Справа № 334/1334/21
Провадження № 2/331/2357/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м.Запоріжжя Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі

головуючого судді Солодовнікова Р.С.,

при секретарі судового засідання Чуйко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвокат Ковтун В.І.,

представника відповідача - адвоката Кравченко О.В.,

встановив:

До Жовтневого районного суду м.Запоріжжя 05.08.2021 надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач), про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сторони з квітня 2017 року спільно не проживають, відповідач з травня 2019 року не сплачує аліментів на утримання спільної неповнолітньої дитини.

Посилаючись на вищенаведені обставини, позивач просить на підставі ст.ст.180-184 Сімейного Кодексу України (далі СК) ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь щомісячно аліментів на утримання неповнолітньої дитини в сумі 2000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття.

Відповідачем 02.09.2021 надана заява про долучення документів про майновий стан і стан здоров`я платника аліментів.

Представником позивачем - адвокатом Ковтун В.І. подано 04.11.2021 заперечення на клопотання відповідача про долучення документів, які на думку представника позивача подані з порушенням вимог ч.3 ст.83 ЦПК. У поданому клопотанні адвокат Ковтун В.І. просить не приймати до розгляду надані відповідачем докази.

Суд прийшов до висновку, що заперечення є необґрунтованими, оскільки докази подані відповідачем у строк встановлений судом для подання відзиву, тобто не пізніше 15 днів з дня отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Позивачем 04.11.2021 подані докази щодо стану здоров`я дитини і витрат на її утримання, які прийняті судом на підставі ч.8 ст.83 ЦПК України.

Позивач і її представник в судовому засіданні на позовних вимогах наполягали. Аліменти просять стягнути в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень.

Позивач вважає 2000 гривень достатньою сумою аліментів на дитину з однієї сторони. Також пояснила, що відповідач окрім офіційного доходу (пенсії), також має неофіційний дохід - працює в таксі, доход за тиждень складає близько 8000 гривень, однак зазначені обставини довести в суді не може. Відповідач проживає з батьками, які оплачують житлово-комунальні послуги. За останні три місяця до судового засідання, відповідач добровільно сплачував їй аліменти в сумі 860 гривень щомісячно. Спільна дитина сторін має зареєстроване місце проживання з батьками відповідача, які іноді надають допомогу. Відповідач періодично спілкується з дитиною, останнього разу 18.11.2021 на день народження дитини подарував подарунок. Позивачу невідомо про наявність у відповідача майна на праві власності.

Представник відповідача - адвокат Кравченко О.В. в судовому засіданні пояснила, що заперечує проти позову щодо розміру аліментіві щодо обставин несплати відповідачем аліментів, про що вказано у позові. Зазначила, що відповідач щомісячно сплачує позивачу аліменти в сумі 860 гривень. Має третю групу інвалідності через захворювання ендокринної системи, має захворювання очей. Група інвалідності робоча, відповідачу дозволена легка праця. Відповідач проживає з батьками, які взяли на себе витрати на його лікування. З урахуванням доходів відповідача, вважає допустимим розмір аліментів в сумі 1000 гривень.

З`ясував думку сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд прийшов до наступних висновків.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Сторони проживали разом і перебували в незареєстрованому шлюбі близько 10 років, з квітня 2017 року проживають окремо.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дитина - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 24.11.2016 року Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Сторонами не заперечується, що спільна дитина сторін проживає разом із матір`ю - позивачем у справі.

Між сторонами існувала домовленість щодо виховання і утримання дитини, однак позивач вважає, що відповідач не виконує свої обов`язки як батько дитини.

Відповідно до ст.51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки утримання дитини є обов`язок обох батьків, дитина проживає з позивачем, яка її утримає, а тому відповідач повинний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх спільної дитини.

Згідно зі статті 181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК).

Позивач на підтвердження своїх доходів і матеріального стану дитини, у встановленому порядку докази суду не надала.

Відповідно до довідки від 26.08.2021 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відвідує дошкільний навчальний заклад (дитячий садок) №83 «Чижик» з 02.09.2019 року. Дитина доглянута, охайно одягнута. Мати забезпечує дитину усім необхідним для перебування в дошкільному навчальному закладі, приводить і забирає дитину. Батько дошкільний заклад не відвідує, із вихователями не спілкується.

Позивачем здійснені витрати на харчування дитини у дитячому садку з квітня по жовтень 2021 року в загальній сумі 2624,22 гривень.

Позивач із дитиною проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором позички (безоплатного користування житлом) від 01.05.2017. Квартиру позивачу надала у безоплатне користування її мати - ОСОБА_4 , 1958 року народження.

На підтвердження витрат на утримання житла позивачем надані рахунку за надання послуг з централізованого гарячого і холодного водопостачання, поводження з побутовими відходами, централізованого опалення, розподілу газу, відповідно до яких споживач за адресою: АДРЕСА_1 має заборгованості з наданих житлово - комунальних послуг. Докази понесення витрат на житлово - комунальні послуги позивачем не надані.

Позивачем складена таблиця витрат на дитину на рік, відповідно до якої на утримання дитини у віці 5 років приблизно виходить загальна сума за 1 рік від 111383 грн до 126653 грн.

Відповідно до медичних документів, дитині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 при народжені поставлений діагноз: Серозний менінгіт. Гіпоксично-ішемична енцефалопатія. Церебрастенічний синдром. Судомний синдром в анамнезі.

На теперішній час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлений діагноз: Астено-неврологічний сіндром. Порушення експресивного мовлення. Рекомендовані заняття з логопедом, лікарський контроль 1 раз на рік, що підтверджується відповідними медичними документами.

На підтверджено свого матеріального стану і стану здоров`я відповідачем надані наступні документи:

Відповідач надав копію трудової книжки, яка містить останній запис про його трудову діяльність з 01.09.2020 по 22.12.2020 на посаді кур`єра господарського відділу ТОВ «Аптека низьких цін». Звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП.

Відповідно до Довідки Головного пенсійного фонду України в Запорізькій області від 26.08.2021 №155, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку у відділі обслуговування громадян, отримує пенсію по інвалідності, визнаний особою з інвалідністю 3 групи загального захворювання з 28.12.2020 по 31.12.2021.

За довідкою про доходи ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності з січня 2021 по серпень 2021 року в сумі 1769 грн щомісячно, останні місяці в сумі 1854 грн щомісячно в загальній сумі за цей період отримав 14322 гривень.

Згідно із довідкою до акта огляду МСЕК від 28.12.2020 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлена третя група інвалідності загального захворювання на строк до 01 січня 2022 року. За довідкою ОСОБА_2 може виконувати легку фізичну працю неповний робочий день.

Відповідачу з 2017 по 2020 рік встановлені діагнози: ендокринна офтальмопатія, панкреатит, діффузнотоксичний зоб 3 ст., тиреотоксикоз, що підтверджено медичними документами.

Відповідно до ст.184 СК суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.2-3 ст.182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Законом "Про Державний бюджет України на 2021 рік", з 1 липня 2021 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений в сумі 2013 грн.

З огляду на встановлений законом розмір прожиткового мінімуму, враховуючи положення ст.182 СК, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину до 6 років не може бути меншим - 1007 гривень, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину такого же віку становить - 2013 гривень.

Позивач просить встановити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, тобто на рівні прожиткового мінімуму для дітей до 6 років, що відповідно до ст.182 СК становить мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, який може бути присуджений судом тільки у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Дослідивши відомості про доходи відповідача, які становлять 1854 гривень щомісячно від отримання пенсії по інвалідності, суд прийшов до висновку про недостатність доходу ОСОБА_2 для встановлення мінімального рекомендованого розміру аліментів на рівні прожиткового мінімуму для дітей до 6 років в сумі 2000 гривень, оскільки такий розмір аліментів фактично перевищує розмір доходів платника аліментів, без врахування витрат відповідача на життя.

Відповідно до статті 76 ЦПК, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків.

Згідно із статті 77 ЦПК,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом не встановлено і сторонами не доведено належними і допустимими доказами про наявність у відповідача інших доходів, витрат, що перевищують його заробіток (дохід), наявності на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, перебування на утриманні осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів.

Подана позивачем таблиця витрат на дитину на рік встановлює ймовірний розмір витрат на дитину і по суті є припущенням позивача, а тому не може враховуватись судом при визначенні розміру аліментів.

Судом встановлено, що відповідач є інвалідом третьої групи, за медичними показниками здатний виконувати легку фізичну працю в неповний робочий день, однак офіційно не працевлаштований. Відповідач забезпечений житлом, проживає разом з батьками, має незадовільний стан здоров`я, отримує від батьків допомогу на лікування. Відповідач інших осіб на утриманні не має.

Позивач працює в школі - інтернат на посаді соціального педагогу, що сторонами у поданих заявах по суті справи не заперечується.

Дитина має незадовільний стан здоров`я, має захворювання неврологічного характеру, а також порушення мовлення, потребує заняття з логопедом і щорічний лікарський контроль.

Відповідач визнає обов`язок сплачувати аліменти на утримання дитини, предметом спору є розмір аліментів, який відповідач прохає зменшити до 1000 гривень щомісячно.

З огляду на незадовільний стан здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який має третю групу інвалідності, житлом забезпечений, отримує допомогу від батьків на лікування, має можливість працевлаштування за станом здоров`я, а також відсутність у нього інших утриманців, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати спільних дітей, суд вважає, що розмір аліментів на утримання дитини сторін необхідно встановити на рівні - 1200 гривень щомісячно, що має бути, з урахуванням вищевикладених обставин, необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Разом з тим, розмір аліментів у твердій грошовій сумі 1200 гривень, відповідно до ч.2 ст.184 СК щорічно до повноліття дитини підлягає індексації відповідно до закону.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, такими, що відповідають переліченим нормам закону. Суд, виходячи із встановлених обставин справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до положень ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позов був пред`явлений до суду вперше 24.02.2021 року, тому з цього дня суд повинен стягнути аліменти на користь позивача.

Оскільки суд задовольняє позов ОСОБА_1 , яка звільнена від сплати судових витрат при поданні позову, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 908 грн згідно із Законом України «Про судовий збір».

На підставі ст.ст. 12, 13, 79, 141, 211, 223, 258, 259,264, 265ЦПК України, ст.200 СК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно, починаючи з 24 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Вступна та резолютивна частини рішення постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 19.11.2021.

Повний текст рішення складений 23.11.2021.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя Р.С. Солодовніков