Справа № 635/4203/21
Провадження по справі № 2/635/2808/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 жовтня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Березовської І.В.,
секретар судових засідань Кондратенко Л.І.,
учасники справи:
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 пред`явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , яким просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Позов мотивований тим, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . належить на праві спільної часткової власності позивачу - 43/100 частин, ОСОБА_4 -7/100 частин, ОСОБА_3 -50/100 частин.В спірному житловому будинку зареєстрований, проте не проживає з червня 2017 року через переїзд до іншої країни відповідач ОСОБА_2 . Позивач заявою від 02 квітня 2021 року звернулась до Відділення поліції №1 Харківського районного управління поліції №2 ГЕНП в Харківські області з проханням перевірити факт мешкання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Працівники поліції надали ОСОБА_1 номер телефону відповідача, однак відповідач не захотів розмовляти з позивачем та заблокував її номер телефону. Позивач зазначає, що відповідач не пояснивши причин, забрав свої особисті речі та покинув житловий будинок, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком він не цікавиться. Перешкод в користуванні житловим будинком ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_3 та будь-які треті особи відповідачу не чинили. Позивачу відомо, що з червня 2017 року відповідач виїхав за кордон до Росії на навчання. Відповідач не знімається з реєстраційного обліку в спірному будинку, тому позивач вимушена самостійно сплачувати комунальні послуги за кількістю осіб і позбавлена можливості вільно розпоряджатися своєю власністю, оформити субсидію. Наразі будинок потребує негайного ремонту, знаходиться в аварійному стані, що і стало підставою для звернення позивача до суду з позовом.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 липня 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив.
Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А. 07 вересня 2011 року за р.№ 6189, ОСОБА_1 (прізвище після розірвання шлюбу ОСОБА_1 ) та ОСОБА_3 придбали житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . в рівних частках кожна.
Рішенням Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2019 року визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на 43/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; за ОСОБА_4 визнано право власності на 7/100 частин зазначеного житлового будинку.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №255280900 від 05 травня 2021 року, право власності на 43/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 зареєстровано за позивачем ОСОБА_1 .

За Інформацією виконавчого комітету Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області №387 від 18 травня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_9 .

Факт реєстрації відповідача ОСОБА_2 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , також підтверджується відомостями, отриманими судом в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області.

Відповідно до Інформації виконавчого комітету Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області №528 від 19 травня 2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_2 , який за даною адресою не проживає з 2017 року.

Згідно акту депутата Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області Карацюба М.В. від 09 серпня 2021 року, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але за вказаною адресою не проживає з 2017 року, місце його проживання на даний час невідоме.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності, якщо він не порушує норм закону, моральних засад суспільства, екологічної ситуації та інтересів інших осіб.

Статтею 41 Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Тобто, за змістом ст. 319 ЦК власник сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто правомочності власника не є безмежними, закон може встановлювати певні обмеження здійснення права власності. Такі обмеження встановлюються з метою забезпечення рівноваги в суспільстві та здійснення майнових прав усіма суб`єктами права.

Отже, правомочності власника та межі здійснення ним прав встановлені законом.

Разом із тим, як вбачається зі змісту ст. 319 ЦК, обмеження права власності не підлягають розширеному тлумаченню.

Закріплений у п. 1 ч. 2 ст. 319 ЦК принцип, відповідно до якого дії власника щодо його майна не повинні суперечити закону, є загальним універсальним обмеженням прав власника.

Відсутність прямої заборони в законі надає власнику широке коло можливостей для здійснення права власності, в той час як заборона на здійснення певних дій є механізмом стримування власника.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме: подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника ( подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач є сином позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова,актовий запис № 471.

Отже, відповідач ОСОБА_2 є членом сім`ї позивача в розумінні ст. 156 ЖК України.

Згідно ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Під час судового розгляду судом встановлено, що відповідач не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 2017 року, перешкод у його проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачем свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено.

Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідача за вищевказаною адресою понад один рік, суду не надано.

Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджала відповідачу у користуванні спірним будинком, в матеріалах справи також відсутні.

Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останньою за подання позовної заяви судовий збір в сумі 908,00 гривень.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серї НОМЕР_2 , виданий 03 лютого 2016 року Харківським РВ ГУДМС України в Харківській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Третя особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України № НОМЕР_5 , виданий 11 серпня 2016 року органом 6351, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 29 жовтня 2021 року.

Суддя І.В. Березовська