Провадження № 2/344/3979/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

12 листопада 2021 м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Кузнєцової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

24 вересня 2021 року (згідно штампу на поштовому конверті) позивач звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчатись у ДВНЗ "Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника", щомісячно у розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку, яка з цих обставин настане першою.

В обґрунтування позову посилається на те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано органами РАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції.

У результаті спільного з чоловіком шлюбу у них є дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на час подання заяви є повнолітньою та продовжує навчання.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 26 червня 2012 року у цивільній справі №0907/9250/2012 за позовом позивача до відповідача - шлюб між сторонами розірвано. Відповідач з позивачем та донькою разом не проживає.

20 листопада 2017 року Івано-Франківським місцевим судом видано судовий наказ відповідно до якого відповідач повинен був сплачувати на користь позивача аліменти на неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частки від заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття дитиною.

Позивач зазначає, що на даний час донька сторін навчається на 2 курсі педагогічного факультету ДВНЗ "Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника" денної форми навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток.

Також позивач зазначає, що ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства, хворіє з 2013 року.

На час подання заяви відповідач є працевлаштований, має постійне місце роботи - працює начальником служби зв`язку "Прикарпаттяобенерго" у м. Івано-Франківськ та має щомісячний заробіток.

Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги під час навчання доньці не надає, не хоче, хоча має таку можливість.

Враховуючи те, що відповідач є працездатною особою та має фізичну можливість надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки під час навчання, вважає, що аліменти можуть бути стягнуті у частці від заробітку (доходу) відповідача, а саме у розмірі 1/4 частки від заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подав заяву відповідно до якої просить позовну заяву розглянути без його участі. Щодо заочного рішення не заперечував.

Відповідач неодноразово в судове засідання не з`являвся, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону, в тому числі через сайт «Судова влада». Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 червня 2012 року у справі №0907/9250/2012, провадження №2/0907/5358/2012, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвано (а.с.5).

Судовим наказом, виданим Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області від 20 листопада 2017 року у справі №344/14678/17, провадження №2-н/344/472/17, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі1/4 частки від заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття дитиною, починаючи стягнення з 07 листопада 2017 року, судовий наказ набрав чинності 11.12.2017 (а.с.6).

09.08.2018 Департаментом соціальної політики видано ОСОБА_3 , 2003 року народження посвідчення серії НОМЕР_1 , та призначено державну соціальну допомогу з 13.10.2017 до 12.10.2019 у сумі 1988.40 грн., а 12.10.2019 продовжено до 10.09.2021 у сумі 2153,80 грн. (а.с.11).

Згідно довідки, виданої ДВНЗ Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника від 11.02.2021 №06.04-2565, ОСОБА_3 навчається на І курсі педагогічного факультету ДВНЗ "Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника" спеціальність "Початкова освіта" денної бюджетної форми навчання. Довідка дійсна до 30.06.2021 (а.с.13).

Згідно довідки виданої ДВНЗ Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника від 26.08.2021 №04.05-2739, ОСОБА_3 навчається на ІІ курсі педагогічного факультету ДВНЗ "Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника" спеціальність "Початкова освіта" денної бюджетної форми навчання. Довідка дійсна до 31.12.2021 (а.с.12).

Суду надано виписку з медичної карти хворого ОСОБА_3 , видану Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради" від 02.08.2021 (а.с.14).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції, передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Беручи до уваги засаду рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, визначену ч. 1 ст. 141 СК України, відповідно до вимог абзацу 2 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ст.182СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Приписами ст. ст.12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд враховує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Також, суд приймає до уваги, особу відповідача.

У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року по справі 6-1296цс15, зазначається, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Суд враховує встановлений законом прожитковий мінімум, і визначений законом гарантований розмір аліментів у розмірі прожиткового мінімуму, і що для визначення особи такою, що не потребує матеріальної допомоги, особа має бути забезпечена на рівні мінімального прожиткового мінімуму.

Дослідивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Донька сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повноліття, однак продовжує навчання, навчається на денній формі навчання в ДВНЗ "Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника", на 2 курсі спеціальності "Початкова освіта", а відтак, потребує матеріальної допомоги на навчання.

При визначенні розміру аліментів, суд, враховує вимоги розумності та справедливості, що відповідач є особою працездатного віку, заперечень з приводу позову не подавав, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на доньку, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, починаючи з 24.09.2021 і до закінчення навчання чи до досягнення нею двадцяти трьох років, в залежності, яка з зазначених обставин настане першою.

Що стосується вимоги позивачки про визначення розміру аліментів для повнолітньої доньки у розмірі, не меншому ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, слід зазначити наступне.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак, згідно з ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання положення ч. 2 ст. 182 СК України не застосовуються.

Позов у цій частині задоволенню не підлягає, оскільки позивач просить визначити розмір аліментів у мінімальному розмірі саме для дитини, якою є особа до 18-річного віку. Донька ж сторін досягла на даний час повноліття, а тому вказаний законодавчо визначений мінімальний розмір аліментів на неї не поширюється.

Згідно ст.191 СК України аліменти за загальним правилом присуджуються від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку.

У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

Відповідно ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.10, 12, 81, 137, 223, 258, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, а саме доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 24 вересня 2021 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років, в залежност,і яка з зазначених обставин настане першою.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ;

Повний текст рішення складено 12 листопада 2021 року.

Суддя Кіндратишин Л.Р.