Справа № 349/1312/21
Провадження № 2/349/503/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 листопада 2021 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Могили Р.Г.,

за участі секретаря судового засідання Іванило Т.Є.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 349/1312/21 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У вересні 2021 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Окуневич М.В. звернулася до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" ( далі- ТзОВ "Фінансова компанія управління активами"), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню .

Позов обгрунтуваний тим, що 27 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис за №243149 про стягнення із неї заборгованості в розмірі 11 186 грн 20 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4 000 грн 00 коп. та заборгованості за процентами в розмірі 7 186 грн 20 коп. За вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом стягнуто плату в сумі 25 грн 00 коп. На підставі даного виконавчого напису нотаріуса, державним виконавцем Рогатинського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) Костишин Н.В., 16 серпня 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66508472. Позивач вважає, що оскільки кредитний договір не був нотаріально посвідчений, у приватного нотаріуса не було правових підстав для вчинення виконавчого напису, а тому з цієї підстави просив позов задовольнити.

Відповідач не подав відзив на позов.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 06 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду з викликом сторін .

23 вересня 2021 року представник відповідача директор ТзОВ "Фінансова компанія управління активами" Велікданов С.К. подав заяву про визнання позову.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Окуневич М.В. подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ТзОВ "Фінансова компанія управління активами" явку свого представника в судове засідання не забезпечив, подав заяву про визнання позову, просив розглядати справу у їхній відсутності, а також подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився. З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) від 30 червня 2021 року № 1075/6 діяльність приватного нотаріуса Остапенка Є.М. зупинена у зв`язку з необгрунтованою відмовою нотаріуса надати документи для перевірки організації нотаріальної діяльності, до усунення цієї обставини.

У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 27 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис за №243149 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Фінансова компанія управління активами", заборгованість за кредитним договором № 3339844 від 10 січня 2021 року у розмірі 11 186 грн 20 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4 000 грн 00 коп. та заборгованості за процентами в розмірі 7 186 грн 20 коп, а також витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 25 грн 00 коп.

16 серпня 2021 року державним виконавцем Рогатинського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) Костишин Н.В. відкрито виконавче провадження №66508472 на підставі вказаного виконавчого напису.

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України).

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з пунктом 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Інструкція) вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Так, постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29 червня 1999 року визначено, що для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

В оскаржуваному виконавчому написі не зазначено відомості про нотаріальне посвідчення кредитного договору за яким проведено стягнення, тобто порушено умови вчинення виконавчого напису в частині подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, що є підставою для визнання судом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 1-6 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі №810/795/18 зазначено про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що разом із позовною заявою, в якій допущені описки, адвокатом Окуневичем М.В. було подано договір №71/21 від 27 серпня 2021 року про надання правничої допомоги та копію квитанцію до прибуткового касового ордера від 27 серпня 2021 року на суму 1 000 грн 00 коп.

Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що з врахуванням заявленого представником відповідача клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, визнання відповідачем позову, складності справи та виконаних робіт, принципу співмірності та розумності судових витрат, долучених доказів щодо цих витрат, які підтверджують їх розмір та документальне обґрунтування, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 800 грн 00 коп. судових витрат, понесених у зв`язку розглядом справи в суді .

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, на підставі наведеного, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача половину сплаченого судового збору в розмірі 454 грн 00 коп та зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області повернути позивачу судовий збір в розмірі 454 грн 00 коп, що становить 50 % сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви, згідно квитанції №0.0..1, виданої 30 серпня 2021 року АТ КБ "ПриватБанк".

Керуючись ст.ст.141,142,206, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №243149, який вчинений 27 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", заборгованість за кредитним договором № 3339844 від 10 січня 2021 року в розмірі 11 186 грн 20 коп., та витрат за вчинення виконавчого напису у сумі 25 грн 00 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 454 грн 00 коп. оплаченого судового збору та 800 грн 00 коп витрат на правничу допомогу адвоката, всього 1 254 грн 00 коп.

Зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області повернути позивачу ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн 00 коп , що становить 50 % сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви, згідно квитанції №0.0..1, виданої 30 серпня 2021 року АТ КБ "ПриватБанк".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", , місцезнаходження: м.Ірпінь, вул. Стельмаха,9А, офіс 203, Київська область.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: м. Київ, вул. Мала Житомирська,6/5.

Повний текст рішення складено 11 листопада 2021 року.

Суддя Р.Г. Могила