Справа № 570/2121/17
Номер провадження 2/570/18/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

представників позивача ОСОБА_1 ,

адвоката Пилипіва І.І.

представника відповідача, адвоката Євтіхієвої К.Л.

представника співвідповідача,

адвоката Кулика О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне за правилами загального позовного провадження в режимі відеоконференції

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Філії управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз", (відповідача замінено на Акціонерне товариство "Укртрансгаз"), до участі у справі залучено як співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про відшкодування збитків власникам землі,

в с т а н о в и в :

У зв`язку з тим, що він на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 214132, виданого Рівненським районним відділом земельних ресурсів 04 грудня 2007 року, є власником земельної ділянки площею 1,6724 га на території Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області з цільовим призначенням для сільськогосподарського використання, однак користуватися вказаною земельною ділянкою він в повній мірі не може, оскільки вона самовільно зайнята відповідачем та приведена в стан, непридатний до використання за цільовим призначенням, погіршено якість ґрунтового покриву та на земельній ділянці відповідачем побудований газопровід та інші об`єкти, позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача Філії управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" шкоду, заподіяну внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням в сумі 18225,85 грн.

В ході розгляду справи неналежного відповідача - Філію управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" було замінено на належного відповідача Акціонерне товариство "Укртрансгаз". Крім того, до участі в справі в якості співвідповідача залучено ТзОВ "Оператор газотранспортної системи України". У зв`язку з цим позивачем було подано позовну заяву в новій редакції (т.2, а.с.31-33), в якій він просить стягнути з АТ "Укртрансгаз" та ТзОВ "Оператор газотранспортної системи України" шкоду, заподіяну йому внаслідок використання земельної ділянки для сільськогосподарського призначення не за цільовим призначенням в сумі 18225,85 грн. та шкоду, заподіяну йому внаслідок самовільного використання земельної ділянки в сумі 2588,65 грн.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про слухання справи своєчасно і належним чином. Він подав до суду заяву, в якій повідомив, що за станом здоров`я не може бути присутнім в судовому засіданні, просив справу слухати у його відсутності, позов підтримує і просить його задоволити.

Представник позивача ОСОБА_3 , його сестра ОСОБА_1 , в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що у 1998 році їхньому батьку ОСОБА_4 було виділено земельну частку (пай) площею 3,35 га. Коли розпайовували землю, то ніхто не знав, що через їхню земельну ділянку буде проходити газопровід, а батько дізнався про це лише після виготовлення Державного акту на право власності на земельну ділянку. Розпорядженням від 13 серпня 1990 року для управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" було відведено земельні ділянки під будівництво об`єктів газопостачання, однак вони не були виділені в натурі і право користування такими земельними ділянками не було зареєстроване в установленому законом порядку. З 1998 року розпочалося будівництво газопроводу, яке тривало до кінця 2006 року. Частину їхньої земельної ділянки площею 1 га перерили і вони не мали змоги її використовувати і обробляти. Влітку 2003 року Рівненське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів гарантувало компенсацію завданих збитків на площах земельних ділянок задіяних під будівництво газопроводу до Рівненського промвузла, а в 2004 році їх батьку було відшкодовано близько 17000 грн. такої шкоди. У 2007 році вона із братом ОСОБА_3 успадкували пай в розмірі 1,5 га кожному, однак не можуть користуватися земельними ділянками. У ОСОБА_3 газотранспортні забудови займають площу 15 соток, в результаті чого він несе збитки, які полягають в неотриманні доходу від земельної ділянки, оскільки суміжні земельні паї всі здаються в оренду, а вони не можуть цього зробити. Зважаючи на це просить позов задоволити і стягнути з відповідачів завдану шкоду.

Представник позивача ОСОБА_3 , адвокат Пилипів І.І., в суді позов і пояснення ОСОБА_1 підтримав з аналогічних мотивів і просить позов задоволити та стягнути завдану шкоду, оскільки відповідач АТ "Укртрансгаз" звертався до адміністративного суду із вимогами визнати протиправним та скасувати розрахунок розміру шкоди завданої ОСОБА_3 , проведений ГУ Держгеокадастру в Рівненській області, однак в такому позові було відмовлено.

Представником відповідача АТ "Укртрансгаз", адвокатом Гасай М.Б., було подано відзив на позовну заяву (т.1, а.с.124-127), в якому вона просила в позові відмовити, вказавши, що Філія "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз", первісний відповідач, не володіє необхідною цивільною правоздатністю та дієздатністю, щоб бути носієм цивільних процесуальних прав і обов`язків, а для відшкодування збитків позивач повинен був надати відповідні докази, що він є власником або землекористувачем земельної ділянки, а на час будівництва газопроводу таких документів позивач не надавав. Його ж батькові збитки були відшкодовані.

Представник відповідача АТ "Укртрансгаз", адвокат Оніщук В.М., в суді позов не визнав і просить відмовити в його задоволенні, оскільки з січня 2020 року АТ "Укртрансгаз" не здійснює транспортування природного газу, не є балансоутримувачем газотранспортного майна, а тому і не може бути належним відповідачем у даній справі. Розпорядженням Ради Міністрів УРСР від 13.08.1990 року № 387 для управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" була відведена в постійне користування земельна ділянка площею 0,35 га, на якій в подальшому було побудовано об`єкти магістрального газопроводу. Вказана земельна ділянка повністю не співпадає із земельною ділянкою ОСОБА_3 , а всі понесені збитки було відшкодовано його батьку ОСОБА_4 . Будівництво газотранспортних об`єктів було завершено в 2006 році, і вони прийняті в експлуатацію, про що є відповідні акти, погоджені в тому числі і з начальником Держземагенства в Рівненському районі. Таким чином всім було відомо, що на вказаній земельній ділянці перебувають газотранспортні споруди, а тому твердження позивача про те, що земельна ділянка самовільно зайнята відповідачем є хибним. Крім того, на підтвердження понесених збитків позивач долучає акт, однак він складений без участі відповідача, в ньому достеменно не вказано, хто саме завдав збитки, а тому є незрозумілим з кого конкретно і яку суму необхідно стягувати. Зважаючи на це, просить відмовити в задоволенні позову.

В останньому судовому засіданні інтереси відповідача АТ Укртрансгаз» представляла адвокат Євтіхієва К.Л., яка позов також не визнала, підтримала пояснення попередніх представників, просила відмовити у задоволенні позову.

Після залучення до участі у справі як співвідповідача ТзОВ "Оператор газотранспортної системи України", його представником, адвокатом Прилєповим О.А., було подано відзив на позовну заяву (т.2, а.с.40-41), в якому він просив відмовити в задоволенні позову, оскільки ТзОВ "Оператор газотранспортної системи України" не є правонаступником ні АТ "Укртрансгаз", а ні його філій, які ліквідовано. Крім того, позовна вимога саме до ТзОВ "Оператор газотранспортної системи України" в позові не зазначена.

Представник відповідача ТзОВ "Оператор газотранспортної системи України" Кулик О.В. в суді позов не визнав і просив відмовити у його задоволенні, оскільки позовні вимоги про відшкодування завданої шкоди ґрунтуються на актах обстеження земельної ділянки і розрахунках шкоди ГУ Держгеокадастру в Рівненській області від 20.02.2017 року. ТзОВ "Оператор газотранспортної системи України" не є правонаступником юридичної особи, вказаної у даному акті, а тому є не зрозумілим яким чином відповідач порушує законні права позивача. З позовної заяви не зрозуміло яка позовна вимога до них пред`явлена, а тому просить відмовити в задоволенні позову за його безпідставністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 214132, виданого Рівненським районним відділом земельних ресурсів 04 грудня 2007 року є власником земельної ділянки площею 1,6724 га на території Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області з цільовим призначенням для сільськогосподарського використання, про що свідчить копія відповідного Державного акту, яка долучена до матеріалів справи. Як вбачається із вказаного Державного акту, вказана ділянка містить обмеження, а саме вона межує із землями Рівненського управління магістральних газопроводів ДП "Львівтрансгаз".

На підставі звернення ОСОБА_3 , Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області на підставі Акту обстеження земельної ділянки № 5 від 20.02.2017 року та Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 5 від 20.02.2017 року, було здійснено Розрахунок розміру шкоди, заподіяної ОСОБА_3 невідомими особами, внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Городоцької сільської ради Рівненського району на суму 2588,65 грн., а також Розрахунок розміру шкоди, заподіяної ОСОБА_3 невідомими особами, внаслідок використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Городоцької сільської ради Рівненського району не за цільовим призначенням на суму 18225,85 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 лютого 2019 року позов АТ "Укртрансгаз" до ГУ Держгеокадастру у Рівненській області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправним дій та скасування розрахунків розміру шкоди залишено без задоволення.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2019 року скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 лютого 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ "Укртрансгаз" про визнання протиправними та скасування розрахунків розміру шкоди, заподіяної ОСОБА_3 невідомими особами, внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Городоцької сільської ради Рівненського району на суму 18225,85 грн. та 2588,65 грн., а провадження у цій частині закрито, оскільки такі розрахунки не є адміністративно-правовими актами.

На виконання розпорядження Ради Міністрів УРСР від 13.08.1990 року № 357-р Рівненським філіалом Інституту Укрземпроект Держагропрому УРСР було складено Акт про встановлення границь ділянки в натурі, відведеної управлінню магістральних газопроводів "Львівтрансгаз", під будівництво об`єктів з газопостачання Ровенського промвузла від 24 вересня 1990 року.

Із наданих АТ "Укртрансгаз" документів на будівництво та розміщення належних АТ "Укртрансгаз" (філія Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз") об`єктів на земельній ділянці, розташованій на території Городоцької сільської ради Рівненського району вбачається, що вказані об`єкти приймалися в експлуатацію починаючи з грудня 2002 року і закінчуючи груднем 2006 року, про що свідчать копії відповідних актів, які долучені до матеріалів справи.

Тобто на момент успадкування позивачем ОСОБА_3 земельної ділянки після смерті батька, що мало місце в 2007 році, об`єкти газопроводу вже були побудовані.

Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, його сестра ОСОБА_1 , їх батькові були відшкодовані збитки за розташування на його земельній ділянці об`єктів газопроводу.

Відповідно до положень ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальні підстави для відповідальності за заподіяння майнової шкоди встановлені ст.1166 ЦК України, згідно з якою шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст.156 ЗК України підставами для відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам є:

а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов`язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом;

б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання;

в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок;

г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників;

ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан;

д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки;

е) використання земельних ділянок для потреб нафтогазової галузі;

Статтею 157 Земельного Кодексу України передбачено, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни, юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.

Відповідно до "Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведення їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами (міст обласного значення) рад. До складу комісії включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голова комісії), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, на території яких знаходяться земельні ділянки. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однак, позивачем не надано суду доказів, які б стверджували про спричинення йому шкоди відповідачами.

Виходячи із наявних в матеріалах справи доказів, суд приходить до висновку, що доводи представника позивача ОСОБА_1 про те, що на момент отримання земельної ділянки у власність її батько не знав про розміщення на його земельній ділянці газотранспортних об`єктів не заслуговують на увагу, оскільки із наданої позивачем копії Державного акту серії РВ № 005939 від 31 серпня 1998 року, виданого ОСОБА_4 (т.1, а.с.96, 97) вбачається, що в межах належної йому на праві власності земельної ділянки 1 знаходяться землі Рівненського управління магістральних газопроводів ДП "Львівтрансгаз". Крім того, і на момент набуття позивачем ОСОБА_3 права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування, така земельна ділянка межувала з землями Рівненського управління магістральних газопроводів ДП "Львівтрансгаз", про що свідчить копія Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 214132 від 04 грудня 2007 року, виданого на ім`я позивача ОСОБА_3 (т.1, а.с.4). А на план-схемі в натурі на місцевості, виготовленому в 2007 році (т.1, а.с 99) вже були зазначені об`єкти газопроводу.

Окрім цього, суд не може вважати фотографії, які долучені позивачем до матеріалів справи, як належний доказ того, що відповідач здійснив будівництво на землях позивача ОСОБА_3 , оскільки вони хоч і містять зображення газотранспортних об`єктів, однак із них не можна ідентифікувати чи дійсно вони розміщені в межах належної позивачу на праві власності земельної ділянки.

При визначенні розміру шкоди, завданої позивачу ОСОБА_3 , суд не може виходити із розрахунків, зроблених ГУ Держгеокадастру в Рівненській області на підставі Акту про обстеження земельної ділянки від 20.02.2017 року № 5 та Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 20.02.2017 року № 5, оскільки такі обстеження земельної ділянки проводилися без участі представників АТ "Укртрансгаз" яке, на думку позивача порушило його права. У акті також зазначено, що "будівництво було проведено невстановленими особами Рівненського управління магістральних газопроводів ДП "Львівтрансгаз", однак в акті не зазначено виходячи з яких міркувань та керуючись якими доказами комісія дійшла висновку про те, що саме Рівненське управління магістральних газопроводів ДП "Львівтрансгаз" здійснило будівництво і чи проводилося воно на території земельної ділянки позивача.

Крім того, розмір збитків, завданих власникам земельної ділянки визначається не органами Держгеокадастру, а комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами (міст обласного значення) рад згідно "Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284. При цьому позивачем не було надано такого розрахунку збитків, і взагалі не відомо чи він звертався до Рівненської райдержадміністрації із відповідною заявою.

В суді представник позивача ОСОБА_1 наголошувала, що позивач несе збитки у зв`язку з тим, що не може здати в оренду належну йому на праві власності земельну ділянку у зв`язку із розміщенням газотранспортних будівель і споруд, однак на підтвердження цього теж не було надано жодних доказів, зокрема, що потенційним орендарем було відмовлено позивачу в укладенні договору оренди з таких підстав.

Крім того, позивачем заявлено позовну вимогу до АТ "Укртрансгаз" та ТзОВ "Оператор газотранспортної системи України" про відшкодування завданої шкоди, але в позові не зазначено, хто саме із відповідачів і в якому обсязі повинен відшкодувати таку шкоду, в разі встановлення судом, що така шкода дійсно була завдана позивачу з вини відповідачів. З цього приводу позовні вимоги не уточнювалися ні позивачем, ні його представниками.

Виходячи з вищенаведеного, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, враховуючи, що на момент отримання позивачем у спадок земельної ділянки об`єкти газотранспортної системи вже були побудовані, і земельна ділянка позивача межує з землями Рівненського управління магістральних газопроводів дочірнього підприємства "Львівтрансгаз" суд вважає, що позовні вимоги не доведені належними і допустимими доказами, позов є безпідставним, тому в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю і недоведеністю позовних вимог.

При подачі позову до суду, позивач просив звільнити його від сплати судового збору і при відкритті провадження у справі сплата судового збору була відстрочена до вирішення справи судом. В зв`язку з відмовою у задоволенні позову, відповідно до норм ЦПК України, з відповідача не підлягають стягненню і судові витрати, а саме судовий збір. Що стосується стягнення судового збору з позивача, то враховуючи, що він є інвалідом ІІІ групи, отримує лише пенсію по інвалідності, розмір якої на момент подачі позову до суду становив 1318,49 грн., інших доходів він не має, тобто перебуває у скрутному матеріальному становищі, суд вважає, що є можливим звільнити позивача від сплати судового збору. Судові витрати, в цьому випадку, необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.76, 78, 81, 141, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.16, 321, 391, 792 ЦК України, ст.ст.125, 126, 156, 157, 207, 208, 209 Земельного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Філії управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз", (відповідача замінено на Акціонерне товариство "Укртрансгаз"), до участі у справі залучено як співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про відшкодування збитків власникам землі - відмовити повністю за безпідставністю і недоведеністю позовних вимог.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 17 березня 1997 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач - Акціонерне товариство "Укртрансгаз", знаходиться за адресою: Кловський узвіз, № 9/1, м.Київ, 01021, .

Співвідповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", знаходиться за адресою: пр.Любомира Гузара, № 44, м.Київ, 03065, .

Повний текст рішення виготовлено 12 листопада 2021 року.

Суддя Остапчук Л.В.