справа № 357/2377/21
головуючий у суді І інстанції Цуранов А.Ю.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Зиль Т.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕС.ДІ.СІ.ГРУП" на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕС.ДІ.СІ.ГРУП", треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просила: визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича про стягнення з неї заборгованості за укладеним з ТОВ "Український промисловий банк" кредитним договором № 1277/ФКВ-07 від 11 жовтня 2007 року у сумі 88 593,35 доларів США таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову вказувала, що з метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за указаним кредитним договором ОСОБА_1 11 жовтня 2007 року за договором іпотеки № 1277/Zфквіп-07 передано в іпотеку нерухоме майно - нежиле приміщення в житловій будівлі, загальною площею 132,4 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому, 30.06.2010 року статус нового кредитора набуло ПАТ "Дельта Банк". А в 2019 році право вимоги за кредитним договором відчужено за результатами голландського аукціону ТОВ "ЕС.ДІ.СІ. ГРУП". Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2020 року у справі № 357/10988/19 в задоволенні позову ТОВ "ЕС.ДІ.СІ.ГРУП" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено повністю. Вказане рішення оскаржене. Однак, 15 лютого 2021 року приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 1157, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ЕС.ДІ.СІ.ГРУП" заборгованості в сумі 88 593, 35 доларів США (2 466 438,86 грн.). Після цього, 22 січня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64601098 про виконання вказаного напису. Вважає, що вказаний виконавчий документ підлягає скасуванню, оскільки нотаріус при його вчиненні не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню, в належному повідомленні боржника про суму заборгованості, а також здійснив нотаріальну дію на підставі непосвідченого нотаріально кредитного договору.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, виданий 15 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі № 1157, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕС.ДІ.СІ.ГРУП" заборгованості за кредитним договором в сумі 88593,35 доларів США (2 466 438,86 грн).

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕС.ДІ.СІ.ГРУП" на користь ОСОБА_1 908 грн судового збору.

Не погоджуючись із указаним рішенням товариство з обмеженою відповідальністю "ЕС.ДІ.СІ.ГРУП" подало апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та направити справу для розгляду до Голосіївського районного суду міста Києва.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги указує, що оскаржуване рішення було прийняте з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), у зв`язку з чим підлягає скасуванню із направленням справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

У апеляційній скарзі товариство не погоджується з правом позивача на альтернативну підсудність, передбачену ч. 12 ст. 28 ЦПК України із посиланням на те, що адресою виконання виконавчого напису нотаріуса є адреса її мешкання, оскільки місцем його виконання є місце знаходження виконавчого провадження.

Указує, що у даній справі місцем виконання оспореного виконавчого напису є м. Вишгород Київської області, де було відкрите виконавче провадження, тому позивачем неправильно визначено альтернативну підсудність, а відтак, розгляд справи має відбутись відповідно до загальної підсудності відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України за місцем знаходження стягувача (відповідача), яким є м. Київ, вулиця Казимира Малевича 24, що віднесено до підсудності Голосіївського районного суду міста Києва.

Доводів щодо неправильного вирішення по суті спору апеляційна скарга не містить, тому не є предметом перевірки відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України. Колегією апеляційної інстанції також не встановлено підстав для виходу за межі доводів апеляційної скарги відповідно до ч. 4 указаної статті, оскільки не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

8 листопада 2021 року від позивача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржуване рішення залишити без змін.

У своїх доводах позивач зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про перелік документів та їх зміст, які були подані до заяви про вчинення спірного виконавчого напису, адже витребовувані у приватного нотаріуса документи суду не надано. Разом з цим, наявність справи № 357/10988/19 за позовом ТОВ "ЕС.ДІ.СІ.ГРУП" до позивачки про звернення стягнення на предмет іпотеки та зміст рішення суду у цій справі вказує на те, що заборгованість не є безспірною.

Зазначає, що ніколи не погоджувалась і не погоджується із сумою заборгованості, яка зазначена у написі, вважає, що вона визначена невірно і є завищеною, строк позовної давності пропущено.

Звертає увагу, що рішенням суд у справі № 357/10988/19 встановлено, що вимогу про дострокове повне виконання зобов`язань № 6051 від 7 травня 2010 року, якою банк вимагав достроково повернути весь борг за кредитним договором № 1277/ФКВ-07 від 11 жовтня 2007 року, позивачка отримала 7 травня 2010 року у відділенні ТОВ "Укрпромбанк" № 10 в місті Біла Церква на Соборній площі 1/1. Тож, у виконавчому написі нотаріуса не враховані умови спливу строку давності, який не може перевищувати трьох років з дня виникнення права вимоги.

У судове засідання сторони не з`явились, були належним чином повідомлені про розгляд справи, шляхом направлення судової повістки на електронну адресу (а.с. 183-184).

8 листопада 2021 року від позивача ОСОБА_1 на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В обґрунтування клопотання вказувала, що 9 листопада 2021 року вона буде перебувати на лікуванні та те, що їй необхідно забезпечити право на правову допомогу.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Як убачається із матеріалів справи, позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з наведеними позовними вимогами.

На обґрунтування підсудності позову указаному суду позивач посилалася на положення частини дванадцятої статті 28 ЦПК України, а саме на право подання позову за місцем її проживання та місцезнаходженням її майна, у тому числі іпотечного майна.

Так, зареєстрованим місцем проживання позивача, що також було перевірено судом першої інстанції, є АДРЕСА_2 .

11 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" укладено кредитний договір №1277/ФКВ-07, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався надати, а позивач отримати грошові кошти на загальну суму 93 000 доларів США. Кінцевий строк погашення кредиту 10 жовтня 2022 року.

На виконання вказаного кредитного договору між ТОВ "Укрпромбанк" та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір № 1277/Zфквіп-07 від 11 жовтня 2007 року, за умовами якого останній зобов`язаний іпотекодержателю до 10 жовтня 2022 року повернути кредит у розмірі 93 000 доларів США, сплатити проценти за користування ним у розмірі 14,5 % річних та штрафні санкції у розмірі і у випадках передбачених кредитним договором, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дуднік І.В., зареєстрований в реєстрі за № 6720.

Згідно з п. 1.2 іпотечного договору іпотекодавець передає банку в іпотеку нежиле приміщення в нежитловій будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 132.4 кв. м., і належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 31 травня 2007 року Білоцерківським управлінням житлово-комунального господарства, та зареєстрованого 31 травня 2007 року у Білоцерківському міжміському бюро технічної інвентаризації згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 14747556, реєстраційний номер: 19056618, номер запису: 644, в книзі: 4. Сторони цього договору оцінюють предмет іпотеки у 558 025 грн. (п. 1.3 іпотечного договору).

За загальним правилом частини першої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим у частині дванадцятій статті 28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Позивач у цій справі використала належне їй право вибору суду за правилами альтернативної підсудності, звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за місцем реєстрації свого проживання у АДРЕСА_3 .

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України "Про виконавче провадження".

За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19.

Ураховуючи наведене, доводи апеляційної скарги, що виконавчий напис виконується за територією знаходження приватного виконавця є помилковими, оскільки приватний виконавець має право вчиняти виконавчі дії на всій території України, при цьому, відповідно до положень ч. 2ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", місцем виконання виконавчого документу є не місцезнаходження приватного виконавця, а місце проживання (перебування) боржника або місцезнаходження його майна.

Право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві, а не суду, що цілком узгоджується з п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" від 01 березня 2013 року № 3.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для відкриття провадження у справі та підсудність розгляду цього спору Білоцерківському міськрайонному суду Київської області, що узгоджується з правилами ЦПК України.

Позов подано до суду за місцем виконання виконавчого напису, за місцем проживання позивача, що відповідає частині другій статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" та частині дванадцятій статті 28 ЦПК України, а тому оскаржуване судове рішення в частині визначення правил територіальної підсудності позову розглянуто з дотриманням норм процесуального права, є законними та обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновку суду першої інстанцій та ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм цивільного процесуального законодавства, Закону України "Про виконавче провадження".

Доводів щодо неправильного вирішення по суті спору апеляційна скарга не містить, тому не є предметом перевірки відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України. Колегією апеляційної інстанції також не встановлено підстав для виходу за межі доводів апеляційної скарги відповідно до ч. 4 указаної статті, оскільки не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,374,375,381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕС.ДІ.СІ.ГРУП" залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 листопада 2021 року.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба