Справа №442/7393/21
Провадження №2/442/1510/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Грицай М.М.,
секретаря Антоненко В.О.,
з участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.
Позов мотивує тим, що 30.12.2011 уклала шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрували у виконавчому комітеті Броницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області. Вказує на те, що однією сім`єю вони проживали орієнтовно 1,5 роки. У січні 2013 року відповідач був засуджений за зґвалтування та відбував покарання у виправній колонії №40 в м.Дрогобич. У червні 2018 року, після відбуття покарання, він повернувся додому. Однак, відносини стали нестерпними, а тому кожен почав проживати окремим життям. У подружжя відсутні спільні діти і спільне майно, примирення та збереження шлюбу неможливе.
У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, вказала, що з квітня 2019 року з відповідачем не проживає, має намір створити нову сім`ю, і, наскільки їй відомо, відповідач також перебуває у відносинах з іншою дівчиною. Категорично заперечує проти примирення, оскільки переконана, що збереження шлюбу неможливе.
Відповідач у судове засідання не з`явився і не повідомив суду про причини неявки, хоча належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 (після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб 30 грудня 2011 року у Виконавчому комітеті Броницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис № 03.
Стаття 51 Конституції України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Аналогічні приписи викладені у статті 24 СК України, у якій, серед іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Ч. 3, 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до частини 2 статті 104 цього ж Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Статтею 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до змісту пункту 10 постанови пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Таким чином, беручи до уваги те, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, та забезпечення державою принципу свободи шлюбу та принципу свободи розірвання шлюбу, з урахуванням того, що матеріалами справи встановлено, що сторони протягом тривалого часу не проживають разом, не ведуть спільного господарства, тобто фактично припинили шлюбні відносини, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, яка скористалась своїм правом на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 264, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 30 грудня 2011 року Виконавчим комітетом Броницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, актовий запис № 03.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 908 грн (дев`ятсот вісім гривень) сплаченого судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.11.2021.

Суддя Марія Грицай