У Х В А Л А
про продовження процесуальних строків
18 січня 2021 року Справа № 608/1157/20
Номер провадження2/608/141/2021
Чортківський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючої судді Коломієць Н. З.
з участю секретаря Смаглій О. Р.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача адвоката Манорик Г. Г.,
представника відповідача адвоката Дядика Я. Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чортків заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Дядика Я. Б. про продовження процесуальних строків, -
В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання малолітньої дитини.
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Дядик Я.Б. подав заяву про продовження процесуального строку до 29 січня 2021 року для подання заперечення на відповідь на відзив, оскільки, лише 15 січня 2021 року відповідач отримав відповідь на відзив.
Частиною 1 ст.120 ЦПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
З аналізу ст. 127 ЦПК України вбачається, що у разі коли процесуальна дія не може бути вчинена у межах строку, встановленого законом, суд може продовжити його, з причин, визнаних судом поважними. Продовження процесуального строку надання судом нового строку на вчинення тієї процесуальної дії, яка не може бути з поважних причин вчинена в первісно наданий строк. При цьому слід зазначити, що поважність причини є оціночною категорією і завжди встановлюється за розсудом суду.
У відповідність до п. п. 22-29 рішення ЄСПЛ у справі від 28.03.2006 «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. При цьому правила регулювання строків мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту. Згідно ж усталеної прецедентної практики ЄСПЛ закон повинен бути прогнозованим для учасників провадження.
У зв`язку з вищевикладеним та враховуючи, що неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений судом строк була зумовлена недостатністю часу підготовки заперечення на відповідь на відзив, оскільки відповідь на відзив ОСОБА_2 отримав лише 15 січня 2021 року, суд дійшов висновку про те, що вказані обставини є поважними причинами та відповідачу необхідно продовжити процесуальний строк подання заперечення на відповідь на відзив
Відповідно до ч. 6 ст. 127 ЦПК України, про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.
Керуючись ст. 127 ЦПК України, суд -
Заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Дядика Я.Б. про продовження строку подання заперечення на відповідь на відзив - задовольнити.
Продовжити адвокату Дядику Я.Б. строк подання заперечення на відповідь на відзив до 29 січня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: Н. З. Коломієць