ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/637/21Головуючий у 1-й інстанції Губіш О.А.
Провадження № 22-ц/817/995/21 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючої - Шевчук Г.М.

Суддів - Міщій О. Я., Хома М. В.,

за участі секретаря - Сович Н.А.

та сторін відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Шевчука В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу №594/637/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 24 червня 2021 року, ухвалене суддею Губіш О.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі з 20 червня 2008 року по 13 жовтня 2020 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , який на даний час проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, змогу самостійно утримувати дитину вона не має. Відповідач неналежно ставиться до обов`язку матеріального забезпечення дитини, добровільно надавати кошти на утримання сина бажання не виявляє. А тому, враховуючи її матеріальний стан, а також те, що відповідач є фізично здоровий, працездатний, отримує стабільний та регулярний дохід, просила суд стягнути з нього аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно і до досягнення ним повноліття.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 24 червня 2021 року позов задоволено.

Призначено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в с. Пищатинці Борщівського району Тернопільської області, жителя с. Новосілка Заліщицького району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , жительки с. Пищатинці Борщівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 06 травня 2021 року і до досягнення ним повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в с. Пищатинці Борщівського району Тернопільської області, жителя с.Новосілка Заліщицького району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_1 в дохід держави 908 (дев`ятсот вісім) грн судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць визначено до негайного виконання.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду. Вважає його таким що не відповідає вимогам закону та просить змінити рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 24 червня 2021 року у цивільній справі №594/637/21 в частині визначення розміру аліментів зменшивши аліменти із 4000 грн., щомісячно, до розміру, що не перевищує щомісячний дохід відповідача сумі 1769 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідач є інвалідом III групи загального захворювання і єдиним джерелом його доходи державна соціальна допомога в розмірі 1769,00 грн. щомісячно, та інших доходів немає, відтак стягнутий розмір аліментів, більше ніж у два рази перевищує весь дохід відповідача у відповідний місяць.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка зазначає, що заперечує проти апеляційної скарги на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 24 червня 2021 року у справі №594/637/21 з підстав її необґрунтованості, з огляду на наступне.

Вказує, що у платника аліментів інших дітей немає, непрацездатних чоловік, дружини, батьків, дочки, сина також немає. Відповідач не надав жодних доказів, що батьки перебувають на його утриманні чи потребують догляду. Зазначає, що стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів дозволяють відповідачу сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, визначеному судовим рішенням. Посилання відповідача на наявність у нього III групи інвалідності, а відтак, на те, що він немає змоги сплачувати аліменти на дитину, також не можуть бути взяті до уваги, оскільки батько (як і матір) зобов`язаний вживати необхідних заходів з метою відшкодування законних джерел доходів для виконання свого обов`язку по утриманню дитини, оскільки він не є непрацездатною особою, що повною мірою відповідає інтересам дитини.

В судовому засіданні відповідач та його представник підтримали апеляційну скаргу, посилаючись на викладені у ній доводи, рішення суду просять скасувати.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день та час слухання справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а судове рішення до зміни.

Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.2 ст.367 ЦПК України).

Судом встановлено, що домовленості щодо участі у витратах на утримання дитини між сторонами не досягнуто.

За відсутності домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст.181 СК України).

Сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 28 березня 2017 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, який було між ними розірвано 11 вересня 2020 року рішенням Борщівського районного суду від 11 вересня 2021 року (цивільна справа №594/973/20).

Позивач 26 листопада 2020 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 , і після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище ОСОБА_6 що підтваржується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , виданим 26 листопада 2020 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано Франківськ).

Згідно довідки ОСББ Шашкевича 11 №1 від 19.03.2021, позивач разом із сином зареєстровані в АДРЕСА_1 .

Згідно довідки виконавчого комітету Борщівської міської ради №40 від 18.03.2021, та акта обстеження матеріального побутових умов сім`ї №6 від 18.03.2021, складеного комісією Борщівської міської ради, позивачка ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_3 проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 . Відповідач зареєстрований за вказаною адресою, однак там не проживає, вихованням дитини не займається, матеріально не допомагає. Виховує і матеріально забезпечує дитину мама, позивач по справі.

Відповідно до довідки №11, виданої Стрілковецьким дошкільним навчальним закладом «МАЛЯТКО» 18.03.2021, син сторін ОСОБА_3 відвідує Стрілковецький дошкільний навчальний заклад «МАЛЯТКО», і батьківська плата за харчування становить 15 грн. за один день.

Позивач та відповідач є власниками, кожен 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №216079165, сформованої 13.07.2020.

Рішенням Борщівського районного суду від 06 травня 2021 року (цивільна справа №594/445/21), припинено право особистої власності ОСОБА_1 на легковий автомобіль марки РЕНО ТРАФІК, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , та визнано за позивачем та відповідачем, за кожним із них, право власності на 1/2 частину вказаного автомобіля.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, позивач за перший квартал 2020 року отримала доходи у розмірі 2580 грн. з Управління соціальної політики Тернопільської міської ради. Інформація про доходи за 2-4 квартали 2020 року відсутня.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, відповідачу за 2-4 квартали 2020 року Управлінням соціального захисту населення Борщівської РДА, нараховано та виплачено 17558, 8 грн. соціальної виплати. Інформація про доходи за 1 квартал відсутня.

Згідно довідки №500 від 25.05.2021, виданої Відділом соціального забезпечення №1 м. Борщів УСЗН Чортківської РДА, відповідач ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Відділі соціального забезпечення №1, отримує соціальну допомогу інвалідам 3 гр., і йому за період з грудня 2020 року по травень 2021 року нараховано таку допомогу у розмірі 10614 грн.

З довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №209359, вбачається, що відповідачу 09.02.2021 повторно встановлено 3 групу інвалідності на строк до 10.02.2021, і йому протипоказана важка фізична праця,

За змістом статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Частинами 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За вимогами ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ст.191 СК України).

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з тих обставин, що дитина проживає разом з матір`ю, яка у зв`язку з цим несе додаткові витрати щодо забезпечення належних умов для проживання сина, відповідач є батьком малолітньої дитини та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання. За таких обставин суд прийшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Однак, визначаючи розмір аліментів, судом неповно було з`ясовано обставини, які мають значення для справи та не враховано, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про реальну можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі 4000 грн. При цьому судом не у повній мірі виконано вимоги вимог ст.182 СК України щодо з`ясування обставин справи при визначенні розміру аліментів.

Поза увагою суду першої інстанції залишилась те, що відповідач є інвалідом III групи загального захворювання, якому протипоказана важка фізична праця, що підтверджується копією Довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ №209359 і як інвалід потребує реабілітації, що підтверджується копією індивідуальної програми реабілітації інваліда №217, що потребує матеріальних витрат; а також суд не зауважив тих обставин, що позивач спільно із відповідачем, по 1/2 частині кожний, володіє квартирою площею 71,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , і якою фактично користується позивач; автомобіль, РЕНО ТРАФІК 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_5 , перебуває у спільній частковій власності позивача і відповідача (по 1/2 кожен).

Отже, суд першої інстанції не врахував, що розмір аліментів в сумі 4 000 грн є завищеним, оскільки в матеріалах справи наявні докази матеріального становища відповідача, які свідчать про те, що він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі - 4 000 грн щомісячно на утримання неповнолітнього сина.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства " на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

У відповідності зі ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

З урахуванням встановлених обставин щодо матеріального стану відповідача, та стану його здоров`я, а також зважаючи на те, що законом обов`язок по утриманню дитини покладається на її батьків в рівних частках, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення вимог апеляційної скарги і зміни рішення суду, зменшивши розмір стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 із 4000 грн до 2000 грн починаючи з 06 травня 2021 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 24 червня 2021 року змінити зменшивши розмір аліментів.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в с. Пищатинці Борщівського району Тернопільської області, жителя с. Новосілка Заліщицького району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , жительки с. Пищатинці Борщівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, починаючи з 06 травня 2021 року і до досягнення ним повноліття.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду не підлягає, окрім випадків, встановлених п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 05 листопада 2021 року.

Головуюча: Г.М. Шевчук

Судді: О.Я. Міщій

М.В. Хома