Справа № 628/2822/20
Провадження № 2/628/94/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року Куп`янський міськрайоний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - Клімової С.В.

при секретарі - Бавики Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Куп`янську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 4/6 житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 не залишила заповіту на випадок своєї смерті. Спадкоємцями першої черги є сторони та вони прийняли спадщину та своєчасно у 6-місячний строк подали заяви до нотаріальної контори. Чоловік спадкодавиці помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка вказану, що житловий будинок АДРЕСА_1 , був побудований батьками сторін за власні кошти на земельній ділянці, виділеній для будівництва житлового будинку та яка не приватизована. Позивачка неодноразово зверталася до нотаріуса за видачею свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна, але в зв`язку з тим, що вона не мала можливості надати нотаріусу оригінали правовставнолюючих документів на житловий будинок, оскільки їх безпідставно не надає її брат і відповідач по справі - ОСОБА_2 , нотаріус 12.09.2020 видав позивачці постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, роз`яснивши право на звернення до суду за місцем знаходження нерухомого майна з позовом про визнання права власності на майно в судовому порядку.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28 жовтня 2020 року провадження по справі було відкрито за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22 грудня 2020 року було закрито підготовче провадження та справа призначена до розгляду у судовому засіданні.

Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності та без участі її представника ОСОБА_4 , позовні вимоги підтримує в поному обсязі просить задовольнити. Крім того, у даній заяві вона просила суд стягнути з відповідача на її користь 840,80 грн судового збору, який був нею сплачений при поданні позову.

21 грудня 2020 року від відповідача до суду надійшла заява, у якій він просить розглянути справу у його відсутності, а також додав, що незалежно від його позиції ОСОБА_1 є співвласницею спадкового будинку разом з ним у розмірі 1/2 частини, він ніколи не заперечував, що ОСОБА_1 є співвласницею спадкового будинку. Справа у суді слухається за ініціативою ОСОБА_1 (а.с.34). На протязі часу перебування справи у провадженні суду, від відповідача не надійшло відзиву проти позову, будь-яких пояснень чи заперечень з приводу заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

З`ясувавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази суд приходить до наступного.

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

Так судом встановлені наступні фактичні обставини.

Так, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , повторно виданим Куп`янським МРВ ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) 23 липня 2020 року підтверджується, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складений відповідний актовий запис про смерть за № 37 від 15.08.2016.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого Петропавлівською сільською радою Куп`янського району Харківської області від 23.01.1971 підтверджується, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками зазначені, ОСОБА_7 .

Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 5 від 01.09.2020, ОСОБА_8 і ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 28.04.1990, актовий запис №7. Даний шлюб був розірваний, про що зроблений актовий запис № 188 від 10.06.1997 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_3 від 18.03.2004 відділом РАЦС Куп`янського міського управління юстиції Харківської області. Після реєстрації розірвання шлюбу позивач залишила собі прізвище чоловіка - ОСОБА_1 .

У відповідності до довідки КП «Куп`янське БТІ» №184 від 25.08.2020р. станом на 01.01.2013 житловий будинок АДРЕСА_1 був зареєстрований на праві спільної часткової приватної власності за : ОСОБА_1 - 1/6 ч. на підставі свідоцтва про право на спадщину № 375 від 12.02.1991року; ОСОБА_5 1/6 ч. на підставі свідоцтва про право на спадщину № НОМЕР_4 від 12.02.1991 року та 1/2 ч. на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_5 від 12.02.1991року; ОСОБА_2 1/6 ч. на підставі свідоцтва про право на спадщину №375 від 12.02.1991року.

Аналогічні відомості щодо спадкового будинку містяться у довідці, виданої 09.10.2020 КП «Куп`янське БТІ» б/н, житловий будинок АДРЕСА_1 , станом на 31.12.2012.

Довідкою за № 1496, виданою 02.09.2020 Петропавлівською сільською радою підтверджується, що згіднопогосподарської книги при виконкомі Петропавлівської сільради, спадкодавиця ОСОБА_5 була постійною мешканкою с. Петропавлівка, Куп`янського району, Харківської області, зареєстрована і проживала по день своєї смерті у власній 4/6 частині житлового будинку АДРЕСА_1 . Інші частини будинку по 1/6 частині належать ОСОБА_2 і ОСОБА_1 . Будинок побудований на земельній ділянці площею 0,15 га, яка належить до комунальної власності Петропавлівської сільради. Заповіт по сільській раді спадкодавиця не зареєстрований. Спадкоємцями на майно за законом є син ОСОБА_2 та донька ОСОБА_1 . Інші спадкоємці сільській раді не відомі.

Як убачається з копії звіту про оцінку майна, вартість житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 12.10.2020 без урахування ПДВ складає 188440,00 грн. Крім того, у звіті вказано, що загальна площа житлового будинку складає 95,4 м2, житлова площа - 33,3 м2, рік побудови 1970 та при будинку є такі надвірні будівлі і споруди: сараї, вбиральня і огорожа.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Куп`янської державної нотаріальної контори Колосовської С.О. від 12 вересня 2020 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку (4/12) житлового будинку АДРЕСА_1 , оскільки у останньої відсутні правовстановлюючі документи на це майно на ім`я спадкодавиці. ОСОБА_5 ( а.с. 5-17).

17 серпня 2017 року інспектором сектору моніторингу Куп`янського ВП ГУ НП в Харківській обласі ст. лейтенантом поліції Водолазською С.О. спільно з начальником СРПП Куп`янського ВП Чернишовим С.М. був складений висновок, затверджений начальником Кп`янського ВП Долженком О.М. , згідно якого була припинена перевірка, розпочата за повідомленням медичної сестри приймального відділення КМЛ-2 Олешко про те, що 13.08.2017 до приймального відділення КМЛ-2 звернулася ОСОБА_1 , яку з її слів побив брат ОСОБА_2 в с. Петропавлівка. Позивачці був встановлений діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій правої ягодиці. Згодом ОСОБА_1 гаписала заяву з проханням припинити подальшу перевірку за цим фактом, претензій вона не має і потерпілою бути не бажає ( а.с.13).

Частиною першою ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так,ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217ЦК України.

У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно дост.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину.

Згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органи, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а частина 4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в частині 1 статті 321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні.

Право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - «Перший протокол», «Конвенція»): «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів».

Фактично ця стаття Першого протоколу складається з трьох частин. Ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є положення про право мирно володіти своїм майном. Тлумачення цього положення як захисту права власності було здійснено Європейським судом з прав людини у справі Маркс проти Бельгії (Marckx v. Belgium), заява №6833/74 від 13.07.1979 р., в якому суд зазначив: «Визнаючи, що кожен має право мирно володіти своїм майном, ст. 1 у своїй суті забезпечує право власності».

Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що спірний житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , входить у спадкову масу та у зв`язку з тим, що позивачка позбавлена можливості отримати правовстановлюючі документи у позасудовому порядку це позбавляє її права на спадкування частини зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню, насамперед як спосіб захисту прав, свобод та інтересів позивачки.

Задоволення позову не порушує прав, свобод та інтересів відповідача, а також інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 79, 80, 81, 89, 259, 264-265, 293, 315 ЦПК України, ст. ст. 16, 328, 1216, 1217,1218,1258,1264,1268,1296,1297,1299 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Петропавлівка Куп`янського району Харківської області, громадянкою України, РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на 1/3 частину в праві приватної спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Петропавлівка, Куп`янського району, Харківської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги, з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Головуючий С. В. Клімова