справа № 361/961/21
провадження № 4-с/361/41/21
У Х В А Л А

27 жовтня 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Удовенко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сірош Альони Василівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання незаконними і скасування постанов, неправомірними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

установив:

У лютому 2021 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сірош А.В., заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання незаконними і скасування постанов, неправомірними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування скарги зазначав, що головний державний виконавець Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сірош А.В. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №63277798 від 13.10.2020 р. та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23.11.2020 р. по виконавчому провадженню №63277798, проте, станом на 13.10.2020 р. вже було відкрито виконавче провадження №61223503 старшим державним виконавцем Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попович А.О. на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.02.2020 р. про стягнення із заявника аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з відповідною індексацією згідно закону на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнення коштів із заявника по виконавчому провадженню №63277798 іншим державним виконавцем є незаконним, а оскаржувані постанова про відкриття виконавчого провадження №63277798 від 13.10.2020 р. та постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23.11.2020 р. є неправомірними, оскільки вищевказаними неправомірними рішеннями допущено стягнення із заявника відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника з перевищенням 50 відсотків заробітної плати, що є порушенням норм чинного законодавства.

Крім того, зазначав, що державний виконавець незаконно зобов`язав заявника рахувати самостійно заборгованість та протиправно не надіслав рекомендованим листом копію постанови про відкриття провадження №63277798 від 13 жовтня 2020 року.

Посилаючись на викладене заявник просив суд визнати незаконними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №63277798 від 13.10.2020 р. та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23.11.2020 р. головного державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сірош А.В. по виконавчому провадженню №63277798, визнати неправомірними дії державного виконавця щодо звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи заявника, а також бездіяльність щодо не надсилання заявнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження №63277798 від 13.10.2020 р. рекомендованим поштовим відправленням, зобов`язати головного державного виконавця усунути допущені порушення та поновити порушені права заявника ОСОБА_1 шляхом повернення йому усіх незаконно стягнутих коштів із заявника.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлялися у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сірош А.В. від 13 жовтня 2020 року відкрито виконавче провадження №63277798 з примусового виконання судового наказу №727/2101/20, виданого 29 вересня 2020 року Шевченківським районним судом м. Чернівці про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстровану в АДРЕСА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04.03.2020 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Також, 23 листопада 2020 року у ВП №63277798 головним державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сірош А.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 .

Постановою старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попович А.О. від 12 лютого 2020 року викрито виконавче провадження №61223503 з примусового виконання виконавчого листа №361/2737/2019, виданого 27 січня 2020 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з відповідною індексацією згідно закону на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з 16.04.2019 р. до 01.12.2026 р., на користь матері дитини ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження», виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

З огляду на викладене, головним державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сірош А.В. порушено вищевказану норму Закону, здійснюючи в окремому виконавчому провадженні стягнення із заявника за судовим наказом №727/2101/20, виданим 29 вересня 2020 року Шевченківським районним судом м. Чернівці.

Відповідно до вимог ст. 446 ЦПК, розділу VI ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За вимогами розділу VIІ ЦПК, щодо судового контролю за виконанням судових рішень, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог п.1 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження», судовий контроль за виконанням судових рішень сторони виконавчого провадження можуть звернутись до суду, що розглянув справу, як суд першої інстанції.

За змістом статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VІІІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 447, 448, 449 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду. Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Заявник зазначав, що 26 січня 2021 року з фотографій матеріалів виконавчого провадження №63277798, які були зроблені представником заявника 26.01.2021 р., останній вперше дізнався про існування виконавчого провадження №63277798, про оскаржувані постанови та бездіяльність суб`єкта оскарження, тобто про порушення прав заявника та 04.02.2021 р. подав до Броварського міськрайонного суду Київської області дану скаргу.

Головний державний виконавець Сірош А.В. у відзиві на скаргу посилається на ст.449 ЦПК щодо строків подання скарги на дії або бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення та на трекінг поштового відправлення постанови про відкриття виконавчого провадження, направленої рекомендованим листом 95 й що боржник отримав дану постанову 22.10.2020 р.

Проте, на підтвердження вказаного не надано до суду опис з вкладенням рекомендованого листа, а відповідно не доведено, що у зазначеному рекомендованому листі була саме постанова про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до ч.3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

Також, відповідно до п.п. 1-3 ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що стягувач подала заяву про примусове виконання судового наказу про стягнення аліментів від 01.10.2020 р. й надала виконавчий документ на виконання, тому саме виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості заявнику.

Крім того, головний державний виконавець Сірош А.В. у відзиві зазначала, що їй було відомо, на підставі відповіді на запит від 29.10.2020 р. №, що заявник отримує офіційний дохід в ТОВ «Автопослуги 300» й виконавець наділена усіма повноваженнями для отримання інформації з відповідних органів про розмір доходу заявника.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дії та бездіяльність головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сірош А.В. є неправомірними, а постанови про відкриття виконавчого провадження №63277798 від 13.10.2020 р. та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23.11.2020 р. є незаконними та підлягають скасуванню.

Щодо решти вимог скарги, суд зазначає, що державний виконавець діє на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог щодо зобов`язання головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сірош А.В. вчинити певні дії.

Статтею 6 Конвенції встановлено, що справедливість судового рішення вимагає аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючі докази, мають обов`язок обґрунтовувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Судом також враховано, що згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - Конвенція, ЄСПЛ відповідно) як джерело права.

ЄСПЛ у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема судів, мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоч пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може різнитися залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоч пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення скарги.

Керуючись Конституцією України, ЗУ «Про виконавче провадження», статтями 260, 447-453 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

ухвалив:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №63277798 від 13.10.2020 р. головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сірош Альони Василівни.

Визнати незаконною та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23.11.2020 р. головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сірош Альони Василівни по виконавчому провадженню №63277798.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сірош Альони Василівни щодо звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 .

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сірош Альони Василівни щодо не надсилання ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження №63277798 від 13.10.2020 р. рекомендованим поштовим відправленням.

В решті скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.С.Сердинський