Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2021 Справа №607/11238/21

21 жовтня 2021 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Скали В.І.

- з участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

представника позивача -

адвоката Вільотнік Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Захарків Тетяна Богданівна про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Захарків Т.Б. про визнання права власності на 1/4 частину житлового будинку за АДРЕСА_1 , з відповідною частиною господарських будівель та споруд, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог позивач вказала, що спірний житловий будинок належав до суспільної групи колгоспний двір, членами якого були ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та вона. Відтак, кожному з них належить по 1/4 частині спірного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, в тому числі на належну йому 1/4 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 . Вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька шляхом постійного проживання разом з останнім на час відкриття спадщини.

Постановою державного нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 на належну останньому частку спірного житлового будинку, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального провадження.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 вересня 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечив проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала та не заперечила проти задоволення позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Захарків Т.Б. в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 29 березня 1997 року, виданого виконавчим комітетом Мишковицької сільської ради народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області та реєстраційного напису на документі про право особистої власності, вчиненого Тернопільським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації, записаним в реєстру книгу за №4, сторінка №20, за реєстровим №520, жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 належить колгоспному двору з чотирьох членів, головою якого є ОСОБА_5 ..

Як слідує з довідки за №387 від 06 липня 2020 року, виданої Мишковицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , раніше був присвоєний №9.

З довідки за №95 від 10 лютого 2020 року, виданої Мишковицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області вбачається, що будинковолодіння по АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи господарства - колгоспний двір. Станом на 01 липня 1990 року членами двору були ОСОБА_5 - голова двору, ОСОБА_2 - дружина, ОСОБА_6 - дочка, ОСОБА_3 - син.

Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що спірне будинковолодіння належало до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого були ОСОБА_5 - голова двору, ОСОБА_2 - дружина, ОСОБА_7 - дочка, ОСОБА_3 - син.

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відтак, ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 належало по 1/4 частині спірного житлового будинку.

За життя ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений секретарем Мишковицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 05 серпня 2013 року, яким заповів все належне йому майно ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 24 жовтня 2019 року, виданим виконавчим комітетом Мишковицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №16.

Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом на належне йому майно, у тому числі на 1/4 частину спірного житлового будинку.

Як вбачається з довідки за №668 від 29 вересня 2021 року, виданої Мишковицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті ОСОБА_5 був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті були зареєстровані: ОСОБА_2 - дружина, ОСОБА_1 - дочка, ОСОБА_8 - внук, ОСОБА_9 - внук.

18 травня 2020 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Захарків Т.Б. заведено спадкову справу за №5-2020 після смерті ОСОБА_5 за заявою ОСОБА_1 про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом.

08 липня 2020 року ОСОБА_2 подала приватному нотаріусу заяву, згідно якої на день смерті чоловіка вона не є пенсійного віку, їй відомо про заповіт, складений від імені її чоловіка на ім`я ОСОБА_1 , на спадщину вона не претендує та стверджує, що не має права на обов`язкову частку.

Таким чином, з матеріалів спадкової справи №5-2020 встановлено, що єдиним спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 .

Крім цього, ОСОБА_1 частково оформила спадкові права після смерті ОСОБА_5 отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку.

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Захарків Т.Б. від 09 липня 2020 року за №71/02-14, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/4 частину спірного будинковолодіння після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належність майна спадкодавцю.

З технічного паспорта на житловий будинок за АДРЕСА_1 від 23 червня 2020 року, виданого ФОП ОСОБА_10 встановлено, що загальна площа житлового будинку становить 71,7 кв.м., житлова - 58 кв.м.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

В силу вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом вимог ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що спірне будинковолодіння значиться як колгоспний двір, членами якого були: ОСОБА_5 - голова двору, ОСОБА_2 - дружина, ОСОБА_7 - дочка, ОСОБА_3 - син.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відтак, кожному члену ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 належало по 1/4 його частині.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина за заповітом на належну йому 1/4 частину спірного житлового будинку. Спадщину прийняла позивач, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 успадкувала належну йому 1/4 частину спірного житлового будинку.

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на спірний житловий будинок у нотаріуса позивач не може, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

За змістом вимог ст. 12 ЗУ «Про власність» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), основою створення власності є праця громадян та громадянин набуває право власності на майно з підстав, не заборонених законом, або отримує в результаті спадщини або здійснення інших угод.

Згідно з вимогами ст. 49 ЗУ «Про власність», володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом.

Відповідно до вимог ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування», державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, шляхом визнання за позивачем права власності на 1/4 частину житлового будинку за АДРЕСА_1 , з відповідною частиною господарських будівель та споруд, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 392, 1218, 1233, 1236, 1268-1270 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Захарків Тетяна Богданівна про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку за АДРЕСА_1 , з відповідною частиною господарських будівель та споруд, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ;

ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Захарків Тетяна Богданівна, вул. Котляревського, 69/164, 165, м. Тернопіль.

Повне рішення складено 29 жовтня 2021 року.

Головуюча І.М. Черніцька