ПОСТАНОВА

Іменем України

27 жовтня 2021 року м. Кропивницький

справа № 401/1983/19

провадження № 22-ц/4809/1616/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Карпенка О. Л.,

за участі секретаря Діманової Н. І.,

учасники справи:

особа, яка подала скаргу - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександр Олександрович,

заінтересована особа Акціонерне товариство «Кредобанк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 серпня 2021 року у складі судді Гармаш Т. І. і

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії приватного виконавця та просила:

- визнати неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалька О. О. про відкриття виконавчого провадження № 64765098 від 09.03.2021;

- поновити порушене право заявника, зобов`язавши приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалька О. О. скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 64765098 від 09.03.2021.

Скарга мотивована тим, що 16 вересня 2016 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3787/2016, відповідно до якого банк видав позичальнику кредит у розмірі 330 320 грн 22 коп на строк до 15 вресня 2023 року для придбання транспортного засобу.

В забезпечення виконання зобв`язань за вказаним договором, між сторонами кредитного договору було укладено договір застави, у відповідності до якого, заставодавець передає заставодержателю рухоме майно (автотранспорт), яка належить заставодавцю на час дії договору застави.

Приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Черник Н. С. було вчинено виконавчий напис № 1798 від 19.09.2018 про звернення стягнення на транспортний засіб, на підставі якого Світловодським МВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області 13.11.2018 відкрито виконавче провадженя № 57672375, в межах якого за рахунок коштів отриманих від реалізації автомобіля задоволено вимоги стягувача на загальну суму 325 475,22 грн.

Приватним виконавцем Шмалько О.О. стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» зазначену суму та закінчено виконавче провадження за вказаним виконавчим написом, про що повідомлено боржника.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2016 року у справі № 401/1983/16 стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за цим же кредитним договором на загальну суму 400 791,53 грн.

Вказане рішення набрало законної сили, у зв`язку з чим стягувач АТ «Кредобанк» отримав виконавчий лист, виданий 16.02.2021 та пред`явив його до примусового виконання приватному виконавцю Шмалько О. О.

У свою чергу, приватний виконавець постановою ВП № 64765098 від 09.03.2021 відкрив виконавче провадження, зазначивши у постанові, що стягувач повідомляє про те, що станом на 24.02.2021 заборгованість за кредитним договором № 3787/2016 від 16.09.2016 становить 190 439,92 грн.

Оскільки постановою ВП 63080576 від 23.11.2020 було закінчено виконавче провадження за виконавчим написом нотаріуса, то виконавче провадження ВП № 64765098 не може бути розпочате, а тому заявник вважає постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.03.2021 протиправною та такою що порушує її права.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 серпня 2021 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання постанови приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалька О. О. ВП № 64765098 від 09.03.2021 про відкриття виконавчого провадження неправомірною та зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалька О.О. скасувати вказану постанову відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що приватний виконавець Шмалько О.О., розпочинаючи примусове виконання за виконавчим листом № 401/1983/19 від 16 лютого 2021 року, прийняв рішення відповідно до закону, в межах своїх повноважень, при цьому не допустив порушень прав та свобод боржника ОСОБА_1 , а тому суд першої інстанції вважав скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 серпня 2021 року та ухвалити нове судове рішенням, яким задовольнити скаргу на дії приватного виконавця.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» вже було стягнуто кошти в розмірі 325 475,22 грн в межах виконавчого повадження № 63080576 з виконання виконавчого напису нотаріуса № 1798 від 19.09.2018, яке в подальшому було закінчено, а тому воно не не може бути розпочате знову.

Як наслідок, постанова про вікриття виконавчого провадження в частині стягнення коштів з ОСОБА_1 в розмірі 190 439 грн 92 коп є такою, що порушує право особи та є протиправною і підлягає скасуванню.

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Голованов О. П., який представляє інтереси ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник АТ «Кредекс» та приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько О. О. в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Від АТ «Кредобанк» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без їх участі, що відповідає положенням статті 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що з матеріалів виконавчого провадження АСВП 63080576 відкритого за виконавчим написом нотаріуса № 1798 від 19 вересня 2018 року вбачається, що за заявою АТ «Кредобанк» приватним виконавцем Шмалько О. О. постановою ВП 63080576 від 18.09.2020 було відкрито виконавче провадження щодо звернення стягнення на предмет застави (автомобіль марки SKODA, модель FABIA 2016 року випуску, який належить ОСОБА_1 ).

Після вчинення виконавчих дій щодо реалізації предмета застави приватний виконавець Шмалько О.О. виніс постанову ВП 63080576 від 23.11.2020 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса № 1798 від 19 вересня 2018 року зазначивши у ній, що за рахунок коштів отриманих від реалізації вказаного транспортного засобу задоволено вимоги банку на загальну суму 325 475,22 грн.

З матеріалів виконавчого провадження АСВП 64765098, відкритого за виконавчим листом № 401/1983/19 від 16 лютого 2021 року, вбачається, що за заявою АТ «Кредобанк» приватним виконавцем Шмалько О.О. постановою ВП № 64765098 від 09.03.2021 відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 401/1983/19 від 16 лютого 2021 року, виданого на виконання рішення Світловодського міськрайонного суду від 03.08.2020 за позовом АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 400 791,53 грн.

Стягувач АТ «Кредобанк» у своїй заяві про примусове виконання рішення повідомив, що станом на 24.02.2021 заборгованість за кредитним договором № 3787/2016 від 16.09.2016 становить 190 439,92 грн, про що приватний виконавець Шмалько О.О. зазначив у постанові ВП № 64765098 від 09.03.2021.

Постанова ВП № 64765098 від 09.03.2021 була направлена для виконання та до відома сторонам виконавчого провадження, а саме боржнику ОСОБА_1 та стягувачу АТ «Кредобанк», про що свідчить супровідний лист від 09.03.2021 № 847.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України зазначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом пунктів 1, 3 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; виконавчих написів нотаріусів.

За положеннями статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно частини першої статті 1 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (частина перша статті третьої ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

За змістом статті 2 Закону № 1404-VIIIвиконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Аналогічні положення закріплені в частині першій статті 4 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону (частина перша статті 5 Закону № 1404-VIII).

Вілповідно до пункту першого частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (частина третя статті 26 Закону № 1404-VIII).

Згідно частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки.

Згідно з частиною першою статті 40 Закону № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно копії виконавчого напису від 19.09.2018 приватного нотаріуса Львівського нотаріального округу Черник Н. С. звернуто стягнення на транспортний засіб марки SKODA, модель FABIA 2016 року випуску, який належить ОСОБА_1 (а.с. 43).

18.09.2020 постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмальком О. О. відкрито виконавче провадження № 63080576 на виконання виконавчого напису нотаріуса № 1798 від 19.09.2018 (а. с. 57).

Приватний нотаріус Шмалько О. О. постановою від 23.11.2020 виконавче провадження № 63080576 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 1798 від 19.09.2018, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Н. С. про звернення стягнення на автомобіль, на підставі того, що коштів від реалізації заставного майна не достатньо для задоволення вимог стягувача (залишок боргу складає 151 416,13 грн), керуючись вимогами п. 15 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», закінчено (а.с. 102).

У вказаній постанові зазначено, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації транспортного засобу задоволено вимоги АТ «Кредобанк» на загальну суму 325 475,22 грн.

Згідно виконавчого листа, виданого 16.02.2021 Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області з ОСОБА_1 стягнуто на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором № 3787/2016 від 16 вересня 2016 у розмірі 400 791 грн 53 коп, на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 серпня 2020 року (а.с. 107-108).

09.03.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмальком О. О. відкрито виконавче провадження № 64765098 на виконання виконавчого листа № 401/1983/19, виданого 16.02.2021 Світловдським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» заборгованості в розмірі 400 791 грн 53 коп.

Крім того у вказаній постанові приватним виконавцем зазначено, що стягувач повідомвив, що станом на 24.02.2021 заборгованість за кредитним договором № 3787/2016 від 16.09.2016 становить 190 439,93 грн (а.с. 119).

За змістом частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Аналіз відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень, свідчить, що ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 05 лютого 2021 рокуу справі № 401/1983/19 (провадження № 22-ц/4809/82/21) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 серпня 2020 року визнано неподаною та повернуто відповідачу.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, ОСОБА_1 посилалась на те, що з неї на користь АТ «Кредобанк» вже було стягнуто кошти в розмірі 325 475,22 грн в межах виконавчого повадження № 63080576 з виконання виконавчого напису нотаріуса № 1798 від 19.09.2018, яке в подальшому було закінчено, а тому постанова про вікриття виконавчого провадження в частині стягнення коштів з ОСОБА_1 в розмірі 190 439 грн 92 коп є такою, що порушує право особи та є протиправною і підлягає скасуванню.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що постанова виконавцявід 23.11.2020 в межах виконавчого провадження № 63080576 про закінчення виконавчого провадження була винесена приватним виконавцем під час примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса № 1798 від 19 вересня 2018 року, а оскаржувану постанову в межах виконавчого провадження № 64765098 від 09.03.2021 про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець виніс на виконання іншого виконавчого документу, а саме виконавчого листа № 401/1983/19 від 16 лютого 2021 року, виданого на виконання рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 серпня 2020 року.

З огляду на викладене, безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що виконавче повадження № 63080576 з виконання виконавчого напису нотаріуса № 1798 від 19.09.2018 було закінчено, а тому воно не не може бути розпочате знову, оскільки приватним виконавцем винесено оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання іншого виконавчого документа в межах повноважень, встановлених законом.

З аналізу зазначених норм права та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько О. О., при відкритті виконавчого провадження № 64765098 діяв у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та правомірно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження від 09 березня 2021 року, як наслідок, відсутні підстави для визнання неправомірною та скасування оскаржуваної постанови.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 серпня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 29.10.2021.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко