Постанова

Іменем України

03 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 663/1738/16-ц

провадження № 61-11035св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Херсонський державний університет,

відповідачі: Лазурненська селищна рада Скадовського району Херсонської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Кабінет Міністрів України, Міністерство освіти і науки України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Херсонського апеляційного суду від 25 травня 2021 року у складі колегії суддів: Базіль Л. В., Кутурланової О. В., Орловської Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року Херсонський державний університет в особі ректора Стратонова В. М. звернувся до суду з позовом до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Кабінет Міністрів України, Міністерство освіти і науки України, про визнання недійсними та скасування рішень ради, визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки, витребування земельних ділянок.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 02 лютого 2017 року позов Херсонського державного університету задоволено.

Визнано недійсним та скасовано рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 23 вересня 2015 року № 884 «Про затвердження проектів землеустрою, технічної документації щодо відведення в оренду земельних ділянок з складанням договору оренди».

Визнано недійсним на майбутнє договір оренди земельної ділянки, укладений 06 листопада 2015 року між Лазурненською селищною радою Скадовського району Херсонської області та ОСОБА_1 .

Витребувано у ОСОБА_1 та повернуто Херсонському державному університету земельну ділянку, площею 0,9000 га, кадастровий номер :01:001:0525, рекреаційного призначення, державної власності, розташовану на АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним та скасовано пункт 3 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 10 листопада 2015 року № 899 «Про затвердження землевпорядної документації».

Визнано недійсним на майбутнє договір оренди земельної ділянки, укладений 19 листопада 2015 року між Лазурненською селищною радою Скадовського району Херсонської області та ОСОБА_2 .

Витребувано у ОСОБА_7 та повернуто Херсонському державному університету земельну ділянку, площею 0,0971 га, кадастровий номер :01:001:0572, рекреаційного призначення, державної власності, розташовану на АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним та скасовано пункт 4 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 10 листопада 2015 року № 899 «Про затвердження землевпорядної документації».

Визнано недійсним на майбутнє договір оренди земельної ділянки, укладений 19 листопада 2015 року між Лазурненською селищною радою Скадовського району Херсонської області та ОСОБА_3 .

Витребувано у ОСОБА_3 та повернуто Херсонському державному університету земельну ділянку, площею 0,0400 га, кадастровий номер :01:001:0571, рекреаційного призначення, державної власності, розташовану на АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним та скасовано пункт 2 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 10 листопада 2015 року № 899 «Про затвердження землевпорядної документації».

Визнано недійсним на майбутнє договір оренди земельної ділянки, укладений 17 листопада 2015 року між Лазурненською селищною радою Скадовського району Херсонської області та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Витребувано у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та повернуто Херсонському державному університету земельну ділянку, площею 0,2781 га, кадастровий номер :01:001:0574, рекреаційного призначення, державної власності, розташовану на АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним та скасовано пункт 1 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 10 листопада 2015 року № 899 «Про затвердження землевпорядної документації».

Визнано недійсним на майбутнє договір оренди земельної ділянки, укладений 17 листопада 2015 року між Лазурненською селищною радою Скадовського району Херсонської області та ОСОБА_6 .

Витребувано у ОСОБА_6 та повернуто Херсонському державному університету земельну ділянку, площею 0,7784 га, кадастровий номер :01:001:0573, рекреаційного призначення, державної власності, розташовану на АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним та скасовано пункт 2 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 23 вересня 2015 року № 879 «Про поновлення та продовження договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського та несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності».

Визнано недійсним на майбутнє договір оренди земельної ділянки, укладений 20 грудня 2015 року між Лазурненською селищною радою Скадовського району Херсонської області та ОСОБА_8 .

Витребувано у ОСОБА_8 та повернуто Херсонському державному університету земельну ділянку, площею 0,0130 га, кадастровий номер :01:001:0575, рекреаційного призначення, державної власності, розташовану на АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним та скасовано пункт 3 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 23 вересня 2015 року № 879 «Про поновлення та продовження договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського та несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності».

Визнано недійсним на майбутнє договір оренди земельної ділянки, укладений 20 грудня 2015 року між Лазурненською селищною радою Скадовського району Херсонської області та ОСОБА_8 .

Витребувано у ОСОБА_8 та повернуто Херсонському державному університету земельну ділянку, площею 0,0317 га, кадастровий номер :01:001:0578, рекреаційного призначення, державної власності, розташовану на АДРЕСА_1 .

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 11 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 задоволено частково, рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 02 лютого 2017 року скасовано в частині визнання недійсними та скасування пунктів 2 та 3 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 23 вересня 2015 року № 879 «Про поновлення та продовження договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського та несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності»; визнання недійсними на майбутнє договорів оренди земельних ділянок, укладених 20 грудня 2015 року між Лазурненською селищною радою Скадовського району Херсонської області та ОСОБА_8 ; витребування у ОСОБА_8 та повернення Херсонському державному університету земельних ділянок, площею 0,0130 га та 0,0317 га, кадастрові номери :01:001:0575, :01:001:0578, рекреаційного призначення, державної власності, розташованих на АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 . Провадження у справі в цій частині закрито.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 11 травня 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 задоволено, рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 02 лютого 2017 року скасовано в частині визнання недійсним та скасування рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 23 вересня 2015 року № 884 «Про затвердження проектів землеустрою, технічної документації щодо відведення в оренду земельних ділянок з складанням договору оренди»; визнання недійсним на майбутнє договору оренди земельної ділянки, укладеного 06 листопада 2015 року між Лазурненською селищною радою Скадовського району Херсонської області та ОСОБА_1 ; витребування у ОСОБА_1 та повернення Херсонському державному університету земельної ділянки, площею 0,9000 га, кадастровий номер :01:001:0525, рекреаційного призначення, державної власності, розташованої на АДРЕСА_1 ; визнання недійсним та скасування пункту 2 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 10 листопада 2015 року № 899 «Про затвердження землевпорядної документації»; визнання недійсним на майбутнє договору оренди земельної ділянки, укладеного 17 листопада 2015 року між Лазурненською селищною радою Скадовського району Херсонської області та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; витребування у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та повернення Херсонському державному університету земельної ділянки, площею 0,2781 га, кадастровий номер :01:001:0574, рекреаційного призначення, державної власності, розташованої на АДРЕСА_1 ; визнання недійсним та скасування пункту 1 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 10 листопада 2015 року № 899 «Про затвердження землевпорядної документації»; визнання недійсним на майбутнє договір оренди земельної ділянки, укладеного 17 листопада 2015 року між Лазурненською селищною радою Скадовського району Херсонської області та ОСОБА_6 ; витребування у ОСОБА_6 та повернення Херсонському державному університету земельної ділянки, площею 0,7784 га, кадастровий номер :01:001:0573, рекреаційного призначення, державної власності, розташованої на АДРЕСА_1 .

Ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Херсонського державного університету до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про визнання недійсними та скасування рішень ради, визнання недійсними договорів оренди землі, витребування земельних ділянок.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року касаційні скарги Херсонського державного університету, заступника прокурора Херсонської області на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 11 травня 2017 року залишено без задоволення, ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 11 травня 2017 року залишено без змін.

Касаційні скарги Херсонського державного університету, заступника прокурора Херсонської області на рішення Апеляційного суду Херсонської області від 11 травня 2017 року задоволено, рішення Апеляційного суду Херсонської області від 11 травня 2017 року скасовано, рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 02 лютого 2017 року в нескасованій ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 11 травня 2017 року частині залишено в силі.

У листопаді 2019 року ОСОБА_4 звернувся до Скадовського районного суду Херсонської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 02 лютого 2017 року.

Також ОСОБА_4 подав клопотання про визнання поважними причин пропуску строку, встановленого статтею 424 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), оскільки рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 28 жовтня 2016 року у справі № 663/2845/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області, Херсонського державного університету, третя особа - Міністерство освіти і науки України, про визнання недійсним рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 24 жовтня 2006 року про затвердження технічної документації та надання Херсонському державному університету у постійне користування земельної ділянки площею 5,1188 га, на АДРЕСА_1 під розміщення спортивно-оздоровчого табору « Буревісник », визнання недійсним державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, виданий Херсонському державному університету 14 листопада 2006 року, яким судом було встановлено нововиявлені обставини, набрала законної сили 29 листопада 2017 року у зв`язку зі скасуванням ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 листопада 2017 року рішення Апеляційного суду Херсонської області від 13 березня 2017 року у цій справі.

Заяву обґрунтовано тим, що рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 28 жовтня 2016 року у справі № 663/2845/14-ц, яке набрало законної сили 29 листопада 2017 року, встановлено, що Херсонський державний університет не є користувачем земельної ділянки площею 5,25 га, на АДРЕСА_1 , а отже, права Херсонського державного університету, за захистом яких він звернувся до суду, оспорюваними договорами оренди не порушувалися.

ОСОБА_4 вважає, що обставини, встановлені рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 28 жовтня 2016 року у справі № 663/2845/14-ц, щодо відсутності у Херсонського державного університету законних підстав використовувати земельну ділянку на АДРЕСА_1 під розміщення спортивно-оздоровчого табору « Буревісник », є нововиявленими обставинами, вони існували на час розгляду судом першої інстанції цієї справи, є істотними та не були і не могли бути відомі суду та заявнику до ухвалення остаточного судового рішення у справі № 663/2845/14-ц.

