ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1824/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/6861/21 Категорія: 305010000 Троян Т. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Вініченка Б.Б., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач виконавчий комітет Черкаської міської ради;

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 ;

розглянувши у порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Черкаської міської ради про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

у червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він звертався до відповідача із запитом про надання публічної інформації про наявність на території населеного пункту вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову житлового будинку, господарських будівель та споруд. Вказував, що відповідачем не було надано відповідь на запит з приводу отримання інформації.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року у справі № 580/6113/20, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2021 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 , визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо ненадання публічної інформації за запитом ОСОБА_1 від 22 жовтня 2020 року; визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо недотримання встановленого строку надання інформації на запит ОСОБА_1 від 22 жовтня 2020 року. Зобов`язано виконавчий комітет Черкаської міської ради розглянути запит ОСОБА_1 від 22 жовтня 2020 року про надання публічної інформації.

Позивач зазначив, що протиправними діями виконавчого комітету Черкаської міської ради йому була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок протиправних дій. Порушення його прав з боку суб`єкта владних повноважень викликало у нього негативні емоції, внаслідок чого погане самопочуття, пригнічений настрій. Розмір моральної шкоди підтверджується тим, що завдана шкода спричинила у нього негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я. Зазначив, що йому довелося присвятити багато свого часу, творчої енергії та сил на захист порушеного права. Йому притаманне особливо розвинуте емоційне сприйняття дійсності та почуття справедливості, а тому нехтування відповідачем під час здійснення розгляду його запиту порушило його законні права, сприймалося ним як прояв образи з боку відповідача, що призвело до сильного психологічного дискомфорту, погіршення самопочуття, емоційного хвилювання.

Вказував, що внаслідок протиправних дій відповідача було порушено його стан душевної рівноваги, для відновлення якого йому доводилося докладати додаткові вольові та психологічні зусилля, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості повноцінно насолоджуватися життям, працювати, для чого потрібен виважений стан емоційного спокою. Крім того, доводилося додатково дисциплінувати себе, доводилося витрачати набагато більше часу для підтримки необхідної продуктивності праці, що позначається щоденно на його фізичному та моральному стані, через що він не встигав закінчити як повсякденну роботу, зокрема побутову. Більш того, внаслідок неправомірних дій відповідача, були порушені його нормальні життєві зв`язки з партнерами, друзями, яким він змушений додатково пояснювати чому став менш привітним, менше приділяти часу друзям, сім`ї, родичам. Відмітив, що факт незаконної бездіяльності державного органу підтверджений рішенням суду і не підлягає доведенню.

Також позивач звернув увагу, що має II групу інвалідності та є учасником бойових дій.

Моральну шкоду ОСОБА_1 оцінив у розмірі 48000 грн. та здійснив розрахунок виходячи із розміру мінімальної заробітної плати за кожен місяць порушеного права з жовтня 2020 року по червень 2021 року.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд стягнути з виконавчого комітету Черкаської міської ради на його користь моральну шкоду в сумі 48000 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2021 року позов задоволено частково та стягнуто з виконавчого комітету Черкаської міської ради на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 200 грн.

Стягнуто з виконавчого комітету Черкаської міської ради на користь держави судовий збір в розмірі 3,72 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 0,10 грн.

Рішення суду обґрунтоване тим, що з урахуванням засад розумності та справедливості, а також у зв`язку з ненаданням позивачем достатніх та переконливих доказів для стягнення моральної шкоди у більшому розмірі, суд прийшов до висновку про відшкодування відповідачем позивачу моральної шкоди в сумі 200 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просить змінити рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2021 року шляхом збільшення розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з виконавчого комітету Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 з 200 грн до 48000 грн.

У апеляційній скарзі крім обставин, викладених у позовній заяві, вказує, що судом не обґрунтовано встановлено розмір моральної шкоди; не враховано практику Європейського суду з прав людини; не враховано аналогічну практику у схожих справах; не враховано, що позивач є інвалідом 2 групи.

Представник виконавчого комітету Черкаської міської ради Карман В.О. подав відзив на апеляційну скаргу та, вважаючи рішення суду першої інстанції обґрунтованим, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 у повному обсязі.

У відзиві вказує, що позивачем не надано доказів на доведення завдання йому моральної шкоди внаслідок дій, чи бездіяльності відповідача.

Зазначає, що позивач отримав відповідь на запитувану інформацію від 22 жовтня 2020 року, а тому дані обставини спростовують доводи позивача про те, що йому була завдана моральна шкода.

Вважає, що позивач зловживає наданим йому законом правом відшкодування моральної шкоди шляхом звернення до суду з метою не компенсації понесених страждань, а з метою збагачення.

Також вказує, що у апеляційній скарзі позивача не зазначено обставини, які мають бути зазначені у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 356 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача із запитом про надання публічної інформації від 22 жовтня 2020 року, в якому просив: 1) надати інформацію про наявність на території м. Черкаси вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову (будівництво) індивідуального гаражу із зазначення координат їх розміщення; 2) відповідь надіслати за адресою: АДРЕСА_1 кв. Вказаний запит отримано відповідачем 23 жовтня 2020 року. Не отримавши протягом п`яти робочих днів відповідь на вказаний запит, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року у справі № 580/6113/20, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо ненадання публічної інформації за запитом ОСОБА_1 від 22 жовтня 2020 року; визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо недотримання встановленого строку надання інформації на запит ОСОБА_1 від 22 жовтня 2020 року; зобов`язано виконавчий комітет Черкаської міської ради розглянути запит ОСОБА_1 від 22 жовтня 2020 року про надання публічної інформації.

Вказаними рішеннями судів встановлено, що відповідачем не надано публічної інформації за запитом ОСОБА_1 від 22 жовтня 2020 року у встановлений законом строк.

Отже судом першої інстанції вірно визначено, що внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачу безумовно завдано моральної шкоди.

Колегія суддів також враховує, що для захисту своїх порушених прав позивач змушений був звертатись до суду, що безумовно призводить до хвилювань та впливає на емоційний стан людини.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормою статті 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до роз?яснень, викладених у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції вірно визначено, що у зв`язку з тим, що позивачу внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача завдано моральної шкоди, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Водночас колегія суддів не погоджується із розміром моральної шкоди, визначеним судом першої інстанції до стягнення із відповідача.

З урахуванням обставин справи, виходячи із принципів розумності і справедливості, колегія суддів вважає, що із відповідача слід стягнути на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Посилання представника відповідача у відзиві на апеляційну скаргу на те, що позивачу було надано відповідь на його публічний запит, не спростовують неправомірності бездіяльності виконавчого комітету Черкаської міської ради, встановленої рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2021 року.

Посилання скаржника на рішення місцевих судів, ухвалених у подібних справах, не містить преюдиційного та правозастосовного значення для суду апеляційної інстанції при перегляді даної справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід змінити в частині визначення розміру моральної шкоду, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача, збільшивши її з 200 грн до 3000 грн.

Крім того відповідно до статті 141 ЦПК України слід змінити рішення суду і в частині розподілу судових витрат, виходячи із пропорційної задоволених позовних вимог. Так, оскільки позовні та апеляційні вимоги ОСОБА_1 задоволено на 6,25 % (3000 грн * 100% / 48000 грн), із відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 141,88 грн.

Судом першої інстанції у мотивувальній частині рішення зроблено висновок про необхідність відшкодування позивачу понесених останнім судових витрат, пов`язаних із розглядом справи на поштове відправлення, однак, у резолютивній частині стягнуто вказані витрати на користь держави.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення місцевого суду в частині розподілу судових витрат та стягнення з відповідача на користь Державного бюджету України судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 141,88 грн, а також на користь позивача понесених ним судових витрат, пов`язаних з поштовим відправленням, в сумі 1,63 грн (26 грн * 6,25% / 100 %).

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2021 року змінити в частині визначення розміру моральної шкоди, що підлягає до стягнення із виконавчого комітету Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 , збільшивши його з 200 грн до 3000 грн.

Рішення суду в частині розподілу судових витрат скасувати.

Стягнути з виконавчого комітету Черкаської міської ради на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 141 грн 88 коп.

Стягнути з виконавчого комітету Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані із розглядом справи, в сумі 1 грн 63 коп.

В решті частини рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді