Провадження № 2/752/6857/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2021 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Рожок В.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна та просить суд визнати виконавчий напис №23815 від 12.02.2021р. таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що зазначений виконавчий напис вчинено нотаріусом на підставі договору, який нотаріально не посвідчений. Крім того, спірний виконавчий напис, як вказує позивач, вчинено без належних документів, які б свідчили про безспірність вимог кредитора, а також з порушенням встановленого чинним законодавством трирічного строку для його вчинення.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.05.2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 18.05.2021р. заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №23815, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 12.02.2021р.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті

справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідач надав до матеріалів справи відзив на позовну заяву, за яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує про те, що для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані належні документи, які підтверджують безспірність заборгованості. При цьому, як зазначає відповідач, позивачем не зазначено жодної обставини, яка б свідчила про протилежне.

Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 10.05.2007р. між позивачем, як позичальником, та Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», як кредитодавцем, укладений Кредитний договір №2007-001727ФО040С, за умовами якого кредитор надає позичальнику споживчий кредит у розмірі 6 309,83 грн. строком по 04.05.2009р., а позичальник зобов`язується повністю повернути кредитодавцю одержану суму кредиту, сплатити проценти за користування грошовими коштами на умовах, та в порядку, передбачених цим Договором.

12.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №23815, про стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за Кредитним договором №2007-001727ФО040С від 10.05.2007р., укладеним із ПАТ «Родовід Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги від 04.07.2019р. є ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованості.

Вказаний виконавчий напис вчинено на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

У виконавчому написі вказано, що стягнення заборгованості проводиться за період з 04.07.2019 року по 27.01.2021 рік. Сума заборгованості складає 15 067,78 грн., у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 6 056,68 грн., прострочена заборгованість за комісією 3 331,68 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсотками за користування кредитом 1 168,25 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 4 511,17 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 650,00 грн.

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»).

Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Судом встановлено, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Укладений між ПАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», та позивачем кредитний договір №ФО040с від 10.05.2007р., що наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не є документом, який підтверджує безспірність заборгованості позивача перед відповідачем за кредитним договором у розумінні п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки стягувачем не надано нотаріусу для вчинення відповідного напису саме нотаріально посвідченого договору, за яким виникла заборгованість.

Судом враховано, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказана позиція в тому числі викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, 02 липня 2019 року справа № 916/3006/17 з подібних правовідносин.

Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову (Постанова Верховного Суду від 26.06.18. у справі № 910/16252/17).

Суд зазначає, що наявна в матеріалах справи виписка з рахунку ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості не є випискою з рахунку позивача, а є довідкою, набраною друкованим текстом на аркуші формату А4 в довільній формі

та підписана керівником відповідача і скріплена печаткою відповідача, що містить не підтверджені жодними первинними документами відомості про розмір заборгованості.

Крім того, згідно з частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Як встановлено вище, сторони Кредитного договору визначили, що споживчий кредит надається строком по 04.05.2009р. Крім того, згідно графіку сплати платежів за Кредитним договором останній платіж мав сплачений позивачем 04.05.2009р. Зазначене свідчить про те, що з 05.05.2009р. у кредитора виникло право вимагати повернення суми кредиту. Враховуючи, що виконавчий напис вчинено 12.02.2021р., суд приходить до висновку про те, що при його вчиненні не було дотримано умову, яка визначена ст. 88 Закону України «Про нотаріат», про можливість вчинення виконавчого напису в разі, якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не спростовано доводи позивача належними доказами.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а, отже, і для задоволення позовної заяви.

Також з відповідача на користь позивача стягується судовий збір у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 274 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

2. Визнати вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем виконавчий напис від 12.02.2021 року, зареєстрований у реєстрі за №23815, таким, що не підлягає виконанню.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.) грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири грн. 00 коп.) грн.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5-Б, ).

Третя особа:

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна (02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6, офіс 14).

Повний текст рішення суду складний та підписаний 26.10.2021р.

Суддя І.О. Ольшевська