Справа № 2-1183/11
Провадження № 6/638/673/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Межирицької В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну сторони стягувача у цивільній справі, -

встановив:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із заявою, в якій просить замінити сторону стягувача з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» по справі №2-1183/11 за заочним рішенням, що ухвалено Дзержинським районним судом м.Харкова.

В обґрунтування заяви посилається на те, що заочним рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 червня 2021 року у цивільній справі №2-1183/11 позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №6/4/20/2007/840-К/1648 від 13.11.2007 року були задоволені в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 1465647,05 грн., судовий збір у розмірі 1700,00 грн., витрати на ІТЗ в розмірі 120,00 грн.. За договором про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». За договором про відступлення прав вимоги від 30.09.2020 року право вимоги за вказаним договором та усіма додатками про внесення змін, змінами і доповненнями перейшло до ТОВ «Брайт Інвестмент». Зазначає, що заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Тому у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

В судове засідання представник заявника не з`явився, просив заяву розглянути без його участі.

Інші учасники в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили.

У відповідності до ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.06.2011 року у справі №2-1183/11 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» задоволено, стягнуто ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1648 від 13.11.2007 року в сумі 1 465 647,05 грн., судовий збір в розмірі 1700,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн.. Рішення набрало законної сили 05.07.2011 року.

Даних, що на виконання зазначеного рішення суду стягувачу видано виконавчі листи, матеріали справи та автоматизована система документообігу суду не містять, не надано таких доказів до суду і заявником.

Розглядом заяви встановлено, що згідно з договором №GL48N718070_blank від 05 серпня 2020 року, про відступлення прав вимоги, ПАТ «КБ «Надра», як Банк, відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», як новому кредитору, в порядку та на умовах визначених цим договором, належні Банку, а новий кредитор набув, права вимоги Банку до позичальників за кредитними договорами та всіма іншими похідними договорами права з яких виникають у нового кредитора у зв`язку із набуттям прав на умовах цього договору, зазначених у Додатку № 1 до нього.

Згідно із Додатком №1 до вищевказаного Договору №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, укладеного 05 серпня 2020 року, у переліку зазначений боржник ОСОБА_1 ; номер кредитного договору №6/4/20/2007/840-К/1648.

Згідно і договором №GL48N718070_blank_01 від 30 вересня 2020 року, про відступлення прав вимоги, ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», як первинний кредитор, відступило, а ТОВ «Брайт Інвестмент», як новий кредитор набув, належні первинному кредитору права вимоги до позичальників за кредитними договорами, та всіма іншими похідними договорами, права з якими виникають у нового кредитора у зв`язку із набуттям прав на умовах цього договору, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), тощо.

Згідно із Додатком №1 до вищевказаного Договору №GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги, укладеного 30 вересня 2020 року, у переліку зазначений боржник ОСОБА_1 ; номер кредитного договору №6/4/20/2007/840-К/1648.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 55 ЦПК України, згідно з якою, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу..

Відповідно до ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим, для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Процесуальне правонаступництво, передбачене ст.55 Цивільного процесуального кодексу України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.08.2020 у справі № 917/1339/16.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 55 Цивільного процесуального Кодексу України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого документу, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість штучно збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час набрання рішенням законної сили 05 липня 2011 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час набрання рішенням законної сили 05 липня 2011 року) передбачалось, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Заочне рішення суду у справі №2-1183/11 від 22 червня 2011 року набрало законної сили 05 липня 2011 року, отже виконавчі листи з урахуванням п.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час набрання рішенням законної сили 05 липня 2011 року) повинні були бути пред`явленні до виконання не пізніше 05 липня 2012 року.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що заявником не порушено питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, суд вважає передчасним вирішення питання про заміну сторони стягувача у справі №2-1183/11, у звязку з чим відмовляє у задоволенні заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.55, 260, 442 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну сторони стягувача у цивільній справі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 01.11.2021 року.

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк