Справа № 753/8956/20 Головуючий 1 інстанція- Сирбул О.Ф.
У Х В А ЛА

іменем України

04 листопада 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

за участю секретаря Малашевського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 16 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна про визнання недійсним договору дарування квартири,-

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувсядо суду із вказаним позовом,в якому просив визнати недійсним договір дарування квартири, укладений 27 травня 2020 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною за № 1331.

Вимоги мотивовані тим, що рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 10 вересня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на його користь борг за договором позики в сумі 340000 грн., інфляційні втрати в сумі 35020 грн., 3% річних в сумі 10703 грн., судовий збір в сумі 3857,23 грн. та витрати на адвоката в сумі 10200 грн., а всього у розмірі 399780,23 грн. Рішення набрало законної сили і перебувало на виконанні у приватного виконавця Бердаром М.М., який постановою від 10 грудня 2019 року відкрив виконавче провадження ВП № 60839600. В ході виконавчого провадження було встановлено відсутність майна у боржника ОСОБА_2 , однак встановлено, що ним придбано у шлюбі з ОСОБА_3 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвалою Дарницького районного суду від 14 квітня 2020 року у справі № 753/4096/20 подання приватного виконавця задоволено частково - визначено, що частка боржника ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2 , загальною площею 60,30 кв.м., яка зареєстрована за ОСОБА_3 , становить 1/2 частину цього майна. Вказана ухвала суду 14 травня 2020 року відправлена на адресу блоржника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та отримана ними 27 травня 2020 року. Однак, в цей же день 27 травня 2020 року ОСОБА_3 за згодою свого чоловіка ОСОБА_2 за договором дарування передала у власність рідного брата ОСОБА_4 належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_2 . Вказує, що договір дарування від 27 травня 2020 року є фіктивним та таким, що порушує його законні права та інтереси, оскільки дії сторін під час його укладення були

- 2 -

направлені не на реальне настання правових наслідків, обумовлених договором дарування, а на фіктивний перехід права власності на квартиру, з метою приховання цього майна від наступного звернення стягнення у рахунок виконання рішення суду про стягнення з боржника грошових коштів за невиконаним зобов`язанням, що є підставою для визнання договору дарування недійсним відповідно до ст. 234 ЦК України.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 16 квітня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням, позивачОСОБА_1 в особі представника адвоката Кобилецького В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким його позовні вимоги задоволити в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи та вислухавши думку учасників, які заперечували проти зупинення провадженя, колегія суддів прийшла до висновку про наявність передбачених законом підстав для зупинення апеляційного провадження в даній справі з наступних міркувань.

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у процесуальному законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

За змістом указаної норми під об`єктивною неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного суду самостійно встановити обставини справи і відповідні їм правовідносини та як наслідок неможливість сформувати правові висновки щодо шляхів вирішення спору, без вирішення іншої справи, де такі обставини встановлюються.

Предметом спору в даній справі є визнання недійсним укладеного між відповідачами договору дарування, який як вважає позивач є фіктивним (фраудаторним). Підставами визнання оспорюваного договору дарування недійсним позивач зазначає наявність судового рішення про стягнення боргу за договором позики, яке набрало законної сили, та вчинення приватним виконавцем дій на виконання цього рішення за виданим вионавчим листом, на уникнення від виконання якого дружиною боржника було відчужено нерухоме майно у вигляді квартири.

Водночас, судом встановлено, що заочне рішення Дарницького районного суду м.Києва від 10 вересня 2019 року у справі № 753/19375/18, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача борг за договором позики і на яке посилається позива на обгрнтування своїх вимог, оскаржене відповідачем у встановленому законом порядку і ухвалою Київського апеляційного суду від 05 липня 2021 року за апеляційною скаргою відповідача відкрите апеляційне провадження.

Дана справа не розглянута і рішення суду апеляцінйої інстанції відсутнє.

Колегія суддів прийшла до висновку, що розгляд даної справи № 753/8956/20 об`єктивно неможливий до вирішення в апеляційному порядку іншої справи № 753/19375/18за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики з наступних підстав.

- 3 -

Відповідно доприписів ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній чи адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Дане положення процесуального закону грунтується на принципі юридичної визначностіякий є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Христов проти України» (рішення від 19 лютого 2009 року, заява № 24465/04) наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії»). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Водночас апеляційний суд позбавлений можливості врахувати обставини, встановлені рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 10 вересня 2019 року у справі № 753/19375/18, яким стягнуто з відповідача на користь позивача борг за договором позики, що є істотним для даної справи, оскільки воно оскаржене і не набрало законної сили.

При цьому, апеляційний суд враховує, що набрання вказаним рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 10 вересня 2019 року у справі № 753/19375/18 законної сили та вчинення приватним виконавцем дій на його виконання складають обгрунтування вимог позивача про наявність у відповдіача обов`язку повернути борг і як наслідок наявність підстав для визнання недійсним оспорюваного догвоору дарування від 27 травня 2020 року.

Про зупинення провадження суд постановляє ухвалу (ч.4 ст.252 ЦПК).

Провадження у справі в такому випадку згідно п.6 ч.1 ст.253 ЦПК зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

З огляду на викладене апеляціний суд прийшов до висновку про наявність передбачених законом підстав для зупинення апеляційного провадження.

Керуючись п.6 ч.1 ст.251, ст.253, ст.260 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 16 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна про визнання недійсним договору дарування квартири до закінчення перегляду в апеляційному порядку судового рішення у цивільній справі № 753/19375/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: