УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.,

секретар судових засідань Семенюк Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне ОСОБА_1 на дії державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кондратюка І.М.,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кондратюка І.М. Просить суд скасувати постанову головного державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Кондратюка І.М. від 14.03.2019 року ВП №52674975 про арешт коштів боржника в частині рахунків № НОМЕР_1 ПАТ КБ «Приватбанк» та № НОМЕР_2 в ПАТ «Ідея Банк».

Свою скаргу мотивує тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 квітня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за позиковим зобов"язанням від 31 серпня 2015 року в сумі 14000,00 грн. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики неукладеним відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 487,20 грн. по сплаті судового збору. Скаржник офіційно працевлаштованим на ТОВ «Сервіс Солюшнз», з його заробітної плати проводилися та проводяться відрахування у розмірі 20% згідно постанови про стягнення з боржника ВП №52674975 від 30 травня 2017 року. За період з червня 2017 року по серпень 2021 року з його доходу було стягнуто 6585,66 грн. та виконавчий збір і витрати виконавчого провадження в розмірі 1533,72 грн., що стверджується Довідкою ТОВ «Сервіс Солюшнз» від 19 серпня 2021 року.

14 березня 2019 року головним державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Кондратюком І.М. було винесено постанову про арешт коштів боржника якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках в АТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «Ідея Банк» у межах суми 14487,20 грн.

Рахунки, які відкриті в АТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «Ідея Банк» є кредитними зобов`язаннями. При здійсненні операції з погашення частини кредиту, виявилося, що дані рахунки заблоковано.

Наявність арешту на рахунках № НОМЕР_1 ПАТ КБ «Приватбанк» та № НОМЕР_2 в ПАТ «Ідея Банк», позбавляє боржника можливості вносити кошти на заблоковані рахунки з метою погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями, та становить додатковий тягар на боржника пов`язаний із збільшенням боргу, нарахування відсотків та штрафних санкцій.

У судове засідання скаржник не з`явився, у заяві від 06.10.2021 року просив розгляд скарги провести за його відсутності.

Державний виконавець у судове засідання не з`явилася, у заяві від 19.11.2021 року просила розгляд скарги провести за відсутності представника відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Від заінтересованої особи до суду надійшла заява від 19.11.2021 року. Розгляд скарги просить провести за його відсутності. Проти задоволення скарги заперечив.

Суд, дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 квітня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за позиковим зобов`язанням від 31 серпня 2015 року в сумі 14000,00 грн. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики неукладеним відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 487,20 грн. по сплаті судового збору.

Постановою державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Кондратюком І.М. з виконання виконавчого листа №569/15971/15-ц виданого 12.12.2016 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника.

З виписки по рахунку № НОМЕР_2 в ПАТ «Ідея Банк», угоди С11.12.13187 про відкритті кредитної лінії та обслуговування крудиної картки від 15.02.2017 року, виписки повідомлення № N40.54.007463 від 15.02.2017 року, вбачається, що даний рахунок відкритий банком на обслуговування кредитної лінії та кредитної картки.

З довідки від 13.09.2021 року №K6DEP2BD0JPK1FGD вбачається, що рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ КБ «Приватбанк» є кредитним рахунком.

Згідно ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Серед основних засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 18 ЦПК України).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Частинами першою - третьою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсягі строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, йогозначення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

З матеріалів справи вбачається, що виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Матеріали скарги не містять доказів того, що банками, в яких відкриті рахунки боржника та, на які державним виконавцем накладено арешт, було повернуто постанову державного виконавця про арешт коштів без виконання та повідомлено про спеціальний режим використання вказаних рахунків.

У матеріалах справи відсутні дані про те, що сам скаржник повідомляв виконавця про наявність у нього рахунків у банку, на які надходять кошти, звернення стягнення на які заборонено законом, що давало б можливість виконавцю для невикористання частини коштів з таких рахунків як коштів із спеціальним режимом стягнення про що йшлося у згаданих нормах закону.

Виносячи оскаржувану постанову, виконавець діяв в межах наданих йому повноважень та правомірно наклав арешт на кошти боржника на рахунках, які не є спеціалізованими із спеціальним режимом стягнення.

У випадку належного виконання своїх обов`язків за Законом України «Про виконавче провадження», боржник повинен був або повідомити виконавця про надходження на його поточні рахунки коштів із спеціальним режимом стягнення, або відкрити окремі спеціальні рахунки для отримання коштів, про які він вказує.

Відповідно до ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова була вчинена і прийнята відповідно до закону без порушень прав боржника, у зв`язку з чим у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.260,353,447,450-451 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кондратюка І.М. відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Скаржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , мешкає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Рівненський міський відділ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), м.Рівне, вул.Замкова 22а.

Суддя І.О. Гордійчук