Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2021 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю секретаря Килинчук Л.Л., позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 29.08.2020 року вона уклала шлюб з відповідачем, у шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Спочатку сімейне життя складалось добре, але останнім часом між ними виникають сварки та суперечки, що призвело до окремого проживання один від одного з початку червня 2021 року. Крім того, між ними також виникають суперечки і щодо належного її матеріального утримання, як дружини та матері спільної малолітньої дитини. І щоб уникнути цих суперечок як зараз, так і в подальшому, вона вимушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. На даний час вона не має можливості працювати внаслідок догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, і з цих підстав вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідач є працездатною особою, але місце офіційного працевлаштування та розмір його доходу їй не відомі; у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, хронічних захворювань не має; на утриманні інших дітей та непрацездатних батьків також не має; не зобов`язаний до сплати коштів по іншим виконавчим листам (судовим наказам); має у власності три квартири, щодо наявності іншого нерухомого майна, банківських вкладів, цінностей їй нічого не відомо.

Позивачка у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, хронічних захворювань не має; має у власності квартиру, іншого нерухомого майна, банківських вкладів та цінностей не має. Від попередніх стосунків має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Їхня спільна дитина з відповідачем, на даний час має задовільний стан здоров`я та будь-яких хронічних захворювань не має.

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання, як дружини, з якою проживає дитина у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14.09.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що з липня 2021 року проживають з відповідачем окремо, шлюб не розірвано, бо дитині не виповнилося одного року. З 26.09.2021 року вона працює, заробітну плату ще не отримувала, її оклад становить 6900,00 грн., вона 2 дні працює і 2 дні вихідна, дитина під час вихідних перебуває з нею, а коли вона на роботі, дитина знаходиться з батьком, який її в цей час утримує. Також вона отримує допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. щомісячно та аліменти на утримання старшої дитини і відповідач, відповідно до судового наказу, сплачує аліменти на її користь на утримання їхньої спільної дитини. Стан здоров`я її та дитини нормальний. У неї є квартира, іншого майна у власності, в тому числі банківських вкладів немає. Оскільки вони живуть окремо, тому вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на її утримання, оскільки їй треба сплачувати комунальні послуги, купувати продукти харчування, а це недешево. Відповідач приймає участь в утриманні дитини, поки дитина у нього він забезпечує її харчуванням та належним доглядом.

Відповідач позов не визнав, пояснив, що дружина працює, а він перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітній, сплачує аліменти на утримання спільної дитини. З 24.07.2021 року вони не проживають разом, він приймає участь у вихованні дитини та утриманні дитини. Коли позивачка на роботі, дитина знаходиться у нього два дні, потім два дні у позивачки, при цьому він купує харчування та здійснює догляд за дитиною. З квітня 2021 року він отримує допомогу по безробіттю, на даний час розмір цієї допомоги складає 8838,00 грн., інших доходів не має. Має у власності квартиру в якій проживає, автомобіля, банківських вкладів, земельних ділянок не має. Працював на комбінаті майстром, звільнився 09.04.2021 року за згодою сторін. Можливості надавати матеріальну допомогу позивачці на даний час не має. Інших утриманців не має. Дитина проживає порівну з ним та з дружиною і поки дитина з ним, він її утримує за власний рахунок, 25.10.2021 року дитині виповниться 9 місяців .

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Так, факт наявності у сторін малолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , згідно якого останній народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . (а.с.4)

Факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно якого 29.08.2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 ». (а.с. 3)

З відомостей з державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, виданої головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, слідує, що ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2021 року по 2 квартал 2021 року отримала за вказаний період дохід в виді соціальних виплат в розмірі 17803,00 грн. та у вигляді заробітної плати в розмірі 250,00 грн. (а.с.6)

Відповідно до довідки, виданої УСЗН ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області за вих. № 471 від 26.08.2021 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та отримує державну соціальну допомогу при народженні дитини з 01.02.2021 року до 01.02.2024 року. (а.с.7)

Згідно ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч.4 ст.84 СК України, право на утримання вагітна жінка, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 29.08.2020 року перебувають у шлюбі та є батьками малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сторони проживають окремо, дитина проживає однаково часу як з матір`ю, так і з батьком, враховуючи графік роботи матері, і в цей час дитина проживає та перебуває на повному утриманні батька відповідача ОСОБА_2 , який не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний та сплачує аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), і вказані обставини позивачкою в судовому засіданні не заперечуються.

Таким чином, оскільки дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає не тільки з матір`ю, але і з батьком, порівну часу з кожним із батьків, відповідач не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітній, сплачує на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу) та за власні кошти утримує дитину в період проживання з ним, а позивачка працює, отримує сталий дохід та соціальні виплати на дитину, суд дійшов висновку, що позивачкою поза розумним сумнівом не доведено, що відповідач може надавати їй матеріальну допомогу, що є обов`язковою умовою для стягнення аліментів на утримання дружини відповідно до вимог ч.4 ст.84 СК України, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка при подачі заяви звільнена від сплати судового збору, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. слід віднести на рахунок держави.

На підставі ст. ст. 84, 182 СК України і керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 206, 247, 263- 265, 268, 279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - відмовити.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25 жовтня 2021 року.

Головуючий - суддя: підпис А.А.Борцова