Справа № 204/3556/20
Провадження № 2/204/163/21 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

26 квітня 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2

за участю представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про повернення автомобіля в натурі,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про повернення автомобіля в натурі.

Від представника відповідача ОСОБА_3 надійшло клопотання, в якому вона просила визнати дії ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами та притягнути до відповідальності шляхом накладення штрафу. В обґрунтування клопотання вказала, що позов ОСОБА_1 має ознаки завідомо безпідставного, позивач не надала суду жодного належного доказу виникнення у відповідача обов`язків перед нею. Позивач користується правничою допомогою адвоката і вона не може не знати та не усвідомлювати значення своїх дій. Позивач не може не розуміти того, що вона подала завідомо безпідставний позов, чим створює відповідачу додаткові витрати на правничу допомогу та ускладнює матеріальний стан ОСОБА_4 . Позивач зловживає своїми процесуальними правами, отже вірним буде задовольнити клопотання.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_2 заперечували проти задоволення клопотання представника відповідача.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 просила задовольнити подане нею раніше клопотання та притягти позивачку до відповідальності.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 144 ЦПК України, одним із видів заходів процесуального примусу є штраф.

Феномен зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Притягнення особи до відповідальності за процесуальні зловживання повинно ґрунтуватися на доказах її вини. Факти процесуальних зловживань можна віднести до фактів, що доказуються в режимі процесуальних фактів, які включаються у загальний або локальний предмет доказування у справі.

Таких висновків у своїй постанові від 06 вересня 2018 року дійшов Верховний суд (ознайомитись з даною постановою можливо за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/76350143).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Таким чином, позивачка вважає, що її права були порушені у зв`язку з чим вона і звернулася до суду, а питання стосовно доведеності обставин, на які посилається позивачка в позові є предметом розгляду справи та будуть досліджуватись під час розгляду справи, а відтак суд не вбачає в діях відповідача підстав для застосування процесуального примусу у вигляді стягнення штрафу відносно нього.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 44, 144, 182-183, 258-261 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про застосування процесуального примусу у вигляді стягнення штрафу відносно ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення суддею в порядку ч. 1 ст. 261 ЦПК України і оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя В.В. Самсонова