Провадження № 2/712/3163/21
У Х В А Л А

12 листопада 2021 року Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ПИРОЖЕНКО С.А. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області ЧУПИС Тетяна Петрівна, Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ГРИСЮК Олена Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовомпро визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 95552, вчиненого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., 15 липня 2021 2021 року.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається на особу, яка зверталася за виконавчим написом.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.08.2019 року винесеній за результатами розгляду справи № 519/77/18.

Частиною 12 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

З матеріалів позовної заяви убачається, що позивач обрав альтернативну підсудність, відповідно до положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України за місцем виконання виконавчого напису, в обґрунтування чого зазначив, що виконавчий напис виконується приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Отже, згідно копії паспорта позивача, зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 є: АДРЕСА_2 .

Матеріалами справи встановлено, що Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Черкаси Чупис Т.П. від 29 вересня 2021 року в межах виконавчого провадження № 66749967 звернуто стягнення на заробітну плату боржника. Так, у вказаній постанові зазначено, що боржник отримує дохід у Комунальному підприємстві «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Бидгощська 13, що територіально відноситься до юрисдикції Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Таким чином, подаючи позов до Соснівського районного суду м. Черкаси, позивач помилково виходив з того, що місцем виконання виконавчого напису є місцезнаходження офісу приватного виконавця, яке відноситься до територіальної юрисдикції Соснівського районного суду м. Черкаси та не враховано вчинення виконавчих дій за місцем отримання доходу (заробітної плати) боржника.

Враховуючи предмет та підстави позову, беручи до уваги, що заявлені позовні вимоги полягають у визнанні виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а Соснівському районному суду м. Черкаси дана позовна заява, як за правилами ч.2 ст.27 ЦПК України, так і за правилами ч. 12 ст. 28 ЦПК України територіально не підсудна, це позбавляє Соснівський районний суд м. Черкаси права відкрити провадження по справі, не порушуючи правил підсудності.

Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Вирішуючи питання про передачу справи за підсудністю суд враховує, що при поданні позовної заяви позивач обрав альтернативну підсудність справи за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, відповідно до положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України, та приходить до висновку, що справу слід передати на розгляд до Придніпровського районного суду міста Черкаси за місцем виконання виконавчого напису місцем отримання доходу боржника.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

За таких обставин, відповідно до ст. 31 ЦПК України, дану цивільну справу необхідно передати за підсудністю до Придніпровського районного суду міста Черкаси відповідно до ч.12 ст.28 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. ст. 27-28, 31, 258 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Передати справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області ЧУПИС Тетяна Петрівна, Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ГРИСЮК Олена Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню на розгляд до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: