ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

02 листопада 2021 року

м. Харків

справа №619/1323/21

провадження № 22-ц/818/4114/21

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Хорошевського О.М.

суддів колегії - Бурлака І.В., Яцина В.Б.

за участю секретаря Жмай Ю.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник головний спеціаліста-юрисконсульта Служби у справах дітей Дергачівської міської ради Матюшенко Людмилу Анатоліївну

відповідач: ОСОБА_1

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Дергачівської міської ради

апелянт: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15 квітня 2021 року, постановлене суддею Кононихіною Н.Ю.,

у справі за позовом малолітнього ОСОБА_1 , законним представником якого на час розгляду справи призначено головного спеціаліста-юрисконсульта Служби у справах дітей Дергачівської міської ради Матюшенко Людмилу Анатоліївну, до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Дергачівської міської ради, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2021 року законний представник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому просив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 18 березня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зареєстроване в реєстрі за №410 на частку у статутному капіталі Промислово-комерційної фірми «Христина, ЛТД» у виді товариства з обмеженою відповідальністю, податковий номер 03334724, місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, смт Високий, вул. Луначарського, буд. №43 в розмірі 80% (вісімдесят відсотків), що в грошовому еквіваленті становить 176 000,00 (сто сімдесят шість тисяч) гривень.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 . На момент смерті ОСОБА_5 перебувала у шлюбі з ОСОБА_1 . За життя спадкодавеці ОСОБА_5 було поставлено діагноз безпліддя. Подружжя Страхових прийняло участь у програмі сурогатне (замінне) материнство. 02 травня 2018 року було укладено договір про виношування дитини. ІНФОРМАЦІЯ_4 на виконання Договору про виношування дитини було народжено дитину ОСОБА_1 . 18 березня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мангушевою О.С. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №410, згідно якого він успадкував після померлої дружини частку у статутному капіталі Промислово-комерційної фірми «Христина, ЛТД» у виді товариства з обмеженою відповідальністю, податковий номер 03334724, в розмірі 80% (вісімдесят відсотків), що в грошовому еквіваленті становить 176 000,00 (сто сімдесят шість тисяч) гривень. 04 лютого 2021 року стосовно одного об`єкту спадкового майна - частки в Статутному капіталі Промислово-комерційної фірми «Христина, ЛТД» у виді товариства з обмеженою відповідальністю, податковий номер 03334724, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , в розмірі 80% (вісімдесят) відсотків, що в грошовому еквіваленті становить 176 000 (сто сімдесят шість тисяч) гривень, ПН ХМНО Мангушевою О.С. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Неможливість внесення змін до виданого 18 березня 2019 року (до дати народження малолітнього сина позивача по справі) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про право на спадщину за законом обґрунтована фактом подальшого відчуження останнім частки в розмірі 40% (сорок) відсотків. В звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 22 березня 2021 року з метою дотримання обов`язку щодо сприяння створенню належних умов для здійснення малолітньою особою її прав, визначених законом, в порядку приписів частини 3 статті 63 ЦПК України зобов`язано Службу у справах дітей Дергачівської міської ради звернутися до суду із поданням про заміну законного представника малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на час розгляду даної цивільної справи на спеціаліста (уповноважену особу) Служби у справах дітей Дергачівської міської ради.

24 березня 2021 року на виконання вказаної ухвали Служба у справах дітей Дергачівської міської ради подала суду відповідне подання, згідно якого просить суд з метою захисту майнових прав малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , призначити законним представником на час розгляду даної цивільної справи у Дергачівському районному суді Харківської області головного спеціаліста-юрисконсульта Служби у справах дітей Дергачівської міської ради Матюшенко Л.А.

Ухвалою суду від 13 квітня 2021 року задоволено подання про призначення законного представника малолітнього позивача.

Від законного представника малолітнього позивача до суду надійшла заява, згідно якої вона позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити та розглядати справу в її відсутність.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 15 квітня 2021 року позов малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , законним представником якого на час розгляду справи призначено головного спеціаліста-юрисконсульта Служби у справах дітей Дергачівської міської ради Матюшенко Людмилу Анатоліївну, до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Служби у справах дітей Дергачівської міської ради, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 18 березня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зареєстроване в реєстрі за №410 на частку у статутному капіталі Промислово-комерційної фірми «Христина, ЛТД» у виді товариства з обмеженою відповідальністю, податковий номер 03334724, місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, смт Високий, вул. Луначарського, буд. №43 в розмірі 80% (вісімдесят відсотків), що в грошовому еквіваленті становить 176 000,00 (сто сімдесят шість тисяч) гривень.

Особа яка не була учасникам справи, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Зазначає, що суд не з`ясував кому саме було передано 40% статутного капіталу відчудженого за договором від 17 вересня 2019 року. Зауважує, що ОСОБА_1 умисно подав позов в інтересах малолітнього сина до себе, при цьому суд не змінював законного представника та не отримував позовної заяви від Служби у справах дітей. Причиною звернення до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_1 є начебто порушення його прав, однак його права не порушені оскільки ОСОБА_1 продав лише свою частину у статутному капіталі, а 40% які належать малолітньому залишились. Суд не з`ясував та не направив запити до лікарні коли саме зачато ОСОБА_1 , чи дійсно він є сином померлої ОСОБА_5 , оскільки він народився через 40 тижнів після її смерті.

У відзиві на апеляційну скаргу головний спеціаліст-юрисконсульт Служби у справах дітей Дергачівської міської ради Матюшенко Л.А. просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 - підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 12, 13 ЦПК України кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Згідно зі статтею 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не беруть участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено, ч. 1 ст. 352 ЦПК України, особи, які не брали участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції лише в разі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси, обов`язки.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, свобод, інтересів, обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено питання у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або містити судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Судове рішення слід вважати таким, що прийнято про права, свободи, інтереси, обов`язкии осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо в описовій чи мотивувальній частині рішення містяться висновки або судження суду про права, свободи, інтереси, обов`язки цих осіб, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, свободи, інтереси, обов`язки останніх.

Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами справи не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права, свободи, інтереси, обов`язки цієї особи.

Чинний ЦПК України містить декілька норм, що регулюють участь в апеляційному перегляді осіб, які не брали участі у справі.

У статті 17 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У статті 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18) вказано, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Таким чином, у разі подання апеляційної скарги не учасником справи, який не був присутній під час апеляційного розгляду справи, а особою, яка взагалі не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції перш за все має з`ясувати, чи вирішував суд першої інстанції питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановлення факту вирішення судом першої інстанції зазначених питань є необхідною передумовою для здійснення апеляційного перегляду судового рішення та оцінки доводів особи, яка подала скаргу, оскільки в інакшому випадку (якщо буде встановлено, що питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника у справі судом першої інстанції не вирішувалися) апеляційний суд закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України, незалежно від того, чи розглядалися відповідні доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

ОСОБА_2 вказує, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції вирішено питання про її права, свободи, інтереси та обов`язки. Зазначає, що ОСОБА_1 відчужив їй частку статутного капіталу учасника Промислово-комерційної фірми «Христина ЛТД» у розмірі 40%. Вказану частку ОСОБА_1 отримав у спадок від ОСОБА_5 на підставі свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 18 березня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, ОСОБА_4 . Визнання ОСОБА_1 недійсним свідоцтва про право на спадщину порушує її право на придбану частку у статутному капіталі ТОВ.

Між тим, із змісту рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15 квітня 2021 року вбачається, що ані у його мотивувальній, ані у його резолютивній частині висновків про права, свободи, інтереси та обов`язки ОСОБА_2 не міститься.

Крім того, судом першої інстанції вирішувалось питання щодо порушення прав малолітнього на отримання спадщини після померлої матері ОСОБА_5 . Позовна заява стосується спадкових прав малолітнього ОСОБА_1

04 лютого 2021 року ОСОБА_1 , звернувся до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Мангушевої О.С. з заявами про внесення змін до раніше виданих свідоцтв про право на спадщину в порядку ст.1300 ЦК України, зважаючи на обставину народження живим ще одного спадкоємця малолітнього сина спадкодавця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який в порядку ч.4 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину.

04 лютого 2021 року стосовно одного з об`єктів спадкового майна - частки в Статутному капіталі Промислово-комерційної фірми «Христина, ЛТД» в розмірі 80% відсотків, що в грошовому еквіваленті становить 176 000 гривень, приватним нотаріусом Мангушевою О.С. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Неможливість внесення змін до виданого 18 березня 2019 року (до дати народження малолітнього сина позивача по справі) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про право на спадщину за законом обґрунтована фактом подальшого відчуження останнім частки в розмірі 40% (сорок) відсотків.

Та обставина, що при видачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.03.2019, реєстровий №410 відбулось порушення спадкових прав малолітнього сина ОСОБА_5 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народженого живим після її смерті, є самостійною підставою для визнання вказаного свідоцтва недійсним.

Такими чином, судом апеляційної інстанції не встановлено порушення прав ОСОБА_2 при розгляді справи щодо поновлення порушеного спадкового права малолітнього ОСОБА_1 у отриманні у відповідності до вимог закону своєї частки у спадковому майна після смерті матері ОСОБА_5 .

Колегія суддів зауважує, що суд має забезпечити додержання основних принципів процесуального права, зокрема, принципу рівності учасників процесу, принципу диспозитивності та щодо реалізації права на звернення до суду в установленому законом порядку всіх учасників розгляду з додержанням правил всіх стадій розгляду. Отже, особа, яка подала апеляційну скаргу, хоча і не брала участі при розгляді справи судом першої інстанції, не може мати привілеїв стосовно реалізації своїх прав в порівнянні з іншими учасниками судового розгляду.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Колегією суддів не встановлено, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 15 квітня 2021 року вирішено питання про права, свободи, інтереси та обов`язки ОСОБА_2 .

Колегія суддів наголошує, що право на апеляційне оскарження належить лише особам, коло яких визначено статтею 352 ЦПК України. І особи, які не брали участь у справі, мають право оскаржувати судове рішення лише в разі, якщо цим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. При цьому довести зазначені обставини мають саме ці особи.

Згідно ст. п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За таких обставин апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15 квітня 2021 року підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 362, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15 квітня 2021 року закрити.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 03.11.2021