ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
____________________________________________________________________________
Провадження №2-з/756/423/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Диби О.В.

за участю секретаря П`яла Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17.06.2021 у вказаній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

27.10.2021 представник позивача - адвокат Дранчук І.Я. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1401 га, кадастровий номер :04:001:4234 за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с/рада Вишеньківська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208; накладення арешту на земельну ділянку площею 0,2272 га, кадастровий номер :04:001:4231 за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с/рада Вишеньківська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208, що належать на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; шляхом встановлення заборони будь-якому нотаріусу та (або) державному реєстратору вчиняти будь-які дії із вказаним нерухомим майном.

Вказав, що позивач звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому просила визнати за нею право власності на частину нерухомого майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя з підстав того, що за час перебування у шлюбі позивачем та відповідачем було придбане майно, яке є необхідність поділити.

Із відкритих джерел позивачу стало відомо, що у провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа №359/2990/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_1 про визнання права власності на майно, за яким позивач, що є рідним братом відповідача ОСОБА_2 , просить визнати за ним право власності на вказані спірні земельні ділянки, придбані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час шлюбу.

Позивач вважає, що відповідач ОСОБА_2 з метою ускладнити або унеможливити виконання рішення, вчиняє дії щодо виведення спірного майна із спільного майна подружжя та в подальшому може відчужити спірні земельні ділянки на користь інших осіб.

Зазначив, що у позивача є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах заяви докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п. 1 та 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено можливість забезпечення позову накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, у своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 13.01.2020 у справі №922/2163/17 Верховний Суд зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Зі змісту поданої заяви фактично убачається, що позивач вважає, що спірякий перебуває на розгляді Бориспільського міськрайонного суду Київської області носить штучний характер і направлений виключно на перешкоджання поділу майна, яке позивач вважає спільним, тому є всі підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Разом із цим суд звертає увагу на те, що наявність іншого судового провадження не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, а можлива ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову не повинна бути перешкодою для вирішення того чи іншого судового спору по суті.

Таким чином, дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1401 га, кадастровий номер :04:001:4234 за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с/рада Вишеньківська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208; накладення арешту на земельну ділянку площею 0,2272 га, кадастровий номер :04:001:4231 за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с/рада Вишеньківська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208, що належать на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; шляхом встановлення заборони будь-якому нотаріусу та (або) державному реєстратору вчиняти будь-які дії із вказаним нерухомим майном, задоволенню не підлягає у зв`язку із тим, що обставини, на які посилається заявник як підстави для забезпечення позову ніяким чином не підтверджені.

Крім того, спір між сторонами по суті не вирішено.

З огляду на положення ч. 1 ст. 151 ЦПК України, дослідивши матеріали поданої заяви, суд вважає, що заява про вжиття заходів про забезпечення позову є не обґрунтованою, тому не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 153, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна - залишити без задоволення;

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після її проголошення суддею.

Суддя О.В. Диба