СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

іменем України

26 жовтня 2021 року м.Снігурівка

справа №485/1573/16-ц

провадження № 6/485/46/21

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Бодрової О.П.,

секретар судового засідання Літвінова Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка подання в.о. начальника Снігурівського відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Науменко Юлії, боржник: ОСОБА_1 , стягувачі: Баштанська окружна прокуратура Миколаївської області, Акціонерне товариство "Ідея Банк" про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України без вилучення паспортного документа,

встановив:

26 жовтня 2021 року в.о. начальника Снігурівського відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Науменко Ю. (далі - Снігурівський ВДВС) звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання зазначила, що на виконанні у Снігурівському ВДВС перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів №2/485/14/17, виданих Снігурівським районним судом Миколаївської області 01 вересня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави шкоди, заподіяної незаконною вирубкою дерев, у розмірі 109060,92 грн та про стягнення на користь прокуратури судового збору у розмірі 3924,91 грн, а також з примусового виконання судового наказу № 2-н/10061/2009, виданого Івано-Франківським міським судом 01 березня 2010 року про стягнення заборгованості на користь АТ "Ідея Банк" у розмірі 10061,24 грн.

21 січня 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам для ознайомлення.

22 січня 2021 року постановами державного виконавця накладено арешт на кошти боржника та на майно боржника.

22 січня 2021 року боржнику рекомендованим листом направлено виклик до Снігурівського ВДВС на 17 лютого 2021 року для надання пояснень з приводу невиконання судових рішень. Боржник до відділу не з`явився.

27 січня 2021 року боржнику направлено вимогу про забезпечення безперешкодного доступу до житла 26 лютого 2021 року з метою здійснення опису та арешту майна в рахунок погашення заборгованості.

Згідно з інформацією фіскальної служби від 08 лютого 2021 року та 23 вересня 2021 року боржник не має відкритих рахунків у банках та інших фінансових установах та не отримує доходу.

Згідно з отриманими 08 лютого 2021 року та 23 вересня 2021 року відповідями на електронні запити Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсію, та про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, інформація про боржника відсутня.

За даними Державного реєстру Міністерства внутрішніх справ України станом на 08 лютого 2021 року та 23 вересня 2021 року інформація про зареєстровані за боржником транспортні засоби відсутня.

Відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно станом 08 лютого 2021 року та 23 вересня 2021 року за боржником зареєстрована нежитлова будівля: їдальня АДРЕСА_1 .

23 вересня 2021 року боржнику рекомендованим листом направлено виклик до Снігурівського ВДВС на 06 жовтня 2021 року для надання пояснень з приводу невиконання судових рішень. Боржник до відділу не з`явився.

23 вересня 2021 року боржнику направлено вимогу бути присутнім 07 жовтня 2021 року об 11:00 за адресою проживання з метою проведення перевірки майнового стану.

23 вересня 2021 року державним виконавцем направлено запит до Бюро технічної інвентаризації про надання технічної документації на нежитлову будівлю: їдальню № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

23 вересня 2021 року направлено запит до Кредитної спілки "Надія" про надання дозволу на реалізацію, в рахунок погашення заборгованості, вказаної нежитлової будівлі.

13 жовтня 2021 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою місця проживання боржника, про що складено акт.

Також у телефонному режимі боржником 13 жовтня 2021 року було повідомлено про небажання сплачувати заборгованість.

Станом на 26 жовтня 2021 року заборгованість складає 137107,29 грн.

Наведені вище обставини свідчать, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від належного виконання судових рішень та будь-яких дій боржником на їх виконання не здійснено, тому державний виконавець вважає за необхідне вжити заходи та обмежити боржника у праві виїзду за кордон до належного виконання ним відповідних зобов`язань.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Державний виконавець надала суду заяву про розгляд справи без її участі, подання просила задовольнити.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали подання, зведеного виконавчого провадження №64261959, суд прийшов до такого.

За приписами ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Зазначене конституційне положення відображено і у п. 7 ч 3 ст. 2 та ст. 18 ЦПК України, згідно з якими судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що на виконанні Снігурівського ВДВС перебуває зведене провадження № 64261959 з виконання примусового виконання виконавчих листів №2/485/14/17, виданих Снігурівським районним судом Миколаївської області 01 вересня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави шкоди, заподіяної незаконною вирубкою дерев, у розмірі 109060,92 грн та про стягнення на користь прокуратури судового збору у розмірі 3924,91 грн, а також з примусового виконання судового наказу № 2-н/10061/2009, виданого Івано-Франківським міським судом 01 березня 2010 року про стягнення заборгованості на користь АТ "Ідея Банк" у розмірі 10061,24 грн.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України "Про виконавче провадження" старшим державним виконавцем Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дмитроченко А.В. 21 січня 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64194155, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

21 січня 2021 року державним виконавцем винесено постанови про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця від 22 січня 2021 року виконавчі провадження №64193645, №64194155 об`єднані у зведене виконавче провадження № 64261959.

З метою виконання рішення суду виконавцем були винесені 22 січня 2021 року постанови про накладення арешту на майно та кошти боржника.

22 січня 2021 року здійснено виклик боржника до Снігурівського ВДВС на 17 лютого 2021 року на 10:00 годину та направлено вимогу про забезпечення безперешкодного доступу до житла боржника 26 лютого 2021 року з метою здійснення опису та арешту майна в рахунок погашення заборгованості.

22 січня 2021 року та 10 березня 2021 року направлено запити до Кредитної спілки "Надія" (вул. Образцова, буд.1, м. Миколаїв) про надання дозволу на реалізацію, в рахунок погашення заборгованості, нежитлової будівлі: їдальні № 1 за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яке зареєстровано за боржником відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 22 січня 2021 року.

Згідно з інформацією фіскальної служби боржник не має відкритих рахунків у банках та інших фінансових установах.

Згідно з відповідями на електронні запити Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсію, та про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, інформація про боржника відсутня.

За даними Державного реєстру Міністерства внутрішніх справ України інформація про зареєстровані за боржником транспортні засоби відсутня.

13 жовтня 2021 року державним виконавцем здійснений вихід за зареєстрованим та фактичним місцем проживання боржника, за результатами якого складений акт, відповідно до якого ОСОБА_1 був відсутній вдома. У розмові з його дружиною було з`ясовано, що сплачувати кошти за виконавчим провадженням останній не збирається.

Інших доказів державним виконавцем не надано.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано.

Звертаючись до суду з поданням, державний виконавець зазначав, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду, не виконує вимоги державного виконавця, на виклики державного виконавця не реагує.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно з свою власну.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Примусове виконання рішень судів в Україні, як зазначено у частини 1 статті 5 Закону, покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 19 ч.3 ст.18 Закону встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (частини 2, 3 ст. 441 ЦПК України).

Виходячи з викладеного, законом встановлено можливість тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо судової практики вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 1 лютого 2013 року, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Саме державний виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

В матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про отримання боржником постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна та коштів боржника та інших документів виконавчого провадження, викликів та вимог державного виконавця, відмови у наданні до доступу до житла для здійснення опису та арешту майна боржника, а також доказів будь-яких інших перешкоджань у вчинені останнім виконавчих дій. В матеріалах виконавчого провадження відсутня інформація Державної прикордонної служби про перетинання боржником кордону, як і запити до прикордонної служби.

Крім того, державний виконавець, встановивши наявність у власності боржника майна: нежитлової будівлі (їдальні №1) за адресою: АДРЕСА_2 , не вжив всіх необхідних заходів для виконання судового рішення за рахунок майна боржника.

За такого, судом не встановлено будь-яких свідомих дій боржника, спрямованих на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, враховуючи, що жоден з документів виконавчого провадження боржнику не вручений і доказів відмови останнього від отримання документів матеріали справи не містять, а представлені суду державним виконавцем докази не є достатніми для встановлення факту ухилення боржника від виконання рішення. Саме по собі невиконання боржником рішення суду у добровільному порядку ще не є свідченням ухилення його від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду. У зв`язку з цим, саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не надано достатні докази, які б свідчили про ухилення боржника від виконання зобов`язання, останнім не вжито всіх необхідних заходів для його виконання за рахунок майна боржника, а також не вбачається наявності обґрунтованого припущення, що вирішення питання про заборону боржникові виїзду за кордон сприятиме виконанню зобов`язання, у зв`язку з чим, подання є необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.441 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні подання в.о.начальника Снігурівського відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Науменко Юлії про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України без вилучення паспортного документа відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Повна ухвала складена 26.10.2021 року.

Суддя О.П.Бодрова