Єдиний унікальний номер справи 235/6527/21
Номер провадження 2/235/2061/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Клікунової А.С.,

за участю секретаря судового засідання: Нагорної К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення заборгованості із заробітної плати (нарахованої, але не виплаченої при звільненні), -

В С Т А Н О В И В :

09.09.2021 року на розгляд суду пред`явлено вказану заяву, в якій ОСОБА_1 просить стягнути з ТОВ «Краснолиманське» заборгованість із заробітної плати за період з листопада 2019 року по лютий 2021 року в сумі 274749,28 гривень.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 з 16.10.2019 року по 23.02.2021 року перебував в трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське», звільнений з посади гірника очисного забою з повним підземним робочим днем в шахті, на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням. На день звільнення позивачу нарахована, але частково не виплачена заробітна плата за: листопад 2019 року 26087,00 гривень, грудень 2019 року 13728,23 гривень, січень 2020 року 12030,12 гривень, лютий 2020 року 21140,03 гривень, березень 2020 року 19593,76 гривень, квітень 2020 року 30630,93 гривень, травень 2020 року 22206,72 гривень, червень 2020 року 22232,70 гривень, липень 2020 року 10476,80 гривень, серпень 2020 року 22910,43 гривень, вересень 2020 року - 8134,65 гривень, жовтень 2020 року 8322,22 гривень, листопад 2020 року 8312,22 гривень, грудень 2020 року 5805,65 гривень, січень 2021 року 6066,94 гривень, лютий 2021 року 37070,88 гривень (суми зазначено без відрахування податків). З часу припинення трудових відносин, в супереч ст. 116 КЗпП України, позивачу не надано остаточного розрахунку, що й змусило ОСОБА_1 звернутися до суду за захистом порушених прав в спосіб стягнення заборгованості по заробітній платі (а.с. 1-3).

Ухвалою суду від 14.09.2021 року порушено справу за правилами спрощеного позовного провадження (між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення судді); розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України (а.с. 22).

Відповідачем ТОВ «Краснолиманське» відзив, в порядку, передбаченому ст. 278 ЦПК України не подано, але надано довідку про нараховану, але не сплачену заробітну плату та про середній заробіток позивача. (а.с. 26,27-28)

Суд вирішив спір за наявними матеріалами справи.

Сторони на виклик до суду не з`явилися.

Позивачем ОСОБА_1 суду адресовано заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримано, просить ухвали рішення на підставі письмових матеріалів у справі.

Представник відповідача директор ТОВ «Краснолиманське» Руденко А. А. подав заяву про розгляд справи без його участі та просив винести рішення у відповідності до норм чинного законодавства.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.

Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Згідно записів в трудовій книжці серійний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське»:

- 16.10.2019 року прийнятий гірником очисного забою 5 розряду підземним з повним підземним робочим днем у шахті тимчасово;

- 26.11.2019 року переведено гірником очисного забою підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем в шахті постійно;

- 23.02.2021 року звільнений згідно ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. (а.с. 8-10).

Спірні відносини між сторонами виникли з підстав того, що при звільненні позивача розрахунок з ним своєчасно не проведено.

Згідно з частиною першої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до статті 2 КЗпП працівники мають право, зокрема, на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (справа «Суханов та Ільченко проти України») «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» / «правомірне очікування» стосовно ефективного здійснення права власності.

Відповідно до частини 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Аналіз норм ст. ст. 47, 116 КЗпП України, Закону України «Про оплату праці» свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, тощо) належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; в разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Така правова позиція викладена в поставах Верховного Суду України № 6-1395цс16 від 26.10.2016 року, № 6-788цс16 від 14.12.2016 року, № 6-2912цс16.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом з урахуванням вказаної норми надається оцінка доводів позивача в частині обґрунтування вимог про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в заявленому розмірі.

Про надання відомостей щодо нарахованої і виплаченої зарплати вказано в ст. 110 КЗпП і ст. 30 Закону України «Про оплату праці» - при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати.

Відповідно до довідки, виданої ТОВ «Краснолиманське» заробіток ОСОБА_1 складає:

- за листопад 2019 року: нараховано 26087,00 гривень, сплачено 18020,00 гривень, до виплати (за відрахуванням податків, зборів) 2980,03 гривень;

- за грудень 2019 року: нараховано 13728,23 гривень, сплачено 5050,00 гривень, до виплати (за відрахуванням податків, зборів) 5924,42 гривень,

- за січень 2020 року: нараховано 12030,12 гривень, сплачено 0,0 гривень, до виплати (за відрахуванням податків, зборів) 9684,25 гривень,

- за лютий 2020 року: нараховано 21140,03 гривень, сплачено 0,0 гривень, до виплати (за відрахуванням податків, зборів) 17017,72 гривень,

- за березень 2020 року: нараховано 19593,76 гривень, сплачено 1000,0 гривень, до виплати (за відрахуванням податків, зборів) 14772,91 гривень,

- за квітень 2020 року: нараховано 30630,93 гривень, сплачено 0,0 гривень, до виплати (за відрахуванням податків, зборів) 24657,90 гривень,

- за травень 2020 року: нараховано 22206,72 гривень, сплачено 2000,0 гривень, до виплати (за відрахуванням податків, зборів) 15876,41 гривень,

- за червень 2020 року: нараховано 22232,70 гривень, сплачено 13700,0 гривень, до виплати (за відрахуванням податків, зборів) 4197,32 гривень,

- за липень 2020 року: нараховано 10476,80 гривень, сплачено 8400,0 гривень, до виплати (за відрахуванням податків, зборів) 17017,72 гривень,

- за серпень 2020 року: нараховано 22910,43 гривень, сплачено 500,0 гривень, до виплати (за відрахуванням податків, зборів) 17942,89 гривень,

- за вересень 2020 року: нараховано 8134,65 гривень, сплачено 0,0 гривень, до виплати (за відрахуванням податків, зборів) 6548,39 гривень,

- за жовтень 2020 року: нараховано 8322,22 гривень, сплачено 0,0 гривень, до виплати (за відрахуванням податків, зборів) 6699,39 гривень,

- за листопад 2020 року: нараховано 8312,22 гривень, сплачено 0,0 гривень, до виплати (за відрахуванням податків, зборів) 6691,34 гривень,

- за грудень 2020 року: нараховано 5805,65 гривень, сплачено 0,0 гривень, до виплати (за відрахуванням податків, зборів) 4673,55 гривень,

- за січень 2021 року: нараховано 6066,94 гривень, сплачено 0,0 гривень, до виплати (за відрахуванням податків, зборів) 4883,89 гривень,

- за лютий 2021 року: нараховано 37070,88 гривень, сплачено 0,0 гривень, до виплати (за відрахуванням податків, зборів) 29842,06 гривень, (860,31 гривень чергова відпустка 1 к.день, 43793,10 гривень простої 16 р.днів, 31831,47 гривень компенсація за невикористану відпустку 37 к.днів без урахування податків. (а.с. 27-28)

Відомості досліджених бухгалтерських довідок позивачем не оспорено, доказів, які б спростовувалися зазначені підрахунки не надано.

Відповідно до статті 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення; якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок; про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум; в разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно пункту 2.2 Рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012 року у справі щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу вказано, що за статтею 47 Кодексу роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Судом встановлено, що наказом ТОВ «Краснолиманське» № 54/к від 23.02.2021 року ОСОБА_1 звільнений з роботи за ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням).

Відповідно до положень ст. 116 КЗпП України сума належних виплат (складові нарахованого заробітку) мала бути виплачена ОСОБА_1 роботодавцем ТОВ «Краснолиманське» в день звільнення (останній робочий день).

Заробітна плата, в тому числі оплата за час простою (ст. 113 КЗпП України), компенсація за невикористані дні щорічної відпустки (ст. 83 КЗпП України), вихідна допомога (ст. 44 КЗпП України) не є відповідальністю за порушення строків розрахунку при звільненні.

За змістом пункту 4 частини першої Європейської соціальної хартії (переглянутої) від 03 травня 1996 року, ратифікованої Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V "Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)", усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень. Таким чином, роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано, що забезпечує реалізацію одного із принципів здійснення трудових правовідносин - відплатність праці.

Повно і всебічно з`ясувавши обставини по справі, надані сторонами докази, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону в розумінні їх належності та допустимості, - суд приходить до висновку, що примусовому стягненню з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 підлягає заборгованість з нарахованих, але не виплачених при звільненні складових заробітку в сумі 172426,36 гривень, з урахуванням вже здійсненого відповідачем утримання прибуткового податку з громадян, внесків й інших обов`язкових платежів з цієї суми.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, ОСОБА_1 від сплати судового збору в частині позову про стягнення заробітної плати звільнений відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли. Позов ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено повністю на суму 274749,28 гривень (без урахування утримань) та 172426,36 гривень (з урахуванням вже здійсненого відповідачем утримання прибуткового податку з громадян, внесків й інших обов`язкових платежів з цієї суми), тому розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави дорівнює 908 гривень (згідно ставці, передбаченій пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на момент звернення до суду).

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 2, 19, 44, 47, 116 КЗпП України, керуючись ст. ст. 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення заборгованості із заробітної плати (нарахованої, але не виплаченої при звільненні) задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 заборгованість з нарахованої, але не виплаченої при звільненні заробітної плати (в тому числі компенсацію за невикористану відпустку) за листопад грудень 2019 року, січень грудень 2020 року, січень лютий 2021 року в сумі 172426 (сто сімдесят дві тисячі чотириста двадцять шість) гривень 36 копійок (сума визначена з урахуванням утримання прибуткового податку з громадян, внесків й інших обов`язкових платежів).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 заробітної плати в межах місячного платежу за листопад 2019 року в сумі 2980 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят) гривень 03 копійки (сума визначена з урахуванням прибуткового податку з громадян й інших обов`язкових платежів).

Судові витрати по справі, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, віднести на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» стягнувши з відповідача на користь держави судовий збір в сумі в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України (в редакції Закону № 731-IX від 18.06.2020 р.) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином; суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення; суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення суду 05.11.2021 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», , юридична адреса: 85310, Донецька область, м. Родинське.

Суддя: