справа № 361/8961/21
провадження № 2-з/361/247/21
У Х В А Л А

02 листопада 2021 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинський В.С., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дюкель Олександра Костянтиновича про забезпечення позову,

установив:

В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобастіон», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Територіальний сервісний центр №3249 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Київській області, Територіальний сервісний центр №7143 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Черкаській області, Територіальний сервісний центр №7141 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Черкаській області, Територіальний сервісний центр №3243 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Київській області про відновлення становища, яке існувало до порушення.

Одночасно представник позивача адвокат Дюкель О.К. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на транспортні засоби, а саме: - транспортний засіб марки DAF, модель FA 95.430, 2005 року випуску, тип ТЗ сідловий тягач - Е, червоного кольору, шасі № НОМЕР_1 ; - транспортний засіб марки DAF, модель FA 95.430, 2005 року випуску, тип ТЗ сідловий тягач - Е, червоного кольору, шасі № НОМЕР_2 ; - транспортний засіб марки SCHMITZ, модель SKI 24, 1999 року випуску, тип ТЗ причіп фургон ізотерм - Е, сірого кольору, шасі № НОМЕР_3 .

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 149 ЦПК, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК заходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов`язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

В заяві про забезпечення позову вказано, що в результаті недобросовісних дій відповідача ОСОБА_2 , станом на день подання цієї позовної заяви, постанова Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі №693/624/19 про визнання договорів купівлі-продажу транспортних засобів не виконана, що у свою чергу унеможливлює виконання рішення Бродівського районного суду Львівської області від 13 червня 2016 року у справі №439/506/16-ц про відшкодування позивачу завданих відповідачем ТОВ «Автобастіон» збитків.

Єдиним джерелом відшкодування завданих позивачу збитків, є майно (транспортні засоби), що було (були) незаконно відчужено (відчужені) в ході розгляду справи №439/506/16-ц у Бродівському районному суді Львівської області відповідачем ТОВ «Автобастіон» на користь свого засновника (учасника) відповідача ОСОБА_2 , який у подальшому, не дивлячись на наявність судового спору у справі №693/624/19 щодо зазначеного майна, діючи вочевидь недобросовісно, «вживаючи право на зло», про що прямо зазначено у постанові Верховного Суду у справі №693/624/19, з метою унеможливлення виконання рішення суду про відшкодування завданих позивачу збитків, реалізував зазначене майно (транспортні засоби) іншим відповідачам.

Враховуючи зазначене, є всі підстави вважати, що в ході розгляду справи у Броварському міськрайонному суді Київської області, транспортні засоби, що знаходяться у власності відповідача ОСОБА_3 , відповідача ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_5 , можуть бути відчужені третім особам.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вивчивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що спосіб забезпечення позову, який просить застосувати представник позивача адвокат Дюкель О.К., не є співмірним із заявленими позовними вимогами та жодним чином не забезпечить виконання рішення суду. Позовні вимоги є вимогами немайнового характеру і в разі їх задоволення за ТОВ «Автобастіон» буде відновлено право власності на транспортні засоби. Саме рішення суду за наслідками розгляду даної справи не потребуватиме примусового виконання.

Зважаючи, що забезпечення позову допускається, за умови, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а заявником таких доказів не надано, суд вважає необхідним в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Одночасно суд ро`зяснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

За таких умов, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав та ризиків, визначених ст.149 ЦПК України, для забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 153, 260, 261, 354 ЦПК України, суддя

ухвалив:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дюкель Олександра Костянтиновича про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя В.С.Сердинський