Справа № 265/7910/15-ц
Провадження № 4-с/265/26/21
У Х В А Л А

18 листопада 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Дрьомовій О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 265/7910/15-ц за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця, зацікавлені особи: Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ПАТ «Альфа Банк», -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця, в обґрунтування якої посилався на те, що 29 червня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя виніс рішення, яке набрало законної сили, за яким за кредитним договором № 700003369 від 31 січня 2008 року з заявника та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» стягнуто борг у розмірі 342466,79 грн. та судовий збір у розмірі 5137 грн. Зазначав, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 27 травня 2021 року державним виконавцем Лівобережного ВДВС у м. Маріуполі відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 265/7910/15-ц, виданим 22 липня 2016 року. 17 червня 2021 року з метою забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем винесено постанову про арешт всіх моїх коштів, яку передано до банківських установ, зокрема, до АТ КБ «Приватбанк». Отже, було накладено арешт на рахунок заявника, НОМЕР_1 , відкритий у відділенні АТ КБ «Приватбанк». Натомість, заявник зазначав, що на вказаний рахунок він отримує пенсію своєї неповнолітньої донки, ОСОБА_3 , 2005 р. н., яку дитина отримує через втрату годувальника, внаслідок смерті матері, тому на цей рахунок надходять пенсійні виплати ОСОБА_3 , які фактично належать дитині. За довідкою з АТ «Приватбанк» його поточний рахунок НОМЕР_2 є пенсійним поточним рахунком, оскільки на картку за таким рахунком окрім пенсії дитини по втраті годувальника інших нарахувань не надходить. Вказував із посиланням на практику Верховного Суду (постанова від 3 жовтня 2019 року по справі № 642/6675/18), що постанова державного виконавця про накладення арешту на пенсійні виплати є порушенням прав особи, яка взагалі не є учасником виконавчого провадження. На підставі переліченого просив суд зняти арешт, накладений постановою 17 червня 2021 року головним державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східне міжрегіональне управління юстиції Міністерства Юстиції України (м. Харків), з грошових коштів, що містяться на пенсійному поточному рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «Приватбанк» на ОСОБА_1 , а також з самого пенсійного поточного рахунку № НОМЕР_1 .

Не погоджуючись із доводами заявника, представник Лівобережного відділу ДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Олєйник Л. І., подала письмовий відзив, заперечуючи проти задоволення скарги ОСОБА_1 , за яким вказувала на те, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 265/7910/15-ц від 22 липня 2016 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа Банк» боргу в розмірі 339187,99 грн. 17 червня 2021 року державним виконавцем на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та направлена на виконання до АТ КБ «Приватбанк», в якій зазначено що накласти арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку (ах) та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Вказувала, що обов`язок визначати статус рахунку та можливість накладення арешту на кошти на ньому, покладено саме на банк. Додавала, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду, а ОСОБА_3 не є стороною виконавчого провадження. На підставі викладеного просила відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 у повному обсязі.

В судове засідання заявник, ОСОБА_1 , не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином.

Представники Лівобережного відділу ДВС у міста Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) також не з`явились у судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином.

Представники ПАТ «Альфа-Банк» до суду не з`явились з невідомих причин, також будучи повідомленими про час та місце розгляду скарги.

Розглянувши справу відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК, суд, вивчивши матеріали скарги, дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За ст. 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, порушено їхні права чи свободи.

На підставі п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК скаргу може бути подано до суду у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Натомість за ч. 2 ст. 449 ЦПК пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ ЦПК (в редакції змін від 17 липня 2020 року на підставі Закону України від 18 червня 2020 року) під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Враховуючи наведені положення закону та посилання ОСОБА_1 про момент отримання ним копії оскаржуваної постанови Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), то враховуючи запроваджені на території України заходи по запобіганню поширенню корона вірусної хвороби, суд вважає можливим на підставі ч. 2 ст. 449 ЦПК поновити скаржнику строки для подання скарги на постанову державного виконавця від 17 червня 2021 року.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Лівобережного ВДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з 27 травня 2021 року перебуває виконавче провадження № 65584563 з примусового виконання виконавчого листа № 265/7910/15-ц від 22 липня 2016 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-банк» заборгованості за кредитним договором від 31 січня 2008 року у розмірі 342466,79 грн., за яким 27 травня 2021 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

Суд зазначає, що 17 червня 2021 року постановою державного виконавця Лівобережного ВДВС у місті Маріуполі в рамках ВП № 65584563 накладено арешт на грошові кошти на відкритих рахунках та рахунках, що будуть відкриті, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах суми звернення стягнення з направленням на виконання до банківських установ.

За інформацією АТ КБ «Приватбанк» від 13 жовтня 2021 року вбачається, що у вказаній банківській установі відкрито рахунок № НОМЕР_1 на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на який згідно із випискою банку боржник отримує соціальні виплати та пенсію, що підтверджується заявою ОСОБА_1 .

Факт отримання пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника у Маріупольському об`єднаному управлінні ПФУ підтверджується відповіддю відділення пенсійного фонду від 25 жовтня 2021 року.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника та накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом).

На підставі змісту ч. 1-3 ст. ст. 56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, який накладається виконавцем шляхом винесення, зокрема, постанови про арешт майна (коштів) боржника та у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

За ч. 3 ст. 52 Закону не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

За ч. 5 ст. 59 Закону в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Згідно зі змістом ст. 72 Закону України «Про виконавче провадження» на допомогу з державного соціального страхування, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності та в інших випадках, стягнення може бути звернено виключно за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також втратою годувальника.

На підставі п. 3 «Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

За ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується ст. 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Суд, оцінює ступінь втручання у права і свободи заявника також на підставі положень ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за якими кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном та ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Судом було встановлено, що арешт коштів на рахунку AT «КБ «Приватбанк», відкритому на боржника та на який заявнику нараховується, зокрема, соціальна виплата по втраті годувальника не дозволяє йому скористатись нею.

Порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції ЄСПЛ констатує в разі, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий. І навпаки - встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії (відповідність закону, легітимна мета та пропорційність втручання).

Аналогічний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 7 квітня 2020 року по справі № 916/2791/13.

Отже, в такому разі можна стверджувати, що втручання у права ОСОБА_1 у даному випадку не є пропорційним переслідуваній меті, що здійснюється також у порушення ст. 72 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки на рахунок в АТ КБ «Приватбанк» скаржнику нараховуються соціальні виплати.

Таким чином суд дійшов переконання за наслідком розгляду справи, що наявні правові підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 щодо скасування арешту, накладеного постановою від 17 червня 2021 року державного виконавця Лівобережного ВДВС у м. Маріуполі з грошових коштів, що містяться на рахунку № ІВАN НОМЕР_3 , відкритому в АТ «КБ «Приватбанк» на скаржника.

Керуючись ст. 447-453 ЦПК, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання до суду скарги на постанову від 17 червня 2021 року державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця, зацікавлені особи: Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ПАТ «Альфа Банк», задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою від 17 червня 2021 року державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства Юстиції України (м. Харків):

з грошових коштів на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «Приватбанк» на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з такого рахунку № НОМЕР_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Ухвалу складено та підписано 18 листопада 2021 року.

Суддя