ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/6125/15-ц
Провадження № 22-ц/4820/1595/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Карплюка О.І. від 29 травня 2015 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року Акціонерне товариство «УкрСиббанк», звертаючись в суд з цим позовом до відповідачів, вказувало, що АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту № 0 від 24.03.2008 року.

В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 24.03.2008 року укладено договір поруки № 190621, за яким остання зобов`язалася перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобов`язань, що виникли з договору про надання споживчого кредиту в повному обсязі.

ОСОБА_1 взяті зобов`язання на себе за кредитним договором не виконав, станом на 11.02.2015 року існує заборгованість в сумі 636396,09 грн., а саме, за кредитом 194569,98 грн.; за процентами 330611,65 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 43578,35 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах 67636,11 грн.

Тому АТ «УкрСиббанк» просив солідарно стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на його користь борг за кредитним договором № 0 від 24.03.2008 року в сумі 636396,09 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 травня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» заборгованість за кредитом в сумі 636396,09 грн. та судовий збір в сумі по 1827 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення суду як незаконне та ухвалити нове судове рішення, яким закрити провадження у справі. Суд першої інстанції під час розгляду справи не направляв їй судові повістки за місцем проживання, чим порушено її право на справедливий судовий розгляд. Судом не з`ясовано, що ОСОБА_1 помер до моменту пред`явлення позову, про що свідчать конверти, які поверталися з відміткою про смерть адресата. Тому існують підстави для закриття провадження, позов має пред`являтися безпосередньо до спадкоємців боржника.

В договорі відсутня умова про відповідальність поручителя за іншого боржника у випадку переводу боргу чи смерті боржника. Тому вважає, що договір поруки, укладений в порядку забезпечення виконання зобов`язання, є припиненим.

Учасники в судове засідання не з`явилися, будучи належно повідомленими про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Так, судом встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 24.03.2008 року, згідно якого останньому надано кредит в сумі 199316 грн. строком до 23 березня 2015 року зі сплатою протягом перших 30 календарних днів 13 % річних за користування кредитними коштами, кожний наступний місяць кредитування процентна ставка підлягає перегляду (п. 1.1. та п.п. 1.2.2., 1.3.1. цього договору).

В забезпечення зобов`язань за цим кредитним договором 24.03.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 190621, відповідно до умов якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобов`язань перед кредитором.

Умовами кредитного договору встановлено дату остаточного повернення кредиту 23 березня 2015 року.

Позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 23 березня 2015 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кедиту відповідно до умов договору та/або умов відповідної угоди сторін (п. 1.2.2. договору кредиту).

За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13% річних (п. 1.3.1. договору кредиту).

Банком станом на 11 лютого 2015 року нараховано заборгованість за кредитним договором в сумі 636396,09 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, що є підставою для стягнення заборгованості за кредитним договором з обох відповідачів солідарно.

Проте такого висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Так, як вбачається з матеріалів справи, судові повістки та інші процесуальні документи, які направлялися рекомендованими поштовими відправленнями відповідачу ОСОБА_1 , двічі поверталися суду з відміткою про смерть адресата (а.с. 26, 28).

Попри це, суд першої інстанції не перевірив вказану інформацію, та не встановив, чи дійсно відповідач ОСОБА_1 помер і коли саме.

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до копії актового запису про смерть № 323, складеного 09.02.2015 року відділом ДРАЦС у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до пред`явлення цього позову Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» 26.03.2015 року.

Відповідно до ст. 28 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно з ст. 29 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Водночас відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті.

З врахуванням наведених норм права слід дійти висновку про те, що чинним законодавством України не передбачено можливості пред`явлення позову до особи, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України припинилася.

Оскільки факт смерті відповідача, що настала до подання позову, встановлено на стадії судового розгляду справи, то відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України наявні підстави для закриття провадження у справі в частині вимог до відповідача ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що вони не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Водночас, оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво, позивачу слід роз`яснити право звернутися з відповідним позовом до спадкоємців померлого боржника в порядку, передбаченому ст. 1281 ЦК України.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для стягнення боргу з поручителя, апеляційний суд приймає до уваги таке.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 553, частин 1, 2 статті 554 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з частиною 3 статті 559 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, порука припиняється в разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником (ч. 1 ст. 523 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Укладений договір поруки № 190621 від 24.03.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 не містить умов, відповідно до яких поручитель погоджується забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником в разі заміни первісного боржника ОСОБА_1 .

Отже, з врахуванням наведеного відповідно до норм ч. 1 ст. 523, ч. 3 ст. 559 ЦК України порука ОСОБА_2 в забезпечення виконання договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 24.03.2008 року внаслідок смерті боржника ОСОБА_1 є припиненою.

Відтак підстави для стягнення заборгованості за цим кредитним договором з відповідача ОСОБА_2 відсутні.

З врахуванням наведеного оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в частині вимог до ОСОБА_2 слід відмовити, в частині вимог до ОСОБА_1 закрити провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням апеляційної скарги слід стягнути з позивача на користь апелянтки понесені нею судові витрати за подачу заяви про перегляд заочного рішення та апеляційної скарги в сумі 5957 грн. (5481 грн. + 476 грн.).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Провадження в цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в частині заявлених вимог до ОСОБА_1 закрити.

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в частині заявлених вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на користь ОСОБА_2 5957 грн. понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 жовтня 2021 року.

Судді Л.М. Грох

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова