ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1353/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя - доповідач), Грох Л.М., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю : позивача та представника відповідача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/18616/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2021 року в складі судді Салоїд Н.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» про визнання незаконною вимоги про заборгованість.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконною вимогу КП «Хмельницьктеплокомуненерго» про стягнення заборгованість за послуги з опалення в сумі 7003 грн 09 коп, станом на 01 червня 2019 року.

На підтримання заявлених позовних вимог позивач посилався, що він є споживачем житлово-комунальних послуг, а тому з метою отримання субсидії із запровадженням монетизації 25 травня 2019 року звернувся до Управління праці та соціального захисту населення з питання призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг на неопалювальний період з 01 травня 2019 року, проте йому відмовлено у призначенні субсидії на вказаний період, у зв`язку із заборгованістю з оплати комунальних послуг МКП «Хмельницьктеплокомуненерго». Після звернення до МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» 01 липня 2019 року йому видано довідку про наявну у нього заборгованість з теплопостачання, станом на 01 червня 2019 року, яка становить 7003 грн 09 коп. Позивач вказував, що з таким розрахунком він не погодився, і вважає, що така вимога комунального підприємства є незаконною, оскільки у розрахунок суми цієї заборгованості включені послуги з опалення та гарячого водопостачання до 01 червня 2016 року, тобто поза межами строку позовної давності. Крім того, в період з 01 червня 2016 по грудень 2017 року субсидія була повернута до бюджету, а тому не може бути заборгованістю, проте згідно довідки (21 строка) кількість спожитої гарячої води становила 508 м.куб. та з наростаючим підсумком (строка 39) 605 м.куб. спожитої у грудні. Відтак повернуті до бюджету 1499 грн. не можуть вважатися заборгованістю, таким чином відповідач невірно нарахував йому розмір заборгованості, оскільки включив до цієї суми заборгованість яка існувала до 2015 року в сумі 3541,36 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 не погодився з таким рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, вважає рішення незаконним та необґрунтованим, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи. Так суд не прийняв до уваги, що судовий наказ про стягнення заборгованості в сумі 3541,36 грн, скасований, оскільки ця сума була оспорюваною, тому справа підлягала розгляду в порядку позовного провадження, а відповідач незаконно зарахував вказану суму до загальної заборгованості. Таким чином, встановлена судом обставина про існування боргу саме в сумі 7003 грн 09 коп не була доведена в ході розгляду справи, оскільки судом не досліджувався Договір про надання послуг з теплопостачання, не встановлено чи взагалі він підписувався споживачем, не досліджені квитанції про сплату, абонентські книжки та показники лічильника.

Тому, ОСОБА_1 просив скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2021 року та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі Договору про надання послуг з теплопостачання від 16 травня 2006 року з МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії.

25 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення з питання призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг на неопалювальний період з 01 травня 2019 року.

Листом Управління праці та соціального захисту Хмельницької міської ради за № 5305 від 03 липня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні субсидії на неопалювальний період з 01 травня 2019 року у зв`язку із заборгованістю з оплати комунальних послуг МКП «Хмельницьктеплокомуненерго».

06 червня 2019 року позивач звернувся із заявою до міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуенерго» щодо перевірки наявної заборгованості за гаряче водопостачання у квартирі, щоб не залишитися без субсидії із запровадженням монетизації.

У відповідь на дану заяву 01 липня 2019 року відповідач повідомив заявника листом за № 337 про те, що його заборгованість зменшилась та становить 7003 грн 09 коп, однак будь-яких вимог до позивача щодо сплати цієї заборгованості в даному листі не заявляв. В матеріалах справи відсутні будь-які інші письмові документи з вимогою відповідачу про сплату даної заборгованості.

За загальними положеннями цивільного законодавства захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За нормами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається з листа МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» за № 337 від 01 липня 2019 року в даному листі лише вказано розмір заборгованості з отриманих послуг в розмірі 7003 грн 09 коп і жодних вимог про заборгованість відповідач позивачу не надсилав.

Отже, вказана інформація викладена у цьому листі не є вимогою про оплату наданих послуг, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків про відмову в задоволенні позову з підстав невірного обрання способу захисту, які не відповідають матеріально-правовим способам захисту права.

При цьому позивач не позбавлений можливості в інший спосіб захистити свої права.

Доводи апеляційної скарги, що судом не встановлено всі обставини справи, невраховано пояснення позивача по фактичним обставинам суд відхиляє так як вказані доводи не спростовують висновків суду про неналежний спосіб захисту порушеного права і в такому випадку суд не може давати оцінку щодо правомірності дій відповідача з нарахування заборгованості.

Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги на вбачається.

При цьому апеляційний суд відстрочив апелянту сплату судового збору до ухвалення апеляційним судом судового рішення по суті спору.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що надані ним довідка про доходи за 2020 рік ГУ ПФУ України в Хмельницькій області та відомості з податкових органів містять тотожні дані щодо його доходу за 2020 рік і враховано одночасно один і той самий дохід, а розмір судового збору перевищує 5% його річного доходу за 2020 рік.

З вказаних документів, не можна зробити однозначний висновок щодо спростування пояснень апелянта.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України ОСОБА_1 слід звільнити від сплати судового збору за подання апеляційної скарги

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2021 року залишити без змін.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 жовтня 2021 року.

Судді А.М. Костенко

Л.М. Грох

Т.В. Спірідонова