ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/9219/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2021 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Заставенко М.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна колишнього подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 Дарницького районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить: 1) здійснити поділ спільного майна подружжя і виділити у власність відповідача автомобіль Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 194 000 грн та гаражний бокс АДРЕСА_1 вартістю 180 000 грн, але стягнувши з нього на користь позивача вартість її частки у цьому майні в розмірі 187 000 грн.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Відповідно ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (ПІБ - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також РНОКПП (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Так, всупереч п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не надано обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються. Так, позивач зазначає, що ціна позову становить 187 000 грн, а вартість спірного майна складає 194 000 грн та 180 000 грн, однак обґрунтування наведених сум позивачем не надано.

Всупереч п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не зазначено доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Так, позивач посилається на те, що під час перебування у шлюбі сторони за спільні кошти придбали автомобіль Hyundai Sonata та гаражний бокс, однак посилання позивача на такі обставини не підтверджено жодним доказом. До свого позову позивачем додано копії свідоцтв про народження дітей, копію рішення суду про розірвання шлюбу та копію судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей, що вочевидь не може бути доказами на підтвердження обставин, на які посилається позивач у своєму позові. Предметом позову є майно, яке позивач вважє спільним майном подружжя та просить в порядку його поділу стягнути з відповідача компенсацію вартості вказаного майна. Такі обставини не можуть бути підтверджені копіями свідоцтв про народження дітей, копією рішення суду про розірвання шлюбу та копією судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей.

Вимогою частини 5 статті 177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У відповідності до статті 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу. Суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану сторону. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Одночасно, всупереч п. 8 ст. 175 ЦПК України, позивачем не наведено перелік доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Відповідно до положень статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Підсумовуючи все вищевикладене, відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, суд надає позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків, шляхом подання до суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали позовної заяви в новій редакції з її копіями відповідно для кількості учасників справи, а разом з нею усі докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, разом з їхніми копіями у відповідності до кількості учасників справи.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 187, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна колишнього подружжя - залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків - п`ять днів з дня вручення позивачу ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що в разі невиконання вимог ухвали, позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О.Заставенко