Справа № 713/589/21
Провадження №2/713/300/21
20.05.2021 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря судового засідання Андрюк О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Вижницької міської ради, який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав, -
Стислий виклад позиції позивача.
Позивач Орган опіки та піклування Вижницької міської ради, який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовною заявою про позбавлення батьківських прав до відповідача ОСОБА_2 .
Просять позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути судові витрати.
Свої позовні вимоги обґрунтували наступним.
ОСОБА_2 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 .
Батьками неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 23.01.2014 року по справі №723/19/14-ц малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відібрано від матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення її батьківських прав. На підставі заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 20.12.2019 року по справі 713/1997/19 малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відібрано у батька ОСОБА_2 , без позбавлення батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Вижницької міської ради від 03.03.2020 року №35, малолітній дитині, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням Вижницької районної державної адміністрації від 16.03.2020 року №73, про поповнення дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_4 та влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування на виховання та спільне проживання, малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , влаштовано на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Рішенням виконавчого комітету Вижницької міської ради від 04.11.2020 року №135, встановлено порядок побачень ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з малолітнім сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до інформації КУ «Центр надання соціальних послуг» Вижницької міської ради, від 11.02.2021 року №67, про особливості спілкування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з малолітнім сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначається, що хлопчик вкрай неохоче зустрічався з батьком, вів себе насторожено, навіть плакав. Категорично відмовлявся залишатися з ним наодинці. Неодноразово повторював, що йому добре у сім`ї ОСОБА_4 і він не хоче повертатися до батька. Налагодити відносини між батьком і сином не вдалося, оскільки ОСОБА_2 не дослухається до порад спеціалістів.
Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 17.02.2021 року №6, складеного службою у справах дітей Вижницької міської ради, встановлено, що умови проживання незадовільні. Будинок складається з двох кімнат, одна з яких є і кухнею, і спальнею, без зручностей. В кімнатах брудно, речі розкидані, повна антисанітарія. ОСОБА_2 не працює. Проживає за рахунок батьків пенсіонерів.
Відповідно до довідки Вижницького районного відділу поліції в Чернівецькій області від 18.02.2021 року №1172, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.
22.02.2021 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Вижницької міської ради розглядалося питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Черешенька, Вижницького району Чернівецької області. Висновком Органу опіки та піклування Вижницької міської ради від 26.02.2021 року №02-16/341, вважається за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Черешенька, Вижницького району Чернівецької області по відношенні до малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже, з огляду на вищевикладені обставини вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом року не виправився, не налагодив відносини із сином та не створив належних умов для проживання дитини.
Заяви (клопотання) учасників справи.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_7 не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від представника позивача ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує щодо заочного порядку розгляду справи.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надано, відзив не надано, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.
Процесуальні дії у справі.
На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши думку представника позивача щодо заочного порядку розгляду справи, прийшов до висновку, що позов Органу опіки та піклування Вижницької міської ради є обґрунтований і підлягає задоволенню.
В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .
На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Батьками неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого повторно 25.12.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №06.
Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 23.01.2014 року по справі №723/19/14-ц малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відібрано від матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення її батьківських прав, що підтверджується копією рішення.

Заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 23 січня 2014 року по справі 713/1997/19 малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відібрано у батька ОСОБА_2 , без позбавлення батьківських прав та стягнуто аліменти на його утримання в розмірі 1000,00 гривень.

На підтвердження позивачем позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано наступні докази:

Рішення виконавчого комітету Вижницької міської ради №35 від 03.03.2020 року згідно якого малолітній дитині, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Розпорядження Вижницької районної державної адміністрації №73 від 16.03.2020 року з даних якого вбачається, що малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , влаштовано на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Рішення виконавчого комітету Вижницької міської ради №135 від 04.11.2020 року з даних якого встановлено порядок побачень ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з малолітнім сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до інформації КУ «Центр надання соціальних послуг» Вижницької міської ради №67 від 11.02.2021 року про особливості спілкування ОСОБА_2 , з малолітнім сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що хлопчик вкрай неохоче зустрічався з батьком, вів себе насторожено, навіть плакав. Категорично відмовлявся залишатися з ним наодинці. Неодноразово повторював, що йому добре у сім`ї ОСОБА_4 і він не хоче повертатися до батька. Налагодити відносини між батьком і сином не вдалося, оскільки ОСОБА_2 не дослухається до порад спеціалістів.

Акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №6 від 17.02.2021 року, складеного службою у справах дітей Вижницької міської ради з даних якого вбачається, що умови проживання незадовільні. Будинок складається з двох кімнат, одна з яких є і кухнею, і спальнею, без зручностей. В кімнатах брудно, речі розкидані, повна антисанітарія. ОСОБА_2 не працює. Проживає за рахунок батьків пенсіонерів.

Довідка Вижницького районного відділу поліції в Чернівецькій області №1172 від 18.02.2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Характеристика №52 від 12.02.2021 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_2 не одружений, не працює, не навчається, неодноразово надходили скарги на його адресу. Не прислухається до зауважень.

Висновок органу опіки та піклування Вижницької міської ради №02-16/341 від 26.02.2021 року згідно якого вважається за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Черешенька, Вижницького району, Чернівецької області по відношенні до малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу..

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст.164 ч.1 п.2, ч.2, ч.3, ч.6 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Згідно зі ст.165 цього ж Кодексу, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст.12 ч.1,ч.4, ч.6 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Із роз`яснень, викладених у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 19 грудня 2008 року вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Із роз`яснень, викладених у ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 19 грудня 2008 року вбачається, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 у повному обсязі не виконує батьківські обов`язки по відношенню до свого неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не займається його вихованням, не відвідує, не піклується про його здоров`я, фізичний та моральний розвиток, про створення належних умов для його проживання та виховання, не утримує матеріально, такими своїми діями фактично ухиляється від виконання своїх обов`язків як батька, свідомо нехтує ними, а тому, суд вважає, що позовні вимоги органу опіки та піклування Вижницької міської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 у відношенні неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є обґрунтованими, вмотивованими, підтвердженими належними та допустимими доказами та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.166 ч.2, ч.3 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Враховуючи, що рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 20.12.2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень щомісяця, але не менше 50% (п`ятдесят відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.11.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, судом при розгляді позовних вимог про позбавлення батьківських прав не вирішується питання про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки дані вимоги закону виконані на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь Вижницької міської ради сплачений судовий збір в сумі 2270,00 гривень.

На підставі ст.ст.150, 164, 165, 166 СК України, керуючись ст.ст. 4, 13, ст.76, 77, 81, 258-265, 280-282, 354 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ :

Позов органу опіки та піклування Вижницької міської ради - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Вижницької міської ради судовий збір в сумі 2270,00 (Дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Позивач: Орган опіки та піклування Вижницької міської ради Чернівецької області, 59200, м.Вижниця, вул.Українська, 34, Чернівецька область, МФО 856135, Код .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та житель АДРЕСА_1 .

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Суддя І. А. Кибич