Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2021 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: Хитрука В.М.

за участю секретаря судового засідання Шарапанівської І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекскредит", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та визнання недійсним договору,

УСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до Барського районного суду Вінницької області із вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що в 2020 році вона заповнила анкету на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекскредит" та отримала перерахунок на банківську карту у розмірі 1800 грн. 23 липня 2020 року позивач дізналася про існування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. у виконавчому провадженні № 62275797 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ "Алекскредит" для погашення заборгованості у розмірі 11850 грн, яку було надіслано на місце роботи позивача. Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису № 11297 від 29 квітня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу міста Києва Колейчиком В.В. Так, під час вчинення виконавчого напису нотаріусу не було надано оригіналу кредитного договору, нотаріус не дотримався вимог, визначених Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року та не переконався у безспірності заборгованості за кредитним договором. Окрім цього, позивач просив суд визнати недійсним кредитний договір, укладений між нею та ТОВ "Алекскредит", оскільки заповнення анкети на сайті ТОВ "Алекскредит" здійснювалося нею з особистого кабінету системи "онлайнпозика" за допомогою пароля та ID, всупереч вимогам ЗУ "Про електронну комерцію" та ЗУ "Про електронний цифровий підпис", згідно з якими не дотримано письмову форму правочину. Також позивач вважає умови вказаного договору несправедливими, оскільки вимоги щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту, нараховані на основну заборгованість відсотки, заборгованість за користування кредитом завищені в декілька разів від загальної суми позики. Позивач ОСОБА_1 просить суд задовольнити позов та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 14.05.2021 залишено без розгляду позов ОСОБА_1 в частині вимог про визнання недійсним кредитного договору.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, просить провести розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Алекскредит" в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак подав суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому просив відмовити в задоволенні позову, зважаючи на його необґрунтованість та безпідставність, з огляду на те, що позивач не обґрунтувала свою незгоду з розрахунками заборгованості, а лише зазначила свої міркування, оспорюваний виконавчий напис вчинено на підставі наданого ТОВ "Алекскредит" оригіналу договору про надання кредиту та засвідченої виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, відміткою про непогашення заборгованості, тобто вчинено у спосіб, передбачений Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку і на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович в судове засідання не з`явився, витребувані ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 23 вересня 2020 року докази не подав.

За адресою розташування робочого місця (контори) приватного нотаріуса Колейчика В.В.: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Грушевського, 15, оф. 6 надіслано судову повістку про виклик у суд. До суду повернувся конверт з рекомендованим повідомленнями з відміткою поштового відділення "адресат відсутній".

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких підстав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович вважається належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що 08 вересня 2019 року між ТОВ "Алекскредит" та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 2686743, згідно якого остання отримала грошові кошти у розмірі 5000 грн.

29 квітня 2020 року приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. вчинив виконавчий напис № 11297 про стягнення з позивача на користь ТОВ "Алекскредит" заборгованості в сумі 11850 грн. Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. від 23 червня 2020 року відкрито ВП № 6227579 при примусовому виконанні виконавчого напису № 11297, що вчинений 29 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. про стягнення з боржника на користь стягувача грошових коштів у сумі 11850 грн та винагороди приватного виконавця у розмірі 1185 грн.

Згідно статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595, передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно пункту 1.1 вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до пункту 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та в Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку,- шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині),з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду.

В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018р.) зазначено, що: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17.

Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. (справа № 826/20084/14), яку залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р., визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014р."Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості".

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України "Про нотаріат" умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

Суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014р. "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття.

Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису № 11297 від 29 квітня 2020 року не врахував обставин, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладеним у простій письмовій формі вже нечинні і повинен був відмовити кредитору у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України "Про нотаріат".

Пункт 1 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів, яким кредитний договір укладений між ТОВ "Алекскредит" та ОСОБА_1 не являється, оскільки укладений в простій письмовій формі.

Окрім цього, в обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається, зокрема, на те, що вимоги ТОВ "Алекскредит" щодо стягнення з неї заборгованості неправомірні. Зокрема, позивач не погоджувалася з розміром відсотків за користування кредитом, який зазначений у виконавчому написі нотаріуса як безспірна заборгованість.

Доводи відповідача про можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса на кредитному договорі після надіслання боржникові письмової вимоги про усунення порушень, яка, у разі її не виконання, на думку відповідача, породжує можливість вчинення такого напису у безспірному порядку, суд відхиляє як такі, що не ґрунтуються на вищезазначених нормах законодавства щодо можливості вчинення виконавчого напису лише уразі надання оригіналу нотаріально посвідченого договору.

За таких підстав, нотаріально не посвідчений ТОВ "Алекскредит" кредитний договір не входить до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та не може підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення оспорюваного виконавчого напису не забезпечено справедливий баланс інтересами позивача та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, позивач ОСОБА_1 довела невідповідність спірного виконавчого напису вимогам ст. ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. Ця обставина підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 28 липня 2020 року.

За таких підстав, суд стягує з ТОВ "Алекскредит" на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлено Законом України «Про судовий збір» .

На підставі статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України про нотаріат", Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, керуючись ст. 124 Конституції України, ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", статями 12, 13, ч. 1 ст. 81, п. 4 ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 133, частинами 1, 2 ст. 141, ч. 1, п.1 ч. 3 ст. 223, ч. 2 ст. 247, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, частинами 1, 2 ст. 259, статями 263-265, частинами 3-5, 7, 8 ст. 268, частинами 5, 6 ст. 272, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Алекскредит" третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем, № 11297 від 29 квітня 2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекскредит" заборгованості за кредитним договором у розмірі 11850 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Алекскредит", на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Барський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя: