СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/23496/20

пр. № 2/759/2662/21

12 травня 2021 року Святошинський районний суд міста Києва у складі

головуючого-судді Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Заставнюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Центрального міжрегіональне управління Міністрерства юстиції (01001, м. Київ, провул. Музейний, 2Д), Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (03148, м. Київ, вул.Гната Юри, 9) про зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом про зняття арешту з його нерухомого майна, квартири АДРЕСА_2 , накладений відповідно до постанови 28/30 від 19.06.2003р. відділом ДВС у Ленінградському районі м. Києва, вилучивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 1398573 від 21.10.2004р. про арешт нерухомого майна (невизначене майно, все майно).

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 09.06.2020р. під час спроби оформлення договору дарування частки власної квартири, дізнався у державного нотаріуса 12-тої київської державної нотаріальної контори про те, що на невизначене нерухоме майно (все майно) позивача накладено арешт відповідно до постанови 28/30 від 19.06.2003р. відділом ДВС Ленінградського району м. Києва. Позивач дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак чому на його нерухоме майно накладений арешт у 2003р. не відомо. На даний час позивач не є боржником по жодному виконавчому провадженню і відсутність інформації в Єдиному реєстрі боржників про існування у позивача відкритих відносно нього виконавчих проваджень це підтверджує. Відповідно до інформації (відомостей) з Державних реєстрів від 09.06.2020р. арешт на квартиру не накладено проте, державний нотаріус Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Мельник М.П. відмовила в укладенні договору дарування частки квартири, так як згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на невизначене нерухоме майно (все майно) ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , накладено арешт відповідно до постанови 28/30 від 19.06.2003р. ВДВС у Ленінградському районі м. Києва. Позивач зазначає, що є законослухняним громадянином і відносно нього не подавались жодні позовні заяви до Ленінградського районного суду м. Києва у 2001-2003р. Згідно відмітки в паспорті позивача, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 03.06.2004р. по сьогоднішній день.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 03.02.2021р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, просить розглядати справу без його участі, позов підтримує.

Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції явку свого представника не забезпечило, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, відзив до суду не надав.

Представник Святошинського РВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, керуючись вимогами ст.ст.130, 280 ЦПК України вважає за можливим заслухати справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 19.11.1993 р.н. Органу приватизації державного житлового фонду Київського авіаційного виробничого об`єднання ім.50-річчя Жовтня квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 /а.с.11/.

Відповідно до інформаційної довідки КП КМР «Київського міського бюро технічної інвентаризації» повідомлено, що згідно з даними реєстрових книг бюро кв. АДРЕСА_2 на праві власності зареєстрована за: ОСОБА_2 - 1/6 частина, ОСОБА_1 - 1/3 частини на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації державного житлового фонду Київського державного авіаційного заводу від 19.11.1993р. та зареєстрованого в бюро 08.12.1993р. за реєстровим № 7653 та 1/2 частина ОСОБА_4 на підставі договору дарування, посвідченого Коновал З.Ф. привтаним нотаріусом КМНО від 09.10.2008р. № 9531 та зареєстрвоаного в бюро 24.10.2008р. за ресєтровим № 7653/а.с.13/.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на підставі постанови № 28/30, 19.06.2003 Відділом ДВС у Ленінградському районі на все майно ОСОБА_1 /а.с.5/.

Завідувачем Київського державного нотаріального архіву за вих. № 2455/01-17 від 03.09.2020р. надано позивачу архівну довідку в якій зазначено, що 27.06.2020р. у приміщенні Київського державного нотаріального архіву сталася пожежа, внаслідок якої відбулося пошкодження та втрата частини нотаріального фонду 12-тої київської державної нотаріальної контори з 1998 по 2004р. у зв`язку з чим архів не може надати копії постанови 28/30, 19.06.2003р./а.с.18/.

Листом від 08.02.2021р. № 10611 Святошинським районним відділом ДВС у м. Києві повідомлено, що строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу ВДС, приватного виконавця становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Станом на сьогодні відкритих виконавчих проваджень, за яким боржником чи стягувачем виступає ОСОБА_1 на виконанні відділу не перебуває.

Судом встановлено, що відкритих виконавчих проваджень, де боржником є позивач, на сьогоднішній день немає.

Відповідно до ч.1,2 ст. 15 ЦК України Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначений вичерпний перелік підстав за яких виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна. В усіх інших випадках, як вбачається з п. 5 ст. 59 цього Закону, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно з ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту є найбільш ефективним та сприятиме захисту порушених прав позивача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України,Законом України «Про виконавче провадження» , ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273, 280,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Центрального міжрегіональне управління Міністрерства юстиції (01001, м. Київ, провул. Музейний, 2Д), Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (03148, м. Київ, вул.Гната Юри, 9) про зняття арешту -задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , накладений відповідно до постанови 28/30 від 19.06.2003 року, відділом Державної виконавчої служби у Ленінградському районі м. Києва, вилучивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 1398573 від 21.10.2004 року про арешт нерухомого майна (невизначене майно, все майно).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Петренко Н.О.