Справа № 467/599/21
23.11.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого - судді Кірімової О.М.,
за участю секретаря судового засідання Сіваченко Ю.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою адвоката Рубана Сергія Юрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням
У червні 2021 року адвокат Рубан С.Ю. звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Вимоги позову мотивовано тим, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстрована ОСОБА_2 , 1986 року народження. Відповідач є дочкою позивача, однак більше семи років не проживає та не з`являється у будинку, витрати по утриманню майна не несе, особистих речей відповідача у будинку не має, участі в його ремонті не брав, податки та комунальні послуги не оплачував. Посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку з реєстрації знятись не бажає, внаслідок чого безпідставно зберігає за собою право на користування будинком та порушує право позивача на вільне користування та розпорядження належним їй на праві власності житлом, представник позивача прохав визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 24.09.2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 01.11.2021 року справу призначено до розгляду по суті.
До початку судового розгляду представником позивача надана суду заява про розгляд справи в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав та просив про задоволення позову, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання двічі не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за місцем реєстрації та шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті суду, відзиву по справі та заяви про розгляд справи у його відсутність суду не подав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, з`ясувавши всі обставини справив межах заявлених позовних вимог, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозвязку, керуючись принципом верховенства права, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.
Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме порушене право та з яких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
У відповідності до ч.4 ст 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в ч.2 ст. 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Згідно ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Підстави втрати членом сім`ї власника житла права користування цим житлом передбачені ч.2 ст. 405 ЦК України, згідно з якою член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 08 грудня 1994 року, виданого на підставі рішення виконкому Агрономійської сільської Ради народних депутатів Арбузинського району Миколаївської області 16 березня 1994 року за № 24а є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.6-7).
Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.11) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою позивача ОСОБА_1 .
Як вбачається з довідки Арбузинської селищної ради Миколаївської області № 240 від 24 травня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 станом на 21.05.2021 року зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.8).
Згідно акту про непроживання від 11 січня 2021 року, складений депутатом Арбузинської селищної ради Миколаївської області Анчевої С.І. в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з якого вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 не проживає більше семи років ( а.с.9).
Згідно акту про непроживання від 10 червня 2021 року, складений депутатом Арбузинської селищної ради Миколаївської області Науменко В.М. в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 не проживає більше семи років ( а.с.10).
Згідно довідки Арбузинської селищної ради Миколаївської області №331 від 03 серпня 2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , але станом на 03 серпня 2021 року фактично не проживає за вказаною адресою (а.с.16).
На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач фактично з 2014 року і по день пред`явлення даного позову у спірному будинку не проживає понад 7 років, не є співвласником спірного житлового приміщення та членом його сім`ї, до суду з вимогою про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом вселення не звертався, факт його реєстрації у цьому будинку створює позивачу безумовні перешкоди у володінні та користуванні своїм майном, суд прийшов до висновку про те, що право позивача підлягає захисту шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 2,4,10,12,13,19,76-81,258,259,263-265,268, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву адвоката Рубана Сергія Юрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова