Справа № 697/2439/18
Провадження № 2/697/32/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді Льон О.М.

за участю секретаря с/з Дрянової Н.В.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідачів - ОСОБА_3

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у м. Канів, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Канівського міського нотаріального округу Стеблина Сергій Вячеславович, про визнання недійсним внаслідок фіктивності договору купівлі-продажу квартири із застосуванням двосторонньої реституції,

ВСТАНОВИВ:

До Канівського міськрайонного суду звернулася ОСОБА_5 (у подальшому після зміни по батькові - ОСОБА_5 ) з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Канівського міського нотаріального округу Стеблина Сергій Вячеславович, про визнання недійсним внаслідок фіктивності договору купівлі-продажу квартири із застосуванням двосторонньої реституції. Свій позов мотивує тим, що вона ОСОБА_5 , є рідною донькою ОСОБА_8 , який згідно запису акта про переміну прізвища, імені, по батькові №20 від 22.10.2003 змінив прізвище, ім`я та по батькові на « ОСОБА_9 ».

Ухвалою Канівського міськрайонного суду від 11.06.2018 відкрито провадження за позовом ОСОБА_5 про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними, визнання договору дарування недійсним, припинення права власності, визнання права власності на спадкове майно та стягнення боргу, де під час підготовчого засідання ОСОБА_2 подав до суду копію договору купівлі-продажу квартири, укладеного між ним та ОСОБА_6 .. При спілкуванні з нотаріусом Стеблиною С.В. повідомляла, що дана квартира є спірною і вона вимушена захищати свої права на спадкове майно в суді, проте, після того як було відкрито провадження у справі відповідач ОСОБА_2 22.06.2018 здійснив правочин по відчуженню спірного майна, тому .на її думку договір купівлі-продажу квартири від 22.06.2018 є фіктивним та не носить реальних наслідків укладення вказаного договору.

Просить суд визнати недійсним внаслідок фіктивності договір купівлі-продажу житлової квартири АДРЕСА_1 від 22.06.2018 з застосуванням двосторонньої реституції та стягнути із ОСОБА_2 на її користь судові витрати та витрат пов`язаних з розглядом справи, що складаються з судового збору в сумі 2545,64 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

30.11.2018 від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовна вимога щодо визнання недійсним внаслідок фіктивності договору купівлі-продажу житлової квартири АДРЕСА_1 , безпідставна та не підлягає задоволенню. Оспорюваний договір купівлі-продажу укладений із дотримання вимог чинного законодавства, відповідачем ОСОБА_6 сплачені кошти за дану нерухомість у повному обсязі. Посилання позивача на вчинення купівлі -продажу як спосіб уникнення відповідальності за борговим зобов`язанням є лише припущенням , за відсутності жодних доказів. Квартира на момент відчуження не була під будь якою забороною щодо відчуження, а наявність позову до суду не перешкоджає реалізації права розпорядження своїм майном, крім випадків передбачених процесуальним законодавством.

30.11.2018 від представника відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_3 надано відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що позовна вимога щодо визнання недійсним внаслідок фіктивності договору купівлі-продажу житлової квартири АДРЕСА_1 , безпідставна та не підлягає задоволенню. Оспорюваний договір купівлі-продажу укладений із дотримання вимог закону, відповідачем ОСОБА_6 сплачені кошти за дану нерухомість, він користується своєю власністю про що зокрема свідчить реєстрація за даною адресою членів його сім`ї. Крім того, 14.11.2018 ним був укладений договір про надання послуг з центрального опалення та договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, що свідчить про реальність укладеного договору та передачу майна від продавця покупцю. Посилання позивача на вчинення купівлі -продажу як спосіб уникнення відповідальності за борговим зобов`язанням є лише припущенням , за відсутності жодних доказів. Квартира на момент відчуження не була під будь якою забороною щодо відчуження, а наявність позову до суду не перешкоджає реалізації права розпорядження своїм майном крім випадків передбачених процесуальним законодавством.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Русакова Г.С. від 16.11.2018 відкрито провадження по справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального підготовчого провадження, призначено підготовче засідання на 20.12.2018 та витребувано докази.

На виконання ухвали Канівським МВДРАЦ ГТУЮ у Черкаській області надано копію актового запису про переміну прізвища, імені та по батькові №20 від. 22.10.2003 на ОСОБА_8 .

20.02.2019 до суду надійшла заява адвоката Бовшика М.Ю. про збільшення позовних вимог, яку ухвалою суду від 20.02.2019 відмовлено у прийнятті заяви .

22.02.2019 на виконання ухвали суду від 16.11.2018 Канівським міськрайонним судом надано копії судових рішень №2-о/697/35/2014, № 2/697/827/2017, копія постанови Апеляційного суду Черкаської області № 22/ц793/43/19.

25.02.2019 на виконання ухвали суду від 16.11.2018 приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Стеблиною С.В. надано копію примірника договору купівлі-продажу та документи на підставі яких посвідчено вищезазначений договір.

Ухвалою судді від 13.03.2019 за клопотанням представника відповідача, ухвалено провести судове засідання призначене на 20.03.2019 в режимі відеоконференції.

Ухвалою судді від 20.03.2019 за клопотанням представника відповідача, ухвалено провести судове засідання призначене на 16.04.2019 в режимі відеоконференції.

09.04.2019 до суду надійшла заява адвоката Бовшика М.Ю. про збільшення позовних вимог, яку ухвалою суду від 09.10.2019 відмовлено у прийнятті заяви .

Ухвалами судді від 16.04.2019, 16.05.2019, 20.06.2019, 25.07.2019, 09.10.2019 за клопотанням представника відповідача, ухвалено провести судові засідання в режимі відеоконференції.

09.10.2019 ухвалою суду відмовлено відповідачу ОСОБА_2 у задоволенні його клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Верховним судом цивільної справи №697/2052/17 за позовом ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 09.10.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті на 05.12.2019 в режимі відеоконференції.

Ухвалами суду від 05.12.2019, 06.02.2020, 04.03.2020, 15.04.2020 за клопотанням представника відповідача, ухвалено провести судові засідання в режимі відеоконференції.

Відповідно до п.2.3 підпункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, розпорядження Канівського міськрайонного суду Черкаської області №255 від 16.04.2020, у зв`язку із припиненням повноважень судді Русакова Г.С., та з метою недопущення порушення строку розгляду справи, 16.04.2020 було проведено повторний автоматичний розподіл справи.

08.05.2020 ухвалою судді Льон О.М справу за даним позовом прийнято до свого провадження та призначено судовий розгляд по суті в судове засідання на 18.06.2020.

Ухвалою судді від 22.06.2020 за клопотанням представника відповідача, ухвалено провести судове засідання призначене на 03.08.2020 режимі відеоконференції

Ухвалою судді від 02.02.2021 за клопотанням представника відповідача, ухвалено провести судове засідання призначене на 29.03.2021 режимі відеоконференції .

Ухвалою судді від 30.03.2021 за клопотанням представника відповідача, ухвалено провести судове засідання призначене на 26.04.2021 режимі відеоконференції

У судовому засіданні представник позивача Бовшик М.Ю., який діє на підставі ордеру серії ЧК №100810 від 12.11.2018 (а.с.29 т.1) підтримав позов ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу фіктивним, оскільки правові наслідки спадщини після оголошення особи померлою згідно норм ЦК України є заборона відчуження спадкового майна у виді 1/4 частини квартири протягом п`яти років, тому нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, повинен був накласти на нього заборону відчуження. Вказує, що з матеріалів справи від нотаріуса вбачається, що заборона на відчуження була відсутня, тому договір є фіктивним і необхідно застосувати наслідки двосторонньої реституції. Вважає, що ОСОБА_2 уклав оспорюваний договір з метою уникнення від боргових зобов`язань по сплаті аліментів на користь позивача за рішенням суду. Також ОСОБА_5 вважає себе спадкоємцем першої черги, хоча її позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судом залишений без задоволення. Просить суд задовольнити позов повністю.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 , його представник та представник відповідача ОСОБА_6 адвокат - Приходько С.О., який діє на підставі ордерів серії ЧН №017186 та від ЧН №017185 26.11.2018 (а.с.42,49 Т.1) у судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог, оскільки позивач ОСОБА_5 не є спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_9 , даний спір є зловживанням правом, оскільки позивачу та його представнику достовірно відомо про те, що відповідним рішенням Канівського міськрайонного суду, яке залишене без змін апеляційною інстанцією позивачу ОСОБА_5 не продовжено строк для прийняття спадщини, тому у задоволенні позову просять відмовити повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Канівського міського нотаріального округу Стеблина С.В. у судовому засіданні вказав, що позов є безпідставним, який не підлягає задоволенню та пояснив, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_6 22.06.2018 уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , ознак фіктивності не було, заборони на відчуження квартири не було, тому ним було посвідчено вказаний договір купівлі-продажу. В даній справі позивач не є спадкоємцем, яка прийняла спадщину на 1/4 частину даної квартири, належної її батьку ОСОБА_11 , судом не продовжено їй строк для прийняття спадщини, будь-яких повідомлень до нотаріуса від позивача до 22.06.2018 не надходило, вона не є стороною оспорюваного договору, тому її права не порушені.

З`ясувавши обставини справи в межах заявлених позовних вимог, вислухавши пояснення сторін, їх представників, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що батьками позивача ОСОБА_5 є батько: ОСОБА_8 та мати: ОСОБА_12 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27.01.1994 (а.с.9 т.1).

З актового запису про переміну прізвища, імені, по батькові №20 від 22.10.2003 (а.с.11,60 т.1) вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінив своє прізвище, ім`я та по батькові на « ОСОБА_9 ».

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області №697/1705/14-ц від 21.07.2014 (а.с.13-14, 98 т.1) задоволено заяву ОСОБА_13 та оголошено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канева Черкаської області - померлим.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 27.08.2014 (а.с.10 т.1) вбачається, що ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно Повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 4 від 13.02.2019 вбачається зміна по батькові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на ОСОБА_5 на підставі а/з про зміну №20 від 22.10.2003 відомостей про батька (а.с.165-168 т.1).

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області №697/2052/17 від 09.10.2017 (а.с.13-14, 99,100-103 т.1), яке набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_2 про визначення додаткового строку терміном у два місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 .

З свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2017, посвідченим приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округ Стеблиною С.В., зареєстрованого в реєстрі №1975 (а.с.120 на звороті т.1) вбачається, що спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його рідний брат - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: 1/4 частки в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала померлому ОСОБА_8 , який змінив своє прізвище, ім`я та по батькові на « ОСОБА_9 ».

Ухвалою Канівського міськрайонного суду від 11.06.2018 по ц/с №697/945/18 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_5 про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними, визнання договору дарування недійсним, припинення права власності, визнання права власності на спадкове майно та стягнення боргу та відкрито загальне позовне провадження. (а.с.17 т.1).

Рішенням Канівського міськрайонного суду від 04.12.2018 по ц/с 3697/945/18 вбачається, що в задоволенні частини позовних вимог ОСОБА_5 про визнання свідоцтва про право на спадщину від 28.10.2017 недійсним, визнання договору дарування від 26.09.2015 недійсним, припинення права власності за ОСОБА_2 на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 та визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 ; визнання за ОСОБА_5 права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 , борг спадкодавця по аліментах в сумі 16492,00 грн. (а.с.178-183 т.1)

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 19.03.2019 справа № 22ц/793/344/19 вказане рішення в цій частині вимог залишено без змін (а.с.184-187 т.1)

Постановою приватного нотаріуса Канівського міського нотаріального округу Стеблини С.В від 25.03.2019 позивачу ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 ; яка залишилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 , оскільки ОСОБА_5 не прийняла спадщину у встановлені законом строки, у зв`язку з чим 28.10.2017 вже було видане відповідне свідоцтво про право на вказану спадщину за законом на ім`я ОСОБА_2 (а.с.162 т.1)

Договором купівлі продажу від 22.06.2018 укладеного між ОСОБА_2 , як продавцем та ОСОБА_6 , як покупцем вбачається, що ОСОБА_6 придбав у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 (а.с.21-22 т.1).

Зі змісту п.2 вказаного договору купівлі-продажу вбачається, що відчужувана квартира належить продавцю ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Канівської міської ради 10.04.1998, договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Стеблиною С.В. 26.09.2015, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Стеблиною С.В. 28.10.2017, реєстр №1975.

Реєстрація права власності продавця ОСОБА_2 на вищезазначену квартиру у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведена 22.05.2017 виконавчим комітетом Канівської міської ради за № 20553543; 26.09.2015, 28.10.2017 приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Стеблиною С.В. за № 11346128, №23065335, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0.

За п.5 договору вбачається, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна від 22.06.2018 відсутні актуальні відомості про наявність обтяжень.

Таким чином судом встановлено, що на момент укладення спірного договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 будь які заборони відчуження нерухомості були відсутні.

За п.7 договору вбачається, що продаж квартири вчинено за 254564,00 грн., які продавець отримав від покупця при підписанні договору.

З огляду на викладене, судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_6 сплачені кошти за дану нерухомість, він фактично користується квартирою, про що зокрема свідчить реєстрація за даною адресою членів його сім`ї (а.с.54 т.1), укладення 14.11.2018 договору про надання послуг з центрального опалення та договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (а.с.55-58 т.1), що підтверджує про реальність укладеного договору купівлі-продажу квартири та фактичну передачу майна від продавця покупцю.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Частина 1 ст. 202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

В ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно із ст.234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

В ст.76 -81 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд відзначає, що вирішуючи спір про визнання правочинів недійсними, необхідним є встановлення наявності фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Сторонами не заперечується та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_5 не є стороною оспорюваного договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідченого 22.06.2018 приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Стеблиною С.В.

Вирішуючи спір за даним позовом, суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України правочин може бути визнаний судом недійсним не лише за позовом однієї із сторін договору, а й за позовом заінтересованої особи, при цьому, слід розуміти, що вона стосується тих випадків, коли заінтересована особа домагається відновлення порушеного договором її права, не вимагаючи повернення їй переданого на виконання цього договору майна, а вимагаючи повернути сторони договору до первісного стану.

На думку суду, заінтересованою особою є будь-яка особа, яка має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі. Така особа, яка звертається до суду з позовом про визнання договору недійсним, повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів.

Ні представник позивача, ні позивач ОСОБА_5 , звернувшись до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу внаслідок фіктивності, не будучи при цьому однією із сторін у зазначеному договорі, не довели суду ознак його фіктивності, та які права і законні інтереси позивача, як заінтересованої особи, безпосередньо порушені укладеним договором та які майнові інтереси будуть відновлені у результаті визнання договору недійсним.

При цьому посилання позивача ОСОБА_5 у позові на наявність у неї права на спадкування за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_9 є безпідставним та не підтверджено жодними належними та допустимими доказами у суді.

Твердження представника позивача у суді про наявність на момент укладення оспорюваного договору, тобто на 22.06.2018 боргу відповідача ОСОБА_2 перед позивачем ОСОБА_5 по аліментах є безпідставним та спростовується рішенням Канівського міськрайонного суду від 04.12.2018 по ц/с №697/945/18, яке набрало законної сили 19.03.2019 (а.с.178-183 т.1).

З огляду на те, що позивач не є стороною оспорюваного договору , жодних законних прав чи свобод у разі визнання вказаного правочину недійсним у ОСОБА_5 не виникне, суд прийшов до висновку, що позивач не має права вимагати визнання недійсним цього правочину із застосуванням наслідків недійсності : двосторонньої реституції, а тому її позов є безпідставним.

Суд, оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку поясненням сторін, їх представників, приходить до висновку, що позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Канівського міського нотаріального округу Стеблина С.В., про визнання недійсним внаслідок фіктивності договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , із застосуванням двосторонньої реституції необхідно залишити без задоволення.

Щодо вимоги позивача про стягнення судових витрат на сплату судового збору, витрат на правничу допомогу, вони не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 141 ЦПК України дані витрати покладаються на позивача у разі відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 76, 77, 81, 141, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 11,16,202,203,215,216,234,321,655,656 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Канівського міського нотаріального округу Стеблина Сергій Вячеславович, про визнання недійсним внаслідок фіктивності договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , із застосуванням двосторонньої реституції - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.05.2021.

Головуючий О . М . Льон