦКДОР СЦМ ОСОБА_1 , якій знаходився біля машини для ломки футеровки без захисних окулярів, на вимогу начальника цеху одягнути захисні окуляри категорично відмовився, посилаючись на вечірній час, після чого ОСОБА_1 запропоновано у письмовій формі надати свої пояснення, на що також було надано відмову. В тексті наказу є підпис ОСОБА_1 та вказано, що він не згоден з наказом.

ОСОБА_1 25.05.2019 направив начальнику Коксо-доменного цеху ОСОБА_4 пояснювальну записку, в якій зокрема зазначив, що проводив огляд виконаної роботи о 17.10 годині. В цей час до нього підійшов начальник коксо-доменного цеху та сказав надягнути окуляри. Позивач відповів, що оглядає жолоб, але в захисних окулярах, які йому були видані (пластмасові) дуже погано бачить, оскільки має вади зору, і захисні окуляри спотворюють видимість.

Відповідно до медичної довідки КНП ММР «Маріупольська міська лікарня №4 ім. І.К.Мацука» від 03.05.2019 ОСОБА_1 горновий майстер придатний до роботи в окулярах без висоти (т.1 а.с. 34).

ОСОБА_1 24.05.2019 звертався до начальника Коксо-доменного цеху ОСОБА_4 із заявою, в якій просив надати йому коригуючі окуляри ( окуляри , які мають захисну функцію і виготовлені з урахуванням ступіню зору конкретного робітника).

У відповіді на вказану заяву зазначено, що відповідно до профогляду, ОСОБА_1 є придатним для виконання посадових обов`язків. Рекомендовано керуватися СТП ( одягати поверх своїх коригуючих окулярів надягати захисні окуляри) (т.1 а.с.35).

Протоколом засідання комісії ПрАТ «Запоріжвогнетрив» по перевірці знань з питань охорони праці 15.02.2019 перевірено знання низки нормативно правових актів щодо охорони праці, зокрема ІОТ 13-01 Загальної інструкції щодо охорони праці (т. 1, а. с. 60).

В списку осіб зазначено, що ОСОБА_1 всі нормативно правові акти з 1 по 24 пункт відомі.

Відомостями обліку видачі спецодягу, спецвзуття та запобіжних пристроїв зазначено, що ОСОБА_1 отримував 05.10.2018, 10.12.2018,25.09.2019, в тому числі окуляри захисні відкриті Univet (т. 1, а. с. 68 69, 70 71).

Наказом ПрАТ «Запоріжвогнетрив» від 08.12.2015 №717 введено в дію «Положення про застосуванню захисних окулярів» (т. 1, а. с. 74).

Вказаним положенням передбачено такі види окулярів: захисні окуляри, захисні окуляри, сумісні для носіння з окулярами для корекції зору, захисні коригуючі окуляри, окуляри для корекції зору.

Пунктом 4.1. зазначеного Положення, зокрема, передбачено, що на території підприємства усі робітники підприємства зобов`язані знаходитись в захисних окулярах, захисних коригуючих чи інших захисних окулярах в залежності від виконуваних робіт.

Пунктом 4.5 Положення встановлено, що окуляри захисні застосовуються як окремо, так і спільно з окулярами для корекції зору в залежності від виконуваних робіт та відхилення зору у працівника (т. 1, а. с. 75-83)

Додатком №3 до Положення визначено перелік приміщень, де співробітникам дозволяється знаходитись без захисних, в тому числі коригуючих окуляр (т. 1, а. с. 84)

У вказаному переліку приміщення сервісного центру (де проводив роботу позивач 21.05.2019 року) не зазначено.

Як працівник ОСОБА_1 був ознайомлений з обов`язками працівника по дотриманню правил охорони праці та промислової безпеки (т. 1, а. с. 85).

ОСОБА_1 був ознайомлений зі своєю посадовою інструкцією № 119/23 майстра по футировці жолобів, що підтвердив своїм особистим підписом, однак не зазначив дату ознайомлення.

Комісією працівників ПрАТ «Запоріжвогнетрив» 18.03.2019 складено акт про підписання посадової інструкції №119/23 майстра по футеровці жолобів ПрАТ «МК «Азовсталь» (т. 1, а. с. 91).

Відповідно до вказаної посадової інструкції майстер зокрема зобов`язаний здійснювати постій контроль дотримання охорони праці, інструктувати підлеглих щодо охорони праці, забезпечувати безпечні умови праці та особисту безпеку, здійснювати контроль щодо охорони праці, особисто дотримуватись норм щодо охорони праці (п.п. 3.16., 3.29., 3.37. 3.40.)

З наданого журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці ПрАТ «Запоріжвогнетрив» вбачається проходження ОСОБА_1 відповідних інструктажів (т. 1, а. с. 100-102).

В ПрАТ «Запоріжвогнетрив» діє Загальна інструкція по охороні праці ИОТ 13-01, введена в дію наказом від 07.10.2016 №673 (т. 1, а. с. 101-107, 108).

Відповідно до п. 1.6.1. вказаної інструкції при виконанні робіт протягом всього робочого часу робітники, керівники, спеціалісти та службовці зобов`язані користуватися наданими ним, відповідно до корпоративних норм, спеціальним одягом, взуттям та іншими засобами індивідуального захисту.

Всі працівники заводу, працівники підрядних організацій та працівники інших організацій під час перебування на території підприємства зобов`язані носити захисні окуляри та захисні каски (п. 1.6.13).

Наказом №1 від 01.01.2019 про переведення на іншу роботу ОСОБА_1 переведено з посади горнового доменної печі на посаду майстра по футеровці (т. 1, а. с. 109)

Категорія персоналу після переводу ОСОБА_1 змінилась з «робочого» на керівника, вказаний наказ ухвалено на підставі заяви ОСОБА_1 . В тексті наказу присутні відмітки про проходження інструктажів по техніці безпеки, протипожежному мінімуму та інше.

Наказом №521 від 01.12.2016 про прийняття на роботу, ОСОБА_1 прийнято на роботу в ПрАТ «Запоріжвогнетрив» (т. 1, а. с. 110).

Наказом Метінвесту №01-20 від 26.06.2015 затверджено та введено в дію Інструкцію по застосуванню захисних окулярів (т.1 а.с. 117).

Відповідно до п. 4.1., 4.4., 4.5. вказаної Інструкції на території підприємства Групи Метінвест усі робітники підприємства, робітники підрядних організацій, робітники контролюючих органів та відвідувачі зобов`язані знаходитись у захисних, захисних коригуючих або інших захисних окулярах в залежності від методів, режимів та видів робіт, які виконуються за їх участю або в місцях їх знаходження робіт.

Захисні коригуючі окуляри призначені для працівників, які мають порушення (відхиленні від норм) зору, при виконанні токарних, фрезерних, слесарних робіт, при проведенні особо точних робіт та інших промислових завдань, при яких необхідні захист та корекція зору.

Окуляри захисні застосовуються як окремо, так і спільно з окулярами ля корекції зору в залежності від виконувано роботи та відхилення зору у робітника.

Відповідно до п.5.3.4. зазначеної Інструкції кожен працівник зобов`язаний застосовувати захисні окуляри та захисні коригуючі окуляри за призначенням.

Наказом МЕТІНВЕСТ № 01-24 від 03.06.2019 затверджено та введено в дію Стандарт: Вимоги до спецодягу, спецвзуття та інших ЗІЗ для робітників підприємств, які входять в групу МЕТІНВЕСТ.

Відповідно до п. 12.2.1.4. забороняється знаходитись без захисних окулярів усім особам не залежно від роду діяльності, службового положення та мети відвідування на території підприємства, окрім спеціально відведених місць. (т.1 а.с. 131 161).

Отже, як вбачається з вищенаведеного, ОСОБА_1 достеменно знав, що виконувати роботу, яка була йому доручена 21.05.2019 року, без захисних окулярів неможна.

Його доводи про те, що йому було незручно виконувати свою роботу в спецокулярах, без власних окулярів для корекції зору, не мають значення у зв`язку із вимогами правил техніки безпеки, яких він мав дотримуватися.

Також зі справи вбачається, що за його фахом і промисловим завданням Інструкцією по застосуванню захисних окулярів не було передбачено обов`язкове використання захисних коригуючих окулярів на час виявлення порушення позивачем правил безпеки на робочому місці.

Крім того, працівником не було надано жодних відомостей підприємству, з яких було б можливо визначити необхідність виготовлення для нього таких окулярів, а також характеристики окулярів для їх виготовлення.

А само звернення позивача до керівника стосовно видачі йому таких окулярів було виконано після встановлення факту порушення ним трудової дисципліни техніки безпеки проведення робіт біля машини для ломки футеровки.

При вирішенні спору суд керувався наступними нормами права.

Відповідно до ст. 139 КЗПП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За статтею 149 КЗПП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (стаття 148 КЗПП України).

Відповідно до статті 148 КЗПП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Таким чином, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що обов`язок працівників носити/застосовувати на підприємстві захисні окуляри покладається Положенням щодо застосування захисних окулярів (затвердженим наказом відповідача № 717 від 08.12.2015), Посадовою інструкцією № 119/23 майстра по футеровці жолобів (в частині дотримання вимог щодо охорони праці), Загальна інструкція по охороні праці ИОТ 13-01, Інструкцією МЕТІНВЕСТ щодо застосування захисних окулярів № 01-20 від 26.06.2015, Стандартом МЕТІНВЕСТА: Вимоги до спецодягу, спецвзуття та інших ЗІЗ для працівників підприємств ГРУПИ МЕТІНВЕСТ.

Зазначеними локальними нормативними актами передбачено можливість застосування захисних окулярів поверх коригуючих зір окулярів.

Суд прийняв до уваги, що позивачем ініційована видача коригуючих захисних окулярів від відповідача вже після 21.05.2019.

Позивач таких обставин не спростував і іншого не довів.

А матеріалам справи достатньо підтверджується факт проходження інструктажу та ознайомлення з вимогами щодо охорони праці позивачем. Крім того, посадовою інструкцією покладено обов`язок знати вимоги щодо охорони праці та проводити відповідні інструктажі персоналу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного і об`єктивного висновку, що позивачем були порушені вимоги щодо постійного носіння та застосування захисних окулярів, а тому відповідач правомірно притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Також відповідає встановленим обставинам і висновок суду першої інстанції, що дії відповідача в частині позбавлення премії позивача у травні 2019 року, тобто у місяці притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, через порушення вимог щодо охорони праці та на підставі винесення відповідної догани є правомірними та відповідають положенням Колективного договору та Загальному Положенню про оплату праці та преміювання працівників ПрАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ».

Відповідно, немає підстав для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки такі вимоги обґрунтовані неправомірним притягненням позивача до дисциплінарної відповідальності.

Не погодитися із таким висновком суду неможливо.

Колегія суддів перевірила матеріали справи, і вважає, що проаналізувавши докази, обставини справи, наведені норми закону, суд першої інстанції прийшов до правильного і обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 було законно притягнуто до відповідальності за порушення правил безпеки праці, і також правильно встановив, що передбачена законом процедура притягнення до дисциплінарної відповідальності дотримана, дисциплінарне стягнення відповідає ступеню тяжкості вчиненого проступку, порушення вимог ст. 149 КЗпП України при його застосуванні не встановлені, тому немає підстав для задоволення вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що висновки суду не відповідають встановленим обставинам, не є об`єктивними, нічим не підтверджені, зводяться до викладення обставин, якими позивач обґрунтовував позов, і яким судом надана мотивована оцінка. Апеляційна скарга позивача зводиться до незгоди із рішенням суду, жодних фактів або правових аргументів на спростування висновків суду першої інстанції не містить.

Думка позивача про те, що позбавлення його 100% виробничої премії є неспівмірним із характером порушення, і тому відповідачем порушені вимоги ч.3 статті 148 КЗпП України, не може бути прийнята до уваги, оскільки згідно із частинами другою, третьою статті 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Згідно з ст. 15 Закону «Про оплату праці» форми i системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розмiри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних i гарантійних виплат установлюються підприємствами самостійно в колективному договорі з дотриманням норм i гарантiй, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Ураховуючи викладене, однією зі складових частин чинної на підприємстві системи оплати праці має бути положення про преміювання.

З матеріалів справи вбачається, що регулювання фондів оплати праці структурних підрозділів та товариства в цілому здійснюється відповідно до Загального положення про оплату праці та преміювання працівників ПрАТ «Запоріжвогнетрив» (т.2 а.с.40-69)

Згідно з п.5.8 вказаного Положення працівникам, які допустили виробничі упущення та проступки (порушення норм охорони праці, промислової, пожежної безпеки в тому числі) розмір премії може бути зменшений від 5% до 100% в залежності від складності проступку.

Отже, рішення про виплату премії за результатами відпрацьованого періоду у відповідності з нормами статті 97 КЗпП України є правом підприємства. У позові вимоги про нарахування і виплату премії позивачу ставилися тільки у зв`язку із накладеним на нього дисциплінарним стягненням. Інших підстав для задоволення таких вимог позивачем не наведено.

Під час розгляду справи відповідачем надано мотивоване обґрунтування виду дисциплінарного стягнення, накладеного на ОСОБА_1 з урахуванням характеру порушення трудової дисципліни.

У відповідності до ст.375 ЦПК України суд апеляційної Інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, переглядаючи справу відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає апеляційних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року). Втім, це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Як вбачається з апеляційної скарги позивача, її доводи зводяться лише до незгоди з судовим рішенням.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСІІЛ, від 18 липня 2006 року).

Разом з тим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в достатньому обсязі встановив обставини справи за позовними вимогами ОСОБА_1 , відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав належну оцінку. Суд правильно застосував матеріальний закон, вимоги ст.ст. 89, 263-264 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

За таких обставин, на підставі п.1 ч.1 ст.374, ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складений 23 листопада 2021 року.

Судді: Є.Є. Мальцева

В.М. Барков

Т.І. Биліни