КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №369/3029/21 Головуючий у І інстанції Дубас Т.В.
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

03 листопада 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Сакалоша Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який не брав участі у справі, на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 травня 2021 року про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «ЕНЕРГОБАНК», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року позивач звернувся до суду першої інстанції з вказаним позовом та просила суд першої інстанції здійснити поділ майна подружжя, визнавши за кожним право власності на Ѕ частину домоволодіння, загальною площею 320,30 кв.м. та земельної ділянки, загальною площею 0,19 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно зі зверненням до суду з позовом ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову посилаючись на те, що вжиття заходів забезпечення позову необхідні для подальшого виконання можливого рішення суду у даній справі.

На підставі викладеного в заяві про забезпечення позову, ОСОБА_2 просив суд першої інстанції вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт на домоволодіння, загальною площею 320,30 кв.м. та земельної ділянки, загальною площею 0,19 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити відповідачам та будь-яким іншим особам здійснювати відчуження вказаного майна.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 травня 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Накласти арешт на домоволодіння, заг. площа 320,30 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку, заг. площа 0,19 га (кадастровий номер :02:001:0112), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити відповідачам та будь-яким іншим особам здійснювати відчуження вказаного майна.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , який не брав участі у справі, подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що домоволодіння та земельна ділянка, на які накладено арешт не перебувають у власності відповідача з 2019 року, а тому не можуть бути об`єктом спільного сумісного майна подружжя.

Окрім того, скаржник зазначає, що з 12 травня 2021 року він є влансиком спірного нерухомого майна, на підставі договору міни від 12 травня 2021 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України, відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі на адресу суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 , в якому зазначено, що оскаржувана ухвала суду є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного у відзиві просила суд апеляційної інтонації залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Представник скаржника ОСОБА_1 - адвокат Шимагін В.О., в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце судовго розгляду були належним чином повідомлені.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового розгляду не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач може вчинити дії щодо відчуження зазначеного майна на користь третіх осіб, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача ОСОБА_2 , за захистом яких вона звернувся до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За змістом ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказані норми процесуального закону встановлюють порядок та спосіб апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про можливість прийняття апеляційної скарги особи, що не брала участі у справі, та яка вважає, що ухваленим рішенням порушені її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, суд апеляційної інстанції установлює, чи дійсно мало місце порушення таких прав, свобод, інтересів та обов`язків у зв`язку із ухваленим рішенням, та в залежності від установленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20 січня 2020 року у справі № 2-1426/08, постанові від 30 січня 2020 року у справі № 646/6461/17 особи, які не брали участі у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють, обмежують або припиняють права або обов`язки цих осіб. Судове рішення слід вважати таким, яким вирішено питання про права та обов`язки осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки або судження суду про права та обов`язки цих осіб або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки них осіб. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов`язки цієї особи.

У постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 1715/2798/12 також зазначається, що в залежності від того, чи вирішувалось судовим рішенням питання про права та обов`язки особи, яка його оскаржує, визначається право на оскарження такого рішення. Судове рішення, що оскаржується особою, яка не залучалась до розгляду справи, повинно безпосередньо впливати на обсяг прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або містити судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

У постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 320/915/19 міститься висновок про те, що за змістом статті 392 ЦПК України право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

У постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 2- 4392/09, постанові від 16 жовтня 2019 року у справі № 638/21181/15-ц, постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 705/2-1281/2010 передбачено, що особи, які не брали участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права і обов`язки цих осіб. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Тлумачення наведених норм процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу.

При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц, провадження № 61-41547сво18.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків заявника, та лише після встановлення таких обставин переглянути справу за його апеляційною скаргою, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Отже, переглядаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції слід встановити наявність у особи, яка подала апеляційну скаргу, права на оскарження судового рішення та перевірити, чи вирішив суд першої інстанції питання про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи у суді першої інстанції.

Вирішення такого питання є першочерговим завданням для апеляційного суду та виключно у разі встановлення, що судовим рішенням суду першої інстанції вирішено питання про права та інтереси особи, яка подала апеляційну скаргу, апеляційний суд наділений повноваженнями здійснювати перегляд по суті судового рішення суду першої інстанції у апеляційному порядку. Натомість у разі, якщо апеляційний суд встановить, що судовим рішенням суду першої інстанції не вирішено питання про права та інтереси особи, яка звернулася із апеляційною скаргою, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 19 лютого 2020 року у справі № 127/4368/18 (провадження № 61-1258св19), від 4 листопада 2020 року у справі № 215/6648/15-ц (провадження № 61-2519св19), від 16 грудня 2020 року у справі № 318/3230/13-ц (провадження № 61-15711св19), від 3 березня 2021 року у справі № 333/537/13-ц (провадження № 61-17767св19) та від 7 квітня 2021 року у справі № 202/2158/16-ц (провадження № 61-22913св19).

Вирішуючи питання про те, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків заявника, колегія суддів виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є поділ майна подружжя, до складу якого належить домоволодіння, загальною площею 320,30 кв.м. та земельної ділянки, загальною площею 0,19 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єка, станом на 03 грудня 2020 року, вбачається, що відповідач у справі ОСОБА_3 є власником домоволодіння, загальною площею 320,30 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224), та земельної ділянки, кадастровий номер: :02:001:0112, загальною площею 0,19 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224) (а.с. 17-18).

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єка, станом на 03 червня 2021 року, ОСОБА_1 став власником земельної ділянки, кадастровий номер: :02:001:0112, загальною площею 0,19 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 лише 12 травня 2021 року.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції була постановлена 06 травня 2021 року, тобто до моменту відчуження земельної ділянки на користь ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не довів жодними належними та допустимими доказами ту, обставину, що оскаржуваною ухвалою суду вирішено питання про його права та інтереси, з урахування того, що державна реєстрація права власності за скаржником відбулася за наявності обтяжень у вигляді накладення арешту на нерухоме майно судом першої інстанції.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення не стосується безпосередньо прав та обов`язків ОСОБА_1 , отже апеляційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ч.3 ст. 362 України,апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який не брав участі у справі, на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 травня 2021 року про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «ЕНЕРГОБАНК», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про поділ спільного майна подружжя закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач

Судді: