Ухвала

27 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 203/1079/20

провадження № 61-6706 св 21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної ради, треті особи: комунальний заклад «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 1» Дніпропетровської обласної ради», комунальний заклад «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2» Дніпропетровської обласної ради», державний реєстратор Кам`янської міської ради Бараннік Ганна Олександрівна, про скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, скасування змін у державному реєстрі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2021 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано розпорядження голови Дніпропетровської обласної ради «Про кадрові питання комунального закладу «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 1» Дніпропетровської обласної ради від 16 березня 2020 року № 25-КП про звільнення ОСОБА_1 з посади директора КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 1» Дніпропетровської обласної ради.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2» Дніпропетровської обласної ради з 18 березня 2020 року.

В іншій частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді директора КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2» Дніпропетровської обласної ради з 18 березня 2020 року.

У квітні 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позову скасувати й ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким його позов задовольнити.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначав неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-33цс14, від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, постановах Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 756/6746/16, від 08 квітня 2020 року у справі № 808/2741/16, від 12 серпня 2020 року у справі № 5023/4388/12, що відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявник вказував на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справа розглядатиметься колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною п`ятою статті 279, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної ради, треті особи: комунальний заклад «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 1» Дніпропетровської обласної ради», комунальний заклад «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2» Дніпропетровської обласної ради», державний реєстратор Кам`янської міської ради Бараннік Ганна Олександрівна, про скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, скасування змін у державному реєстрі призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара