КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 362/11/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1583/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Кузьмич Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та збитків за кредитним договором,

за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2017 року, ухваленого під головуванням судді Кравченко Л.М.,-

встановив:

У січні 2016 року ТОВ «Порше Мобіліті» звернулося до суду із названим позовом.

З урахуванням уточнень, просило стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованість за кредитним договором № 50006063 від 03 грудня 2012 року, яка складається з основної суми заборгованості в розмірі 681 143 грн 42 коп.; збитків в розмірі 121 795 грн 38 коп.; штрафу в розмірі 120 791 грн 70 коп., пені в розмірі 1 313 грн 67 коп., трьох процентів річних в розмірі 392 грн 36 коп.; інфляційних втрат в розмірі 1 124 грн 73коп., а всього 926 561 грн 26 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість.

19 травня 2015 року товариством направлено вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату заборгованості. Проте вимога не була виконана.

Крім того ТОВ «Порше Мобіліті» спричинено збитки, до яких відносяться витрати на юридичні послуги, а саме: послуги ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» у розмірі 14 559 грн 22 коп., послуги ТОВ «Юридична фірма «Вернер» в розмірі 12 000 грн 00 коп. Також товариство понесло витрати на страхування предмету застави.

Позивач вважає, що наявні підстави для стягнення в порядку ст. 22 ЦК України реальних збитків в розмірі 26 559 грн 22 коп., внаслідок неналежного виконання зобов`язань.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 24 січня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «Порше Мобіліті» задоволено, рішення суду першої інстанції від 09 червня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» суму заборгованості відповідно до кредитного договору від 03 грудня 2012 року № 50006053 в розмірі 877 660 грн 50 коп., що складається з: основного боргу зі сплати кредиту в розмірі 681 143 грн 42 коп., пені в розмірі 1 313 грн 67 коп., 3% річних у розмірі 392 грн 36 коп., штрафу в розмірі 120 791 грн 70 коп., збитків у розмірі 74 019 грн 35 коп.

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_2 про стягнення збитків у розмірі 21 690 грн 00 коп. та інфляційних втрат у розмірі 1 124 грн 73 коп. відмовлено.

Проведено розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 10 квітня 2019 року постанову Апеляційного суду Київської області від 24 січня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ТОВ «Порше Мобіліті» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, які мають значення для справи.

У судовому засіданні представник ТОВ «Порше Мобіліті» апеляційну скаргу підтримав.

ОСОБА_2 та його представник проти апеляційної скарги заперечили.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів, які свідчать про наявність заборгованості відповідача.

Проте погодитись з такими висновками суду не можна.

Встановлено, що 03 грудня 2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та

ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 50006053.

Сума кредиту: 345 119 грн 13 коп., що еквівалентно 42 180,29 дол. США.

Строк кредиту: 60 місяців.

Процентна ставка: 9,90 %, змінна ставка відповідно до статті 2.3 загальних умов кредитування.

Разова комісія за надання (розміщення) кредиту: 2,50 % від суми кредиту.

Цільове призначення кредиту: придбання автомобіля марки Audi, модель А4 Avant, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1 984 куб.см., рік випуску 2012.

Ціна автомобіля відповідно до договору з дилером в еквіваленті: 60 257,56 дол. США.

Перший внесок за власні кошти в оплату автомобіля здійснено в еквіваленті: 18 077,27 дол. США.

Спосіб надання кредиту: перерахування на рахунок № НОМЕР_2 у банку ПАТ «Діамантбанк».

Згідно п. 1.3 загальних умов кредитування, сторони погоджуються, що кошти у повернення кредиту позичальником відображають справедливу вартість кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання компанією очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, як це погоджено сторонами у кредитному договорі.

Пунктом 1.3.1 умов кредитування, визначено, що розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти на день укладення кредитного договору у графіку погашення кредиту, який є невід`ємною частиною кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі.

Пунктом 3.2.1. умов кредитування, передбачено, що компанія має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання кредитного договору у випадку порушення боржником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини)з повернення кредиту, відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати плати за користування кредитом на строк щонайменше 1 календарний місяць.

Сторонами погоджено графік погашення кредиту.

До кредитного договору укладалися ряд додаткових угод.

03 грудня 2012 року між ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 245002/4098/0001000. 22 листопада 2013 року укладено додаткову угоду№ 1 до договору добровільного комплексного страхування на транспорті.

04 грудня 2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2 укладено договір застави транспортного засобу № 50006053, за умовами якого заставодавець з метою забезпечення виконання зобов`язань заставляє автомобіль Audi, модель А4 Avant, н.з. НОМЕР_3 , 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1 984 куб.см.

Обґрунтовуючи поданий позов, ТОВ «Порше Мобіліті» зазначило, що з квітня 2015 року ОСОБА_2 почав порушувати умови кредитного договору щодо виплати щомісячних платежів.

19 травня 2015 року товариством направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості. Вимога отримана позичальником, проте не виконана.

Станом на 17 серпня 2016 року (дата складання заяви про збільшення позовних вимог) заборгованість за кредитним договором № 50006053 складається з:

- сума кредиту, яка підлягає поверненню 24 369, 43 дол. США, що еквівалентно 611 672 грн 69 коп.;

- відсотки за користування кредитом за період з 01 червня 2015 року по 17 серпня 2016 року у розмірі 69 470 грн 73 коп.;

- відшкодування страхового платежу на підставі п. 5.6 договору за період з січня 2015 року по липень 2016 року у розмірі 100 037 грн 38 коп.;

- витрати відповідно до договору на підставі п. 8.5. договору у розмірі 20 850 грн 00 коп.;

- штраф на підставі п. 8.2 договору у розмірі 69 023 грн 83 коп.;

- штраф на підставі п. 8.4 договору у розмірі 51 767 грн 87 коп;

- пеня у розмірі 1 313 грн 67 коп.;

- 3% річних за невиконання грошових зобов`язань у розмірі 392 грн 36 коп.

- інфляційні втрати у розмірі 1 124 грн 73 коп.;

- реальні збитки у розмірі 21 690 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Положенннями ст. 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Згідно ст. 559 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Вирішуючи спір, суд неврахував вищенаведені вимоги закону, та не встановив усі фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, на підтвердження позовних вимог ТОВ «Порше Мобіліті» надало: належним чином засвідчені копії рахунків-фактури та платіжних доручень; зведену облікову виписку з рахунку клієнта.

Розмір заборгованості, період та порядок її обрахування за кожним видом нарахувань за кредитом чітко та повно відображено в тексті позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач будь-якими допустимими засобами доказування не спростував наявність заборгованості за кредитним договором.

Київським апеляційним судом було задоволено клопотання ОСОБА_2 про призначення судово-економічної експертизи.

На виконання ухвали суду судовим експертом Морозовою О.С. надано висновок експерта № 5/07-21, згідно якого експерт зазначив про неможливість встановлення ним суми боргу ОСОБА_2 за кредитним договором № 50006053 від 03 грудня 2012 року станом на 17 серпня 2016 року в межах наданих на дослідження документів.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Експертний висновок колегія суддів не бере до уваги, оскільки він не дає можливості встановити дійсні обставини справи та вирішити спір, який виник між сторонами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що у позичальника існує заборгованість перед ТОВ «Порше Мобіліті», яка підлягає стягненню.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що автомобільAudi А4, н.з. НОМЕР_3 , 2012 року випуску, перебуває у власності та користуванні відповідача.

Станом на 17 серпня 2016 року неповернута сума кредиту за договором складає 24 369,43 дол. США, що становить 611 672 грн 69 коп., за курсом на день збільшення позовних вимог.

Вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» про стягнення процентів, нарахованих після дострокового стягнення кредитних коштів, задоволенню не підлягають, оскілки право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимогипро дострокове стягнення кредиту, оскільки пред'явленням такої вимоги товариство змінює строк кредитування.

Отже, після направлення у травні 2015 року вимоги про дострокове повернення кредиту, ТОВ «Порше Мобіліті» втратило можливість нараховувати проценти.

Відтак вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом за період з 01 червня 2015 року по 17 серпня 2016 року у розмірі 69 470 грн 73 коп. є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Пунктом 5.5. умов кредитування передбачено, що в тому випадку, якщо позичальник у порушення пункту 5.5. цього кредитного договору не укладе договір страхування або якщо укладений договір страхування не буде чинним з будь-яких причин, компанія на власний вибір укладе такий договір страхування від власного імені або від імені позичальника та здійснить сплату страхових платежів, передбачених таким договором страхування, на користь страхової компанії відповідно до умов, передбачених цими загальними умовами кредитування. Позичальник надає згоду і доручає компанії здійснити від імені і за рахунок позичальника сплату страхових платежів на користь страхової компанії. Позичальник компенсує компанії витрати, понесені останньою у зв'язку із виконанням даного доручення/укладанням договору страхування від власного імені та сплатою страхових платежів, в порядку, передбаченому пунктом 1.7 цього договору.

Оскільки, починаючи з квітня 2015 року, позичальником були порушені вищенаведені зобов`язання, ТОВ «Порше Мобіліті» самостійно здійснило страхові платежі на загальну суму 83 421 грн 15 коп. без ПДВ, а тому позичальник повинен компенсувати їх товариству.

Сплата страхових платежів підтверджується наданими позивачем рахунком-фактурою та платіжними дорученнями.

З відповідача також підлягає стягненню в порядку ст. 625 ЦК України 3 % річних в розмірі 392 грн 36 коп. Позовні вимоги в частині стягнення інфляції слід залишити без задоволення, оскільки сторони уклали договір кредиту у валюті долар США.

Пеня за період з квітня 2015 року по грудень 2015 року у розмірі 1 313 грн 67 коп. підлягає стягненню з відповідача за порушення п. 8.1 кредитного договору.

Вимоги позивача про стягнення штрафів на підставі п. 8.2 та п. 8.4 договору, та витрат на підставі п. 8.5 задоволенню не підлягають, оскільки їх нарахування та одночасне нарахування пені за один і той самий вид порушення кредитного зобов`язання є фактично застосуванням подвійної відповідальності.

Позовні вимоги про стягнення витрат на юридичну допомогу ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» не є збитками і не підлягають відшкодуванню на підставі ст. 22 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що вимоги про відшкодування витрат ТОВ «Порше Мобіліті» за послуги ТОВ «Юридина фірма Вернер» у розмірі 10 000 грн без ПДВ (12 000 грн з ПДВ), задоволенню не підлягають, оскільки у порушення вимог цивільного процесуально кодексу, позивачем не надано доказів на підтвердженнявитрат на правничудопомогу.

Висновки суду про недоведеність позовних вимог є помилковими та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 09 червня 2017 року постановлено з неповним з`ясування обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог ТОВ «Порше Мобіліті».

В порядку розподілу судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» підлягає стягненню судовий збір за подання позову в розмірі 10 451 грн 61 коп., за подання апеляційної скарги в розмірі 11 496 грн 79 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та збитків за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»заборгованість за кредитним договором № 50006053 від 03 грудня 2012 року в розмірі 696 799 грн 87 коп., з яких: сума кредиту (залишок) в розмірі 24 369,43 дол. США, що становить 611 672 грн 69 коп., за курсом станом на день збільшення позовних вимог, витрати, понесені у зв`язку із виконанням договору страхування в розмірі 83 421 грн 15 коп., 3 % річних в розмірі 392 грн 36 коп., пеня у розмірі 1 313 грн 67 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» судовий збір за подання позову в розмірі 10 451 грн 61 коп., за подання апеляційної скарги в розмірі 11 496 грн 79 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 22 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко