У Х В А Л А

10 вересня 2021 року суддя Подільського районного суду м.Києва Лещенко О. В. , розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником - адвокатом Руденко Сергієм Юрійовичем, про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В :

13.08.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , за результатом розгляду якої 17.08.2021 року було видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 13.08.2021 року.

31.08.2021 року представником заявника - адвокатом Руденко Сергієм Юрійовичем подано заяву щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат сторони позивача - заявника ОСОБА_1 у зв`язку із розглядом справи № 758/11267/21, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 2500 грн.

Дослідивши подану заяву, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви (ч. ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України)

За змістом ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. У випадках, передбачених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали чи видачею судового наказу.

Тобто, варто розрізняти судове рішення, яке може бути викладене у формі рішення, ухвали, постанови чи судового наказу.

Отже, з наведених норм цивільного процесуального права вбачається, що ухвалення додаткового рішення, у передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України випадку, можливе при розгляді справи в порядку позовного провадження, за результатами розгляду якої судом постановляється рішення.

Дійсно, відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

З положення п. 6 ч. 1 ст. 168 ЦПК України також випливає, що при видачі судового наказу у ньому зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Разом з тим, питання щодо судових витрат та їх розподіл у наказному провадженні визначене Розділом II ЦПК України. Так, відповідно до ст. 164 цього Кодексу за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Отже, сплата та стягнення судового збору за подання заяви про видачу судового наказу передбачено відповідними нормами, до того, сама сума є чітко визначеною Законом України «Про судовий збір».

Вичерпний перелік вимог, за якими видається судовий наказ, визначений ч. 1 ст. 161 ЦПК України. Однак серед них відсутня вимога про стягнення витрат на правову професійну допомогу. Водночас вказані витрати входять до предмету доказування по справі, що унеможливлює стягнення їх за правилами наказного провадження, оскільки в наказному провадженні справа розглядається без повідомлення та виклику сторін, а отже боржник по справі позбавлений права довести неспівмірність заявлених заявником вимог про стягнення витрат на правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат. Розмір суми витрат на професійну правничу допомогу визначається безпосередньо стороною та може бути зменшений лише за клопотанням іншої сторони (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України), що в свою чергу позбавляє права боржника на подання відповідного клопотання про зменшення таких витрат у разі доведення їх неспівмірності.

Суд також звертає увагу на те, що заявник на власний розсуд розпорядилась своїми процесуальними правами, звернувшись до суду в порядку наказного провадження, тоді як згідно ч. 2 ст. 161 ЦПК України мала право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в позовному провадженні на свій вибір.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 161, 165, 168, 258, 270 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в ухваленні додаткового рішення в праві за заявою представника стягувача адвоката Руденко Сергія Юрійовича, який діє в інтересах стягувача ОСОБА_1 у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяОлена ЛЕЩЕНКО