Таким чином, ОСОБА_4 вважає, що рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 02 лютого 2017 року є незаконним та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким Херсонському державному університету в задоволенні його позову слід відмовити.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 14 серпня 2020 року у складі судді Шабрацького Г. О. заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 02 лютого 2017 року за нововиявленими обставинами задоволено.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 02 лютого 2017 року у справі за позовом Херсонського державного університету в особі ректора Стратонова В. М. до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Кабінет Міністрів України, Міністерство освіти і науки України, про визнання недійсними та скасування рішень ради, визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки, витребування земельних ділянок скасовано.

У задоволенні позову Херсонського державного університету в особі ректора Стратанова В. М. до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Кабінет Міністрів України, Міністерство освіти і науки України, про визнання недійсними та скасування рішень ради, визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки, витребування земельних ділянок відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із того, що зазначені заявником обставини, а саме відсутність у Херсонського державного університету законних підстав використовувати спірну земельну ділянку, і, як наслідок, відсутність порушення оспорюваними договорами оренди прав університету, за захистом яких він звернувся до суду, стали відомі ОСОБА_4 лише після того, як рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 28 жовтня 2016 року у справі № 663/2845/14-ц набрало законної сили, тобто 29 листопада 2017 року, тому заявник, дійсно, на час розгляду цієї справи не знав про існування підстав, викладених у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 25 травня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за апеляційною скаргою Херсонської обласної прокуратури відмовлено.

Апеляційні скарги Херсонського державного університету та Херсонської обласної прокуратури задоволено частково, рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 14 серпня 2020 року скасовано, справу направлено до того ж суду першої інстанції для розгляду заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 02 лютого 2017 року за нововиявленими обставинами.

Суд апеляційної інстанції виходив із того, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що судове рішення не може переглядатися у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Апеляційний суд після скасування рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами і ухвалення судом першої інстанції рішення має перевірити його законність по суті та прийняти рішення за результатами апеляційної скарги відповідно до положень статті 374 ЦПК України. Тому повноваженнями скасовувати таке рішення і постановляти процесуальне рішення з приводу розгляду заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, відмовляти у її задоволенні, тобто розглядати по суті, апеляційний суд не наділений, так як це є компетенцією суду, судове рішення якого переглядається.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У касаційній скарзі, поданій у липні 2021 року до Верховного Суду, ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, просив скасувати ухвали Херсонського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року, від 26 жовтня 2020 року, від 30 жовтня 2020 року, від 09 листопада 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 25 травня 2021 року і передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Підставами касаційного оскарження постанови Херсонського апеляційного суду від 25 травня 2021 року ОСОБА_4 зазначив неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 лютого 2021 року у справі № 263/4637/18 (провадження № 14-126цс20), постановах Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 522/17226/15 (провадження № 61-1439св20), від 12 лютого 2021 року у справі № 214/2502/16 (провадження № 61-12948св19), від 29 січня 2020 року у справі № 761/3894/18 (провадження № 61-1171св19), від 23 листопада 2020 року у справі № 908/592/19, від 02 вересня 2020 року у справі № 911/936/18, а також вказує на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, зокрема недослідження зібраних у справі доказів і обставин, що мають суттєве значення, і встановлено обставини справи на підставі недопустимих доказів.

Крім того, ОСОБА_4 вказує, що цю справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду, оскільки в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено обґрунтований відвід.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що апеляційну скаргу Херсонського державного університету підписано неуповноваженою особою, у зв`язку з чим були наявні підстави для її повернення. Апеляційну скаргу Херсонської обласної прокуратури подано без надання доказів наявності повноважень прокурора на представництво інтересів держави у цій справі, тому якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то скаргу прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати, а отже, були наявні підстави для закриття апеляційного провадження.

Крім того, судом апеляційної інстанції у постанові не наведено мотивів, на підставі яких рішення суду першої інстанції було скасовано.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

У відзивах на касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , від імені яких діє адвокат Канібор С. І., зазначили, що касаційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

У відзиві на касаційну скаргу Херсонський державний університет зазначив, що касаційна скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, оскільки не містить доказів неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу Херсонська обласна прокуратура зазначила, що касаційна скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, оскільки не містить доводів щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відзиви на касаційну скаргу від інших учасників справи не надходили.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2021 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвали Херсонського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року, від 26 жовтня 2020 року, від 30 жовтня 2020 року, від 09 листопада 2020 року відмовлено на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Херсонського апеляційного суду від 25 травня 2021 року залишено без руху для усунення недоліків.

У серпні 2021 року заявником у встановлений судом строк недоліки касаційної скарги усунуто.

Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Херсонського апеляційного суду від 25 травня 2021 року, відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про зупинення дії постанови Херсонського апеляційного суду від 25 травня 2021 року та зупинення виконання рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 02 лютого 2017 року і витребувано із Скадовського районного суду Херсонської області цивільну справу № 663/1738/16-ц.

У вересні 2021 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_4 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 18 жовтня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і норми застосованого права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції не відповідає зазначеним вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до положень статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду (частина друга статті 423 ЦПК України).

Враховуючи положення пункту 1 частини першої статті 424 ЦПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу (істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи), учасниками справи може бути подано протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування таких обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах (частина сьома статті 429 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами статті 35 і глави 9 розділу III ЦПК України з особливостями, зазначеними у статті 382 цього Кодексу.

Загальні вимоги щодо змісту рішення суду викладено у статті 265 ЦПК України. Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 382 ЦПК України у мотивувальній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, у тому числі, доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції, а також мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу.

У пунктах 8, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, і обов`язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини. У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «…якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»та частиною четвертоюстатті 10 ЦПК УкраїниКонвенція про захист прав людини і основоположних свобод та судова практика Європейського суду з прав людини застосовуються українськими судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine»), заява № 63566/00, § 23).

Однак у справі, що переглядається, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення Скадовського районного суду Херсонської області і направляючи справу до того ж суду для розгляду заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 02 лютого 2017 року за нововиявленими обставинами, не зазначив мотивів його скасування та не надав належної правової оцінки всім аргументам сторін, що є обов`язковим елементом справедливого судового розгляду (стаття 6 Конвенції).

Виходячи зі змісту положень статті 376 ЦПК України, апеляційний суд, встановивши порушення судом першої інстанції норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, повинен скасувати судове рішення та ухвали нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, а не направляти справу до суду першої інстанції для повторного розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Ураховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду вважає, що апеляційний суд не виконав вимоги, передбачені процесуальним законодавством України, щодо встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Зазначений недолік, допущений апеляційним судом, не може бути усунуто при касаційному перегляді справи.

Колегія суддів Верховного Суду не бере до уваги доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про те, що справу розглянуто суддями апеляційного суду, яким було заявлено обґрунтований відвід, з таких підстав.

Заяву ОСОБА_4 про відвід суддів Базіль Л. В., Кутурланової О. В., Орловської Н. В. було обґрунтовувано тим, що зазначеною колегією суддів під час судового засідання 22 квітня 2021 року було прийнято рішення про відмову у зупиненні провадження у цій справі та відкладено прийняття рішення щодо закриття провадження за апеляційною скаргою прокурора.

Однак ці підстави свідчать про незгоду ОСОБА_4 з процесуальними рішеннями, прийнятими колегією суддів, що з огляду на частину четверту статті 36 ЦПК України не може слугувати підставою для відводу судді.

Крім того, наявність у суддів Кутурланової О. В. та Орловської Н. В. родинних зв`язків із особами, які є працівниками Херсонської обласної прокуратури, зважаючи на відсутність у таких працівників повноважень щодо здійснення представництва у судах цивільної юрисдикції, не є обставиною, яка може свідчити про наявність підстав для відводу колегії суддів, та не свідчить про наявність конфлікту інтересів.

Також в частині відводу суддям Кутурлановій О. В., Орловській Н. В. з підстав прийняття ними в складі колегії суддів Апеляційного суду Херсонської області 29 листопада 2016 року судового рішення у справі № 663/1738/16-ц, яким скасовано ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 02 листопада 2016 року про зупинення провадження у справі, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відвід із цих підстав заявлений поза межами строку, визначеного частиною третьою статті 39 ЦПК України.

Крім того, колегія суддів Верховного Суду не бере до уваги доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про те, що апеляційна скарга Херсонської обласної прокуратури подана неуповноваженою особою, з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 45 ЦПК України 2004 року (у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги прокуратурою) з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до частини третьої статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Судом апеляційної інстанції обґрунтовано зазначено, що 16 вересня 2016 року заступник прокурора Херсонської області звернувся до Скадовського районного суду Херсонської області із заявою про вступ в цю справу в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, яке є третьою особою на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору, та Херсонського державного університету, який є позивачем у цій справі.

Таким чином, прокурор вступив за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито в 2016 році за позовом Херсонського державного університету, а не під час апеляційного перегляду судового рішення, обґрунтувавши нагальність його вступу у справу, з метою захисту інтересів держави, що свідчить про наявність у прокурора процесуальних повноважень на оскарження рішення суду першої інстанції.

Висновок за результатами розгляду касаційної скарги

Положеннями пунктів 1, 2 частини третьої статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із частиною четвертою статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Враховуючи, що порушення норм процесуального права допущені судом апеляційної інстанції, то справу необхідно передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду справи суду апеляційної інстанції належить урахувати викладене у цій постанові, надати належну оцінку доводам і запереченням сторін та поданим ними доказам, встановити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, та ухвалити судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.

Щодо вирішення клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду

Відповідно до частини п`ятої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання заявника на необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозахисної практики у подібних правовідносинах не заслуговують на увагу, оскільки правові підстави для такої передачі відсутні, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Херсонського апеляційного суду від 25 травня 2021 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк