Ухвала

03 листопада 2021 року

місто Київ

справа № 754/2880/20

провадження № 61-4807св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «ОТП БАНК»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Погрібного С. О. та Гулейкова І. Ю., за касаційною скаргою Акціонерного товариства «ОТП БАНК» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 05 серпня 2020 року у складі судді Панченко О. М. та постанову Київського апеляційного суду від 09 березня 2021 року у складі колегії суддів: Білич І. М., Коцюрби О. П., Нежури В. А.,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Шульженко І. В. у березні 2020 року звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «ОТП БАНК» (далі -АТ «ОТП БАНК», банк), у якому просив, з урахуванням зміни підстави позову, визнати протиправними дії банку, зобов`язати вчинити дії, стягнути відшкодування моральної у шкоду у розмірі 200 000, 00 грн.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 05 серпня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 09 березня 2021 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії АТ «ОТП БАНК» щодо блокування банківського рахунку № НОМЕР_1 в АТ «ОТП БАНК» МФО 300528, відкритого на ім`я ОСОБА_1 , відмови у здійсненні переказу та ненадання своєчасно інформації стосовно підстав блокування.

Зобов`язано АТ «ОТП БАНК» протягом трьох банківських днів з дня набрання рішенням суду законної сили здійснити переказ коштів в сумі 3 215 000, 00 грн з поточного рахунку № НОМЕР_1 в АТ «ОТП БАНК» МФО 300528, відкритого на ім`я ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , без стягнення плати за виконання цього переказу.

В іншій частині позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

АТ «ОТП БАНК» 24 березня 2021 року звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду міста Києва від 05 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 березня 2021 року у частині задоволених позовних вимоги, ухвалити у цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою АТ «ОТП БАНК», витребувано справу № 754/2880/20 із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2021 року справу № 754/2880/20 призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами на 03 листопада 2021 року.

ОСОБА_1 01 листопада 2021 року звернувся до суду касаційної інстанції із заявою про відвід суддів Погрібного С. О. та Гулейкова І. Ю. на підставі пунктів 4, 5 частини першої статті 36 ЦПК України. 02 листопада 2021 року до Верховного Суду також надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Погрібного С. О. та Гулейкова І. Ю. аналогічного змісту.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ДОВОДІВ ЗАЯВИ ПРО ВІДВІД СУДДІВ

Заяву обґрунтовано тим, що вперше АТ «ОТП БАНК» звернулося із касаційною скаргою 16 березня 2021 року, справу призначено судді-доповідачеві Яремку В. В.

Втім, на переконання ОСОБА_1 , з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями та зловживаючи процесуальними правами, АТ «ОТП БАНК» повторно звернулося із касаційною скаргою.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи № 754/2880/20 суддею-доповідачем визначено Погрібного С. О., судді, які входять до складу колегії: Олійник А. С. та Яремко В. В.

На переконання заявника, суд мав протягом десяти днів вирішити питання про відкриття касаційного провадження у справі, проте зазначене процесуальне питання вирішено лише 15 квітня 2021 року, серед іншого заявнику стало відомо, що у цей же день відбувся повторний автоматизований розподіл судової справи, здійснено заміну відсутнього судді Олійник А. С. на суддю Гулейкова І. Ю.

Заявник вважає, що оскільки суддя Олійник А. С. не здійснювала судочинство у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю у період з 13 квітня 2021 року до 25 квітня 2021 року, зазначене не можна визнати довготривалою відсутністю судді, яка входить до складу колегії, відповідно, наведене не може бути підставою для призначення повторного розподілу справи.

ОСОБА_1 зазначає, що, оскільки на час здійснення заміни відсутнього судді процесуальні строки, визначені для відкриття касаційного провадження у справі, спливли, у суду були відсутні підстави для здійснення заміни відсутнього судді.

Також зазначає, що ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2021 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів, проте станом на 29 жовтня 2021 року на веб-сайті «Судова влада України» відсутній звіт про автоматизований розподіл справи на колегію у складі п`яти суддів.

Не дивлячись на те, що справа призначена до розгляду ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року, технологічні документи з цього приводу сформовані в автоматизованій системі документообігу суду лише 27 жовтня 2021 року.

Також заявник наголошує, що ним виявлено технологічний документ від 05 жовтня 2021 року № 6687 щодо призначення складу суду, зокрема судді-доповідача Лідовця Р. А., втім звіт про автоматизований розподіл справи на зазначеного суддю відсутній.

На переконання заявника, наведене свідчить про порушення системи автоматизованого розподілу та діловодства суду, що є наслідком порушення порядку визначення складу суддів для розгляду справи № 754/2880/20, відповідно наведені обставини викликають певні сумніви в неупередженості та об`єктивності суддів.

Розглянувши заяву, а також матеріали касаційного провадження, Верховний Суд зробив висновок про необґрунтованість заявленого відводу з огляду на таке.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо дотримання строків на подання заяви про відвід суддів

Згідно із частиною третьою статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2021 року справу № 754/2880/20 призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами на 03 листопада 2021 року.

Заява ОСОБА_1 про відвід суддів Погрібного С. О. та Гулейкова І. Ю. надійшла до Верховного Суду 01 листопада 2021 року та повторно така заява - 02 листопада 2021 року.

За загальним правилом статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тож, визначений у абзаці другому частини третьої статті 40 ЦПК України процесуальний строк закінчився у день, що передує третьому робочому дню до дня призначеного судового засідання.

Заявник звернувся до суду із заявою про відвід пізніше ніж за три робочі дні до судового розгляду у цій справі, призначеного на 03 листопада 2021 року, отже із пропуском визначеного законом строку.

Інститут відводу судді полягає у запровадженні певного правового регулювання порядку та підстав усунення судді від розгляду певної справи та її вирішення в разі наявності визначених процесуальним законом умов.

Враховуючи положення абзацу другого частини третьої статті 40 ЦПК України, заява ОСОБА_1 вирішується безпосередньо тією колегією суддів, що розглядає справу.

Оцінка доводів заявника ОСОБА_1 щодо відводу суддів

Відповідно до частин першої, другої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Відповідно до пункту 5 наведеної статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України

«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини

(далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Оцінюючи, чи наявні підстави для відводу за суб`єктивним критерієм, Верховний Суд констатує, що відсутні будь-які підстави стверджувати, що судді Погрібний С. О. та Гулейков І. Ю. мають та виявляють особисту упередженість під час розгляду цієї справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано й судом не здобуто.

За об`єктивним критерієм Верховним Судом підлягає встановленню, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи є побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно підтвердженими.

Щодо здійснення заміни складу колегії

АТ «ОТП БАНК» 24 березня 2021 року звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Під час здійснення автоматизованого розподілу судових справ Верховний Суд керується, зокрема Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (далі - Положення), а також Тимчасовими засадами використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді, затвердженими постановою Пленуму Верховного Суду від 14 грудня 2017 року № 8 (далі - Тимчасові засади).

Автоматизована система забезпечує автоматизацію технологічних процесів обробки інформації в суді, зокрема, розподіл судових справ між суддями (колегіями суддів), визначення запасного судді, слідчого судді, присяжних та народних засідателів.

Відповідно до підпунктів 2.3.1, 2.3.2 Положення розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ. Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом:

- автоматизованого розподілу судових справ під час реєстрації відповідної судової справи;

- пакетного автоматизованого розподілу судових справ після реєстрації певної кількості судових справ;

- розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді;

- визначення складу суду з метою заміни судді (суддів);

- повторного автоматизованого розподілу судових справ.

Збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості автоматизованого розподілу судових справ у випадках, прямо передбачених цим Положенням.

За підпунктом 2.3.11 Положення якщо розгляд справи здійснюється колегіально, склад колегії суддів визначається автоматизованою системою.

Відповідно до підпункту 2.3.23 якщо судова справа підлягає розгляду (перегляду) колегією суддів, при автоматизованому розподілі судових справ автоматизованою системою в місцевому суді визначається головуючий суддя, а в судах апеляційної та касаційної інстанцій - суддя-доповідач із числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їх спеціалізації (за її наявності).

Після визначення судді-доповідача (головуючого судді) автоматизованою системою визначається склад колегії суддів із числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їх спеціалізації (за її наявності) та з урахуванням складу судових палат (за їх наявності).

Результатом автоматичного визначення складу колегії суддів є протокол автоматичного визначення складу колегії суддів, що автоматично створюється автоматизованою системою.

Згідно з пунктом 1.7 Тимчасових засад визначення судді-доповідача (колегії суддів) для розгляду судових справ здійснюється АСДС під час реєстрації документів відповідальною особою секретаріату відповідного касаційного суду або Великої Палати - користувачем АСДС, який має відповідні функціональні обов`язки та права, а також в інших випадках необхідності визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу з урахуванням спеціалізації (за наявності).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 березня 2021 року справу № 754/2880/20 призначено судді доповідачеві Погрібному С. О., судді, які входять до складу колегії: Олійник А. С. та Яремко В. В.

За правилом підпункту 2.3.25 Положення відповідно до визначеного процесуальним законодавством принципу незмінності складу суду, розгляд справи, як правило, проводиться визначеною автоматизованою системою колегією суддів. Тимчасова відсутність судді-члена колегії, як правило, не може бути підставою для зміни складу колегії суддів.

У разі неможливості продовження розгляду справи одним із суддів-членів колегії (призов на військову службу, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, довготривале перебування на лікарняному або у відпустці тощо) заміна судді-члена колегії здійснюється автоматизованою системою на підставі мотивованого розпорядження керівника апарату суду (або уповноваженої ним особи) на виконання службової записки судді-доповідача у справі з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду цієї справи у порядку, зазначеному в підпункті 2.3.23 пункту 2.3 цього Положення.

Також відповідно до пункту 3.1 Тимчасових засад повторний автоматизований розподіл судових справ (заміна судді-доповідача та суддів, які не є доповідачами у справі) здійснюється на будь-якій стадії судового процесу в порядку, передбаченому Положенням та цими Засадами.

У випадках, що унеможливлюють участь судді, який не є суддею-доповідачем у справі, що може перешкодити розгляду конкретної справи у строки, встановлені процесуальним законом, повторний автоматизований розподіл здійснюється за ініціативою (повідомлення або службова записка) судді-доповідача за вмотивованим розпорядженням керівника апарату чи заступника керівника апарату в загальному порядку, передбаченому Положенням та цими Засадами (пункт 3.2 Тимчасових засад).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 квітня 2021 року справу № 754/2880/20 призначено судді-доповідачеві Погрібному С. О., судді, які входять до складу колегії: Гулейков І. Ю. та Яремко В. В.

Повторний автоматизований розділ зазначеної справи відбувся у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Олійник А. С.

За правилами частин п`ятої, дев`ятої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвалу про відкриття провадження у справі або про відмову у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє не пізніше ніж через двадцять днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Системний аналіз норм Положення та Тимчасових засад дає підстави для висновку, що повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з відсутністю судді, який входить до складу колегії та не є суддею-доповідачем, може здійснюватися не тільки з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи по суті, а й задля вчинення інших процесуальних дій, як то відкриття касаційного провадження у справі.

Враховуючи, що суддя Олійник А. С. з 13 квітня 2021 року (на той час на невизначений період) перебувала на лікуванні та була непрацездатною, питання відкриття касаційного провадження у справі № 754/2880/20 постійно діючою колегією суддів не вирішено у визначені процесуальним законом строки, отже суддя-доповідач зобов`язаний був ініціювати повторний автоматизований розподіл задля заміни відсутнього судді-члена постійно діючої судової колегії з метою унеможливлення подальшого порушення процесуального строку для вирішення процесуального питання відкриття касаційного провадження у справі, що переглядається. Такі дії судді-доповідача узгоджуються зі змістом пункту 3.1 Тимчасових засад.

Отже, доводи ОСОБА_1 щодо незаконності здійснення заміни складу колегії Верховний Суд визнає безпідставними.

Щодо повторного звернення АТ «ОТП БАНК» із касаційною скаргою

Доводи ОСОБА_1 про те, що АТ «ОТП БАНК», зловживаючи процесуальними правами, повторно звернулося із касаційною скаргою з метою пошуку певного судді-доповідача, Верховний Суд визнає безпідставними, з огляду на таке.

Як з`ясовано судом, дійсно, 16 березня 2021 року АТ «ОТП БАНК» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 05 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 березня 2021 року у справі № 754/2880/20.

Зазначені матеріали касаційної скарги передано судді-доповідачеві Яремку В. В.

17 березня 2021 року АТ «ОТП БАНК» звернулося до суду із заявою про відкликання касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2021 року у складі судді Яремка В. В. касаційну скаргу АТ «ОТП БАНК» повернуто заявнику.

Відповідно до частини третьої статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відкликати її до постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Отже, право на відкликання касаційної скарги визначено положеннями процесуального закону, яким скористався заявник у справі № 754/2880/20, відповідно доводи про зловживання стороною, яка двічі звернулася із касаційною скаргою, процесуальними правами, є безпідставними.

За правилами ЦПК України такі дії заявника не визначаються як зловживання процесуальними правами.

Попереднє звернення з касаційною скаргою після її повернення судом касаційної інстанції не перешкоджає повторному зверненню цієї особи з такою самою скаргою.

Додатково Верховний Суд врахував, що суддя Яремко В. В. входить до складу колегії суддів і як щодо розгляду первісно поданої касаційної скарги АТ «ОТП БАНК» (провадження № 61-4278ск21), так щодо розгляду повторно поданої касаційної скарги (провадження № 61-4807ск21).

Отже, довід заявника про позаправовий вибір складу суду шляхом усунення від розгляду справи судді Яремка В. В. є надуманим.

Оцінка інших доводів

Доводи ОСОБА_1 , що ним виявлено технологічний документ від 05 жовтня 2021 року № 6687 щодо призначення складу суду, зокрема судді-доповідача Лідовця Р. А., хоча, звіт про автоматизований розподіл справи на зазначеного суддю відсутній, є безпідставними, оскільки відповідно до долученого до заяви про відвід зазначеного технологічного документа, він сформований у межах цивільної справи № 446/1540/20 (провадження

№ 61-14133ск21) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про визнання недійсним розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності, у якій визначено склад колегії суддів: Лідовець Р. А. (суддя-доповідач), Воробйова І. А., Черняк Ю. В.

Тож наведений довід є помилковим і не стосується провадження у справі № 754/2880/20 (провадження № 61-4807ск21).

Доводи ОСОБА_1 , що ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2021 року справу № 754/2880/20 призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів, проте, станом на 29 жовтня 2021 року на веб-сайті «Судова влада України» відсутній звіт про автоматизований розподіл справи на колегію суддів у складі п`яти суддів; технологічні документи щодо призначення справи до розгляду на підставі ухвали Суду від 25 жовтня 2021 року сформовані в Автоматизованій системі документообігу суду лише 27 жовтня 2021 року, не заслуговують на увагу в силу об`єктивних обставин, зумовлених часовими ознаками щодо внесення відповідальною особою апарату суду відомостей до АСДС, зокрема щодо призначення справи до розгляду.

Підсумовуючи наведене, Верховний Суд доходить висновку, що викладені заявником доводи щодо наявності підстав для відводу суддів Погрібного С. О. та Гулейкова І. Ю. не підтверджено.

Висновки за результатами розгляду заяви про відвід

Доводи заяви ОСОБА_1 про відвід суддів не містять посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість суддів Верховного Суду Погрібного С. О. та Гулейкова І. Ю., отже, заявлений відвід є необґрунтованим. Доводи заявника щодо підстав для відводу судді-доповідача обґрунтовуються помилковим тлумаченням положень процесуального закону.

Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Тож доводи заяви не можуть слугувати підставою для відводу суддів Верховного Суду та свідчити про наявність сумнівів у їх неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Як зазначає ЄСПЛ, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення від 24 травня 1989 року у справі «Hauschildt Case», № 11/1987/134/188, § 48).

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим постановлення об`єктивного рішення у справі або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях ЄСПЛ, для визначення неупередженості суду належить виходити не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (рішення у справі «Ferrantelli and Santangelo v. Italy» від 07 серпня 1996 року).

Також у рішенні «Газета «Україна-центр» проти України» ЄСПЛ наголошував, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, допоки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію необхідно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (§§ 28-32).

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм потрібно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Отже, аналіз практики ЄСПЛ свідчить, що підставами для відводу судді є існування суб`єктивного або об`єктивного критеріїв.

ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заяви про відвід суддів Погрібного С. О. та Гулейкова І. Ю., тому відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись статтями 33, 36, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяви ОСОБА_1 , які надійшли до Верховного Суду 01 листопада 2021 року та 02 листопада 2021 року про відвід суддів Погрібного С. О. та Гулейкова І. Ю. у справі № 754/2880/20, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко