справа № 179/506/21
провадження № 2/179/337/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2021 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Ковальчук Т.А.
при секретарі Нестер К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Магдалинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Фінансова компанія "Аланд", треті особи: приватний нотаріус Горай Олег Станіславович, приватний виконавець Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ "Фінансова компанія "Аланд", треті особи: приватний нотаріус Горай Олег Станіславович, приватний виконавець Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
У виконавчому написі вказано про заборгованість по кредитному договору 014/0197/82/0132565 від 05.07.2012 року. Тоді як йому надано копію кредитного договору, на підставі якого було вчинено виконавчий напис, датований 21.08.2013 року. Вказує, що ніякого кредитного договору з АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» в липні 2012 року не укладав. Згідно умов договору від 21.08.2013 року щомісяця сплачував кредитні платежі.
В травні 2014 року був мобілізований в зв`язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. 21.07.2014 року дістав осколкове поранення лівої ноги, в зв`язку з чим проходив тривале лікування на протязі 2014-2016 років та встановлена друга група інвалідності.
По умовам кредитного договору передбачено страхування життя, здоров?я і працездатності як позичальника. В 2016 році після завершення лікування надав банку підтверджуючі документи про настання страхового випадку, та була нарахована сума. Зі слів працівників страховою сумою був погашений кредит, а кредитна справа була закрита.
З моменту погашення кредиту з 2016 року жодного разу від банка не надходили претензії про наявність заборгованості, що свідчить про відсутність перед банком будь-яких боргових зобов`язань. В зв`язку з чим відсутня заборгованість і перед ТОВ «ФК`АЛАНД».
Відтак вважає виконавчий напис не підлягає виконанню, так як порушений з порушенням норм матеріального права. Нотаріусом не були витребувані документи, що свідчать про безспірність боргових зобов`язань між ним та кредитною установою.
Позивача в судове засідання не з?явивсь, в матеріалах справи є заява про вирішення справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Представники відповідача ТОВ «ФК «АЛАНД» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано.
Треті особи приватний виконавець Малкова М.В. та приватний нотаріус Горай О.С.до суду не з`явилися, про місце та час розгляду повідомлені належним чином, будь-яких заяв та відзиву не надали.
Ухвалою від 09.04.2021 року відкрите провадженняу справі.
У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання відповідачів, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Однак в матеріалах справи відсутні Договори про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 014/0197/82/0132565 від 21.08.2013, та будь-які підтвердження направлення цих договорів та вимог про сплату заборгованості по кредитному договору позивачу відсутні.
Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі N 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Відповідно до п. 2.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N 296/5 (далі Порядок N 296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Згідно з п. 3.1. Порядку N 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Відповідно до п. 3.2. Порядку N 296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172 (далі - Перелік N 1172).
Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку N 296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.
Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Редакція Переліку N 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мала правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису.
Суд встановив, що з досліджених доказів неможливо встановити наявність заборгованості позивача ОСОБА_1 перед первісним кредитором АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», оскільки будь-які докази, які підтверджують існування такої заборгованості суду не надані.
Крім того, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції, станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ».
За змістом положень ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Встановити на підставі яких документів було вчинено оспорюваний виконавчий напис нотаріуса встановити не вдалось, оскільки сторони не надали копії документів та пояснень по справі.
Відтак відповідачем, приватним виконавцем та приватним нотаріусом всупереч вимог ст. 12, 81 ЦПК України не було надано суду належних, допустимих, достовірних доказів існування безспірності заборгованості позивачки перед ТОВ "ФК «АЛАНД" за кредитним № 014/0197/82/0132565 від 21.08.2013 між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ОСОБА_1 , за наявності якої було б можливим вчинення оспорюваного виконавчого напису.
Третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. також не надав суду жодних документів, які слугували підставою для винесення ним виконавчого напису від 05.10.2020 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК «АЛАНД" безспірної заборгованості за кредитним договором № 014/0197/82/0132565 від 21.08.2013р., крім того в оспорюваному виконавчому написі вказаний кредитний договір 014/0197/82/0132565 від 05.07.2012 року, що також суду не вдалось встановити наявність цього договору.
Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі N 645/1979/15-ц.
З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акта, а також при його вчиненні не переконався у безспірності вимог стягувача, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат".
Щодо відшкодування відповідачем судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» позивач як інвалід другої групи звільнений від сплати судового збору, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 04.06.2020 року та дійсне до 01.07.2022 року (а.с. 10).
Враховуючи викладене, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-283, 353 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ "Фінансова компанія "Аланд", треті особи: приватний нотаріус Горай Олег Станіславович, приватний виконавець Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т.А.Ковальчук