Справа № 274/2178/21 Провадження № 2/0274/1076/21
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
28.10.21 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1
доБердичівської міської ради Житомирської області, представником якої є Кухар О.І.,
провизнання права власності,
У березні 2020 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому просить визнати за ним право власності на закінчений будівництвом у 1989 р. житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що він є спадкоємцем, який прийняв спадщину, попереднього власника будинку ОСОБА_2 , проте у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності.
Бердичівська міська рада Житомирської області просить розглянути справу за відсутності її представника у відповідності до вимог законодавства України.
Судом з`ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 25.02.2020 р. (а. с. 10).
ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 03.01.1974 р. (а. с. 6).
Тобто, зважаючи на статті 1216 1218, 1222, 1223, 1258 та 1261 Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 першої черги за законом.
ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, що випливає зі змісту довідки від 10.06.2021 р № 1071/02-14 та постанови від 09.02.2021 р. № 221/02-31 державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Денисенко Г.А. (а. с. 37, 5).
Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Таким чином до ОСОБА_1 перейшли права та обов`язки (спадщина) ОСОБА_2 , у тому числі права власності останнього.
Постановою від 09.02.2021 р. № 221/02-31 державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Денисенко Г.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку відсутністю документа, який посвідчує право власності ОСОБА_2 на цей будинок (а. с. 5).
З довідки від 29.09.2020 р. № 2169, виданої Комунальним підприємством "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації", випливає, що станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а. с. 11).
З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 29.09.2020 р., вбачається, що будинок та господарські будівлі та споруди до нього були споруджені у період з 1980 р. по 1989 р. (а. с. 16 21).
З договору від 20.01.1969 р. про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно, укладеного між Виконавчим комітетом Бердичівської міської ради депутатів трудящих Житомирської області та ОСОБА_3 згідно рішення № 611 від 31.10.1968 р. про відведення земельної ділянки, та договору купівлі-продажу від 29.11.1973 р., укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , вбачається, що ОСОБА_3 було передано на праві безстрокового користування земельну ділянку АДРЕСА_1 площею 600 кв. м для будівництва житлового будинку, ОСОБА_3 будівництво житлового будинку розпочав, але не завершив, та продав незакінчений будівництвом будинок з надвірними будівлями, готовністю 11%, ОСОБА_4 (а. с. 14 15, 12 13).
Наведене у попередніх трьох абзацах свідчить про те, що ОСОБА_2 на законних підставах у побудував (добудував) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , був власником цього житлового будинку, проте права власності на будинок не оформив (правовстановлюючий документ не отримав).
Як вказувалось вище, у зв`язку з відсутністю документа, який би підтверджував право власності ОСОБА_2 на будинок, ОСОБА_1 , будучи єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , який прийняв спадщину щодо будинку (до якого перейшли права та обов`язки ОСОБА_2 щодо будинку), не може отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину, що, в свою чергу, перешкоджає оформленню права власності на будинок.
Частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги за законом, який прийняв спадщину, набув право власності на майно житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 .
Зважаючи на наведене, Суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на закінчений будівництвом у 1989 р. житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут