САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1413/21
Провадження №2/726/362/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19.10.2021 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Байцар Л. В., при секретарі Осипчук Ю.М, розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням

В позові посилається на те, що йому на праві власності належить житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . 15 березня 2010 року він надав згоду на реєстрацію місця проживання в будинку, який належить йому на праві власності відповідачці ОСОБА_2 . Зазначає, що відповідачка не є родичкою. У будинку позивача за адресою АДРЕСА_1 вона ніколи не проживала. Реєстрація місця проживання відповідачки відбулася на її прохання та мала тимчасовий характер, оскільки остання не мала зареєстрованого місця проживання.Окрім того, відповідачка не бере участі у витратах на утримання будинку та йому не відомо місце перебування та проживання відповідачки.Просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом за адресою АДРЕСА_1 . А також вирішити питання про стягнення із відповідачки судових витрат.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, та не заперечує проти винесення заочного рішення у даній цивільній справі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Згідно вимог статі 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідачка була повідомлений належним чином про слухання справи, не повідомила суду про причини своєї неявки. Позивач не заперечував проти заочного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі продажу від 07 серпня 1985 року, який посвідчений державним нотаріусом Другої Чернівецької нотаріальної контори Сиротюк Я.І. 07 серпня 1985 року та зареєстрований в реєстрі за № 720.

Судом встановлено, що 15 березня 2010 року ОСОБА_1 надав згоду на реєстрацію місця проживання в будинку, який йому належить на праві власності ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою про склад осіб, місце проживання яких зареєстроване у житловому приміщенні/будинку № 322682 від 10 серпня 2021 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 у будинку позивача за адресою АДРЕСА_1 , фактично не проживає та за вказаною адресою не перебуває, а також будь-яких її речей в будинку немає, підтверджується нотаріально засвідченою заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 11 серпня 2021 року, яка зареєстрована в реєстрі № 1049,1050 приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Калуш Н.Д.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У силу ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна мас право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою.

Відповідно до Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою КМУ № 207 від 02.03.2016 р. зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради за зверненням заінтересованої особи на підставі відповідного рішення суду, що набрало законної сил про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Відповідно до ст.150 ЖК України власник житла має право користуватися ним на власний розсуд.

Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Оскільки позов підлягає до задоволення, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та підтверджені квитанцією від 25.08.2021, 06.10.2021 року витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 319, 405 ЦК України, ст.ст. 263-265, 281-283 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , такою, що втратила право користування житлом за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 908,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 понесені судові витрати у вигляді правничої допомоги в сумі 3000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30-ти з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцятиднів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя Л. В. Байцар