Справа № 180/2250/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.,

з секретарем судового засідання Лебедєвою К.Є.,

за участю:

представника позивач - адвоката Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади міста Марганця в особі Марганецької міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини та про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2021 року ОСОБА_1 суду з позовом, в якому просила встановити факт її проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: з липня 2011 року по липень 2019 року; визнати поважними причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши додатковий строк для подачі нею заяви про прийняття спадщини - три місяці. Позов обґрунтовано тим, що 05.10.2001 року її мати ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_3 . Вони проживали в квартирі АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У неї з вітчимом були теплі родинні стосунки, вона з сином часто приходила до матері й вітчима в гості, проводили разом родинні свята. У липні 2011 році вона переїхала з сином до матері й вітчима, і до липня 2019 року вони проживали разом, однією сім`єю. Її мати - ОСОБА_3 хворіла, то практично всі обов`язки по дому лягли на неї. Також, вона працювала й зароблені гроші вносила в загальний бюджет сім`ї, витрачала на продукти, ліки, меблі, на оплату комунальних послуг, на косметичний ремонт квартири. У липні 2019 року її мати померла, вітчим став зловживати спиртними напоями, жити разом стало дуже складно, тому вона виїхала з квартири, однак, й надалі вона доглядала за ОСОБА_3 . Після смерті вітчима у листопаді 2020 року всі витрати на поховання лягли на неї, квартира залишилась на її забезпеченні, і до цих пір вона сплачує за комунальні послуги. Вважає, що фактично прийняла спадщину. До теперішнього часу ніхто спадщину не прийняв, у спадкодавця не було дітей та інших спадкоємців. Вона звернулась до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, однак отримала відмову, у зв`язку з тим, що вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини, а також тому, що вона не довела свою спорідненність зі спадкодавцем або того, що вона проживала зі спадкодавцем не менше п`яти років до відкриття спадщини.

В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Левченко А.В. просив позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач - Територіальна громада міста Марганця в особі Марганецької міської ради - про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача до суду не прибув, заяв, клопотань, відзиву на позов не надав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю з таких підстав.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина 2 вказаної статті передбачає, що ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Дослідивши в ході судового розгляду докази, суд вважає доведеними такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_5 . Її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.с.13).

07.09.1991 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_7 , й змінила прізвище на « ОСОБА_8 ». Шлюб розірвано 23.01.2002 року (а.с.15).

05.10.2001 року одружились ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ОСОБА_4 після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с.8, 9).

27.05.2010 року ОСОБА_3 отримав після смерті свого батька - ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно записів в домовій книзі (а.с.11-12) у вказаній квартирі зареєстровані:

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 : з 25.07.2011 року по 13.08.2012 року, з 27.06.2013 по 01.07.2019 року;

- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 25.07.2011 по теперішній час.

20.04.2021 року ОСОБА_11 уклала шлюб з ОСОБА_13 , й змінила прізвище на « ОСОБА_14 » (а.с.14).

Мати позивачки - ОСОБА_15 - померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер вітчим позивачки - ОСОБА_3 (а.с.7).

Витрати на поховання матері й вітчима понесла ОСОБА_1 (а.с.16).

Згідно наданих копій квитанцій, позивачка сплачувала комунальні послуги за квартиру АДРЕСА_1 щомісячно, починаючи з 17.03.2021 року (а.с.17-29).

У серпні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дряблової Н.Ф. з усним зверненням про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який був зареєстрований до дня смерті за адресою: АДРЕСА_2 , й отримала відмову - з причини пропущення строку, який наданий законом для прийняття спадщини та відсутності документів, підтверджуючих родинні відносини або підтверджуючі факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років (а.с.30).

Згідно витягу зі Спадкового реєстру, станом на 09.08.2021 року Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.30 на звороті).

Встановлені судом обставини на підставі наданих позивачкою доказів не дають суду можливості прийти до висновку, що ОСОБА_1 проживала зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини - з липня 2011 року по липень 2019 року в квартирі АДРЕСА_1 . Факт її реєстрації з 25.07.2011 року по 13.08.2012 року та з 27.06.2013 по 01.07.2019 року не може свідчити про фактичне її проживання однією сім`єю зі спадкодавцем в зазначеній квартирі.

Допитані судом свідки - ОСОБА_16 та ОСОБА_17 - надали показання, що ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_18 проживали в картирі АДРЕСА_1 з 2011 року по 2019 рік однією сім`єю з ОСОБА_3 та ОСОБА_15 . На даний час в квартирі мешкає квартирант.

Однак, суд не приймає показання даних свідків в частині підтвердження факту проживання позивачки зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років, оскільки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 є родичами позивачки, й можуть бути заінтересовані в прийнятті судового рішення на її користь. Крім того, показання даних свідків не підтверджуються ніякими іншими доказами.

Також, суд приймає до уваги, що згідно показань ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у спадкодавця ОСОБА_3 начебто є близькі родичі (сестра, донька), тобто, наявні спадкоємці першої-третьої черг спадкування.

Відповідно до ст.1264 ЦК України учетверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст.1220 ЦК України).

Із запису в домовій книзі та з показань свідків вбачається, що ОСОБА_19 після смерті своєї матері ОСОБА_15 знялася з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 з 01.07.2019 року, виїхала з квартири й після того в квартирі не проживала. Тобто, на час відкриття спадщини (18-21.11.2020 року) позивачка більше року не проживала в квартирі вітчима, й доказів того, що вона до дня смерті ОСОБА_3 доглядала його та утримувала квартиру - суду не надано.

Також, суд вважає недоведеними обставини, викладені в позовній заяві, а саме: що позивачка всі зароблені гроші вносила в загальний бюджет сім`ї, витрачала на продукти, ліки, меблі, на оплату комунальних послуг, на косметичний ремонт квартири.

Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: з липня 2011 року по липень 2019 року, - не доведено належними та допустимими доказами.

Суд констатує, що позивачкою в позовній заяві не викладено жодної обставини та не надано жодного доказу на підтвердження своїх вимог щодо визнання поважними причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та щодо встановлення додаткового строку для подачі нею заяви про прийняття спадщини. Отже в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.12, 13, 77, 80, 263-268, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Повне рішення складено 29 жовтня 2021 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна