Провадження № 2/161/3967/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пахолюка А.М.,

при секретарі - Будько І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свій позов обґрунтовує тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 23 травня 2017 року.

Від спільного подружнього життя у сторін народилось двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що відповідач не дбає про матеріальний стан дітей. Також зазначає, що на даний час не має можливості в повній мірі забезпечити належний рівень проживання для дітей. Добровільно домовитися про сплату аліментів їй не вдалося.

Просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/2 частини всіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Позивача до початку судового засідання подала заяву про уточнення позовних вимог, а саме: просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн., справу просить слухати у її відсутності.

Відповідач до початку судового засідання подав заяву про слухання справи у його відсутності, зазначив, що з позовними вимогами згідний частково, а саме: сплачувати аліменти на дітей в розмірі 3500 грн.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності осіб, що не з`явилися по наявним матеріалам справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.4).

Від спільного подружнього життя у сторін народилось двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5-6).

Відповідно до свідоцтва про народження дітей вбачається, що ОСОБА_2 являється батьком дітей (а.с. 5-6).

Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідачем не надано суду доказів щодо наявності на його утриманні інших дітей тощо.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, те, що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, а також визначений Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 3 500 грн. до досягнення кожною дитиною повноліття.

Доводи позивача щодо наявності у неї витрат на утримання дітей в розмірі 4 000 грн. в місяць на дітей, не підтверджені належними і допустимими доказами.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають до часткового задоволення.

Згідно положень ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 908,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 28, 77, 81, 263-265, 280-284, 288, 354, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст. 77, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в користь ОСОБА_1 - аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі - 1750 (одна тисяча сімсот п`ятдесят) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.09.2021 року.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в користь ОСОБА_1 - аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі - 1750 (одна тисяча сімсот п`ятдесят) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.09.2021 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в дохід держави суму в розмірі 908(дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. судового збору.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 10 листопада 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк