РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретар судового засідання Добровчан К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, Центр з надання адміністративних послуг у м. Рівному про припинення речового права та визнання права власності на частину земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Рівненської міської ради (далі - відповідач) про припинення речового права та визнання права власності на частину земельної ділянки, в якому просить припинити речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №753782, на земельну ділянку кадастровий номер :01:010:0150, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:010:0150, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 25 квітня 1995 року вона та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. 02 червня 2009 року між ОСОБА_2 та нею було укладено договір дарування, згідно якого ОСОБА_2 передав безоплатно у її власність належне йому на праві власності домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 11 червня 2009 року за нею було зареєстровано право власності на вказане домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_2 помер. Після його смерті вона звернулася до державного нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини. Визначаючи обсяг спадкового майна та коло спадкоємців нотаріус повідомив, що на підставі рішення Рівненської міської ради від 12 листопада 2009 року №2905 ОСОБА_2 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться у АДРЕСА_1 . Таким чином ОСОБА_2 на підставі оскаржуваного рішення було безоплатно передано у власність земельну ділянку, на якій розміщується нерухоме майно, яке належить їй на підставі зареєстрованого права власності.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 лютого 2021 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.

Визнано незаконним та скасувано рішення Рівненської міської ради від 12 листопада 2009 року №2905 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на АДРЕСА_1 та передачу їх для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд» в частині безоплатної передачі ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 1000 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним Державний акт серії ЯИ №753782 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:010:0150, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, 26.05.2021 року позивач отримала відповідь від ЦНАП у м. Рівному, що скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових права, зареєстрованих відповідно до законодавства, що і стало підставою звернення до суду.

Ухвалою суду від 01 липня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

15 вересня 2021 року представник Рівненської міської ради Поліщук І.С. подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вони є необґрунтованими та безпідставними, оскільки виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року залучено до участі у справі, в якості співвідповідача - Центр з надання адміністративних послуг у м. Рівному.

Відповідач ЦНАП у місті Рівному 28 жовтня 2021 року подало до суду відзив, з якого вбачається про прийняття рішення на розсуд суду, з урахуванням їх пояснень.

Представник позивача надала суду заяву вх. № 61600/21 від 29.10.2021 року про розгляд справи без її участі та її довірительки.

Представники відповідачів подали до суду заяви вх. № 61596/21 від 29.10.2021 року та вх. № 61598/21 від 29.10.2021 року відповідно про розгляд справи у відсутність їх представника.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 02 червня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування, згідно якого ОСОБА_2 передав безоплатно у її власність належне йому на праві власності домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

11 червня 2009 року за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на вказане домоволодіння.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 лютого 2021 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.

Визнано незаконним та скасувано рішення Рівненської міської ради від 12 листопада 2009 року №2905 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на АДРЕСА_1 та передачу їх для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд» в частині безоплатної передачі ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 1000 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним Державний акт серії ЯИ №753782 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:010:0150, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до частини третьої ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-ІV (далі - Закон № 1952-ІV), і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону № 1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 2 Закону № 1952-ІV державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Згідно частини 1 статті 5 Закону № 1952-ІV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Частиною 3 статті 10 Закону № 1952-ІV передбачено, що державний реєстратор:

встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину. з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи;

відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження;

присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

формує реєстраційні справи у паперовій формі;

9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю;

здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно зі статтею 11 Закону № 1952-ІV державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно з частиною 8 статті 18 Закону № 1952-ІV державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок № 1127).

Вказаний Порядок № 1127 визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Положеннями Закону 1952-VI та Порядку № 1127 передбачено, що вчинення реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) здійснюється за заявою особи (власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав).

Пунктом 6 Порядку № 1127 передбачено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, тобто заявницьким принципом.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 1127 для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", іншими законами України та цим Порядком.

У разі коли оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 1127 під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор відповідно до закону встановлює особу заявника.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23.02.2021 по справі №569/15583/20 позов ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку задоволено.

Зі змісту резолютивної частини вищевказаного рішення Рівненського міського суду Рівненської області вбачається, що суд визнав недійсним Державний акт серії ЯИ №753782 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:010:0150, розташовану по АДРЕСА_1 , виданий ОСОБА_2 на підставі рішення Рівненської міської ради від 12.11.2009 року №2905.

16.01.2020 набрали чинності окремі положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» від 05.12.2019 № 340-ІХ, яким змінено порядок та підстави внесення відомостей до Державного реєстру прав, що передбачені Законом № 1952-ІV.

Так, згідно з частиною 3 статті 26 Закону № 1952-ІV (в редакції, яка набрала чинності 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

З огляду на наведене, оскільки Законом 1952-УІ передбачено, що скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав), в Управління відсутні законні підстави щодо здійснення державної реєстрації скасування права власності на земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :01:010:0150, розташовану по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 на підставі ухваленого рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23.02.2021 по справі №569/15583/20, про що Управлінням зазначено у відповіді на заяву ОСОБА_1 від 14.05.2021.

Як вбачається з позовної заяви позивач просить: припинити речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії АИ № 753762 на земельну ділянку кадастровий номер :01:010:0150, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:010:0150, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, в Державному реєстрі прав відсутні відомості щодо державної реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:010:0150, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей Державного земельного кадастру на земельну ділянку кадастровий номер :01:010:0150, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано право власності за ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону № 1952-ІV передбачено, що державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого та оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови наявності відповідних відомостей в Державному земельному кадастрі.

Державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого в результаті переходу права власності та не оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови встановлення факту переходу прав від особи, відомості про яку містяться в Державному земельному кадастрі, до особи, яка заявляє свої права.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 27 Закону № 1952-ІV державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Особливості проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень закріплені в статті 31-1 Закону № 1952-ІУ.

Крім того, в силу положень частини 5 статті 3 вищевказаного Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя за місцезнаходженням нерухомого майна.

Відповідно до частини 1 статті 18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про інше речове право порушує право власності позивача на земельну ділянку та відповідно цей запис підлягає скасуванню.

За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно статті 120 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки.

У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

При переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України , особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

За таких обставин позов слід задовольнити повністю.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд?-

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, Центр з надання адміністративних послуг у м. Рівному про припинення речового права та визнання права власності на частину земельної ділянки - задовольнити.

Припинити речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №753782, на земельну ділянку кадастровий номер :01:010:0150, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:010:0150, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Рівненська міська рада, місцезнаходження: вул. Соборна, буд. 12-А, м. Рівне, .

Відповідач - Центр з надання адміністративних послуг у м. Рівному, , місцезнаходження: м. Рівне, вул. Майдан Просвіти, 2.

Суддя