Провадження № 2/641/2843/2021 Справа № 641/7298/21
У Х В А Л А

12 листопада 2021 року м. Харків

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Ященко С.О., розглянувши матеріали цивільної справи № 641/4708/21

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

про стягнення суми боргу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 1600000 грн.

Позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу ухвалою суду від 29 вересня 2021 року була залишена без руху в зв`язку з недотриманням ст. 177 ЦПК України.

Зазначеною ухвалою вказано на необхідність усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала суду від 29.09.2021 року, направлена на адресу позивача, зазначену ним у позовній заяві, повернута на адресу суду в відміткою відділення зв`язку "за закінченням терміну зберігання". Таким чином, до теперішнього часу недоліки позовної заяви не усунуті.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відсутність вказаних в ухвалі суду від 29.09.2021 року даних зумовлює перешкоди суду для відкриття провадження з дотриманням вимог процесуального законодавства та призначення справи з врахуванням строків розгляду.

Зі змісту ст. 185 ЦПК України вбачається, що позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Враховуючи, що вимоги ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.09.2021 року позивачем до теперішнього часу не виконані, недоліки позовної заяви не усунуті, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, підлягає поверненню позивачу.

Зазначене не перешкоджає заявнику повторно звернутися до суду з такими вимогами.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя С. О. Ященко