ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1270/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №708/1265/20 Категорія: 311000000 Попельнюх А. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Новікова О.М., Бондаренка С.І.

за участю секретаря Любченко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 29 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Др.Редді`с Лабораторіз» про скасування догани, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що він перебуває на посаді фахівця зі збуту у Чернігівській області в ТОВ «ДР. РЕДДІ`С ЛАБОРАТОРІЗ». 03.08.2020 його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани. Вказану догану вважає незаконною, оскільки зазначене дисциплінарне стягнення застосовано до нього з порушенням строків його накладення. Зокрема за твердженнями позивача моментом виявлення порушення є 20.03.2020, натомість оскаржуваний наказ винесено 03.08.2020, тобто поза межами місячного строку на притягнення до дисциплінарної відповідальності. Крім того, ОСОБА_1 не погоджується з підставами застосування до нього дисциплінарного стягнення, зокрема роботодавцем виявлено порушення трудової дисципліни з боку ОСОБА_1 , яке полягало у внесенні недостовірної інформації у систему звітності. Натомість з висновками про недотримання ОСОБА_1 плану візитів позивач не погоджується, оскільки за його твердженнями 06.02.2020 ним було виконано всі заплановані візити, з них 12 з випередженням плану, завдяки чому вдалось перевиконати норму візитів, тобто план виконано позивачем на 100 %, а норму виконано на 135 %. Також виборним профспілковим органом, членом якого є ОСОБА_1 , було відмовлено у наданні згоди на накладення дисциплінарного стягнення на фахівця зі збуту у Чернігівській області ОСОБА_1 , про що відповідач був повідомлений.

Тому просив суд скасувати наказ генерального директора ТОВ «ДР. РЕДДІ`С ЛАБОРАТОРІЗ» № 6-ср від 03.08.2020 «Про оголошення догани» ОСОБА_1 .

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 29 квітня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у діях ОСОБА_1 мало місце порушення посадової інструкції, зміст якої йому було відомо. Твердження позивача про виконання ним протягом 06.02.2020 плану візитів суд оцінює критично, оскільки виходячи зі змісту посадової інструкції фахівець зі збуту повинен планувати візити із зазначенням їх дати та часу, і в подальшому зобов`язаний його дотримуватися. У свою чергу з наданого суду позивачем витягу з системи Ві-аналітика за 06.02.2020 встановлено, що візит, запланований на 16-00 год. був проведений ОСОБА_1 о 14-36 год. (тривалістю менше 1 хв.), візит запланований на 16-20 год. фактично проведений о 14-37 год. (тривалістю близько хвилини), візит на 16-40 год. проведений о 14-38 год. (тривалістю менше 1 хв.), візит на 17-00 год. проведено о 14-38 год. (тривалістю близько 1 хв), та візит на 17-20 год. фактично проведено о 14-39 год. (тривалістю менше 1 хв.). У свою чергу недотримання плану візитів в частині їх тривалості ставить під сумнів факт здійснення таких візитів, та його якість, оскільки наявні вимоги щодо структури візиту до лікаря (а.с.91) виключають можливість його проведення протягом 1 хвилини.

Днем вчинення дисциплінарного проступку позивачем є 06.02.2020, у свою чергу днем його виявлення є день складення акту службового розслідування, тобто 03.06.2020. При підрахунку строку на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності суд першої інстанції врахував, що з 16.06.2020 по 10.07.2020 ОСОБА_1 перебував на лікарняному, що підтверджено роздруківкою з бази табелювання та копіями листків непрацездатності (а.с. 80-83), в подальшому з 20.07.2020 по 02.08.2020 позивач перебував у черговій щорічній відпустці, відповідно станом на 03.08.2020 місячний строк на притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 не сплив (з 03.06.2020 по 16.06.2020 13 днів; з 11.07.2020 по 20.07.2020 9 днів; загалом 22 дня). За таких обставин доводи позивача в частині порушення ТОВ «ДР. РЕДДІ`С ЛАБОРАТОРІЗ» строку на застосування дисциплінарного стягнення не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, суд дійшов висновку, що надана профспілкою працівників медицини та фармації «Громадське здоров`я» відмова у притягненні ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за виявлене порушення не є обґрунтованою, тому вона не може бути єдиною підставою для неможливості застосування роботодавцем до працівника дисциплінарного стягнення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи рішення суду таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить його скасувати та винести нову постанову, якою його позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував, що 25.03.2020 року безпосереднім керівником позивача менеджером з регіонального розвитку ОСОБА_3 було складено та подано відповідачу доповідну записку, на підставі якої у той же день було видано наказ №1-Ср від 25.03.2020 про створення комісії для проведення службового розслідування, таким чином відповідачу були відомі всі елементи стверджуваного дисциплінарного правопорушення, перелічені у застосованому судом першої інстанції правовому висновку Верховного Суду (справа №718/801/17).

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідачем було встановлено факти проведення візитів позивачем, а відображення тривалості візитів у 1 хвилину є збоєм системи.

Крім того, при розгляді справи районним судом невірно застосовано положення ч. 2 ст. 252 КЗпП України, оскільки вона не вимагає наявності обґрунтування рішення виборного органу при його відмові чи наданні згоди на притягнення члена виборного органу до дисциплінарної відповідальності.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ДР. РЕДДІ`С ЛАБОРАТОРІЗ» вказує, що правова позиція, застосована судом першої інстанції є усталеним підходом до порядку обрахування строків притягнення до дисциплінарної відповідальності, і неодноразово застосовувалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 20 червня 2018 року у справі №516/268/15-ц (провадження №61-14952св18), від 09 грудня 2020 року у справі №390/1374/19).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що підтверджується наявними доказами (посадова інструкція позивача, витяги із Стратегічного керівництва), що до посади позивача встановлені вимоги не тільки за кількісними показниками, а й за якісними.

Зауваження позивача щодо збоїв у системі не підтверджені жодними доказами як цього вимагає ч. 3 ст. 12 ЦПК України.

Звернуто увагу, що правова позиція, застосована судом першої інстанції є усталеною судовою практикою у справах про притягнення до дисциплінарної відповідальності членів виборних органів профспілок.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року задоволено клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі, розгляд якої призначено на 28 жовтня 2021 року о 12 год. 30 хв., в якому братимуть участь ОСОБА_1 та представником ОСОБА_2 .

Однак в ході проведення судового засідання з технічних причин не вдалося налагодити відеоконференцзв`язок з позивачем, про що секретарем судового засідання складено довідку.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги доходить наступних висновків.

Згідно до вимог частин 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 працює на посаді фахівця зі збуту у Чернігівській області в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Др.Редді`с Лабораторіз».

Наказом №6-ср «Про оголошення догани» від 03 серпня 2020 року ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни, а саме порушення п.п. 4.1., 2.1.2., Посадової інструкції фахівця зі збуту від 23.08.2017 р., оголошено догану.

Відповідно до наданого до суду акта службового розслідування від 03.06.2020 (а.с. 78-79) комісією було встановлено, що п`ять візитів до клієнтів, що в плануванні відображаються 06.02.2020 з 16-00 по 17-20, фактично були здійснені приблизно з 14-00 до 15-30. Вказані обставини були встановлені комісією та підтверджені пояснювальною запискою ОСОБА_1 від 16.04.2020 (а.с. 77).

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Статтею 147 КЗпП України визначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Відповідно до вимог статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Разом з тим, саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 149 КЗпП України.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, при цьому за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган відповідно до частин третьої, четвертої статті 149 КЗпП України повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Звертаючись до суду з позовом та обґрунтовуючи безпідставність застосовного до нього дисциплінарного стягнення, позивач вказував на те, що відповідачем не доведено факту порушення трудової дисципліни, у зв`язку з чим були відсутні підстави для оголошення догани. Також, вказував, що відповідачем пропущено строки, встановлені статтею 148 КЗпП України для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, а також звертав увагу на те, що виборний профспілковий орган, членом якого є позивача, не надав згоду на накладення дисциплінарного стягнення.

Щодо строків застосування дисциплінарного стягнення колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Ця норма передбачає обчислення місячного строку для застосування дисциплінарного стягнення з дня виявлення саме проступку як такого. Тобто під виявленням проступку розуміється не лише виявлення факту (певного діяння), а й встановлення особи, яка вчинила це діяння, її протиправність, вину, наявність шкідливих наслідків, причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками. При цьому день виявлення дисциплінарного проступку не завжди може збігатися з днем його вчинення чи днем виявлення факту. День виявлення проступку може настати значно пізніше від дня його вчинення, а також від дня виявлення факту.

Фактичним моментом виявлення проступку є його фіксація у відповідному документі про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку уповноваженими на те особами, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Так, днем вчинення дисциплінарного проступку позивачем є 06.02.2020 року.

При цьому остаточна оцінка діям позивача, тобто виявлення проступку, була зафіксована в акті службового розслідування від 03.06.2020 року, тому суд правильно виходив із того, що місячний строк притягнення позивача до дисциплінарного стягнення, передбачений частиною першою статті 148 КЗпП України, повинен рахуватися саме з дати складення акту службового розслідування.

Наказ про оголошення догани позивача виданий 03 серпня 2020 року.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 перебував на лікарняному з 16 червня 2020 року по 10 липня 2020 року, а з 20 липня 2020 року по 02 серпня 2020 року перебував у відпустці.

Таким чином, враховуючи положення статті 148 КЗпП України та перебування позивача на лікарняному і у відпустці у вищевказані дні, останнім днем для дисциплінарного стягнення (оголошення догани) є 11 серпня 2020 року, відтак, оспорюваний наказ видано в межах встановленого строку.

Щодо обґрунтованості накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, то колегія суддів враховує наступне.

Як видно зі змісту наказу про оголошення догани позивачем було порушено п.п. 4.1., 2.1.2. Посадової інструкції фахівця зі збуту від 23.08.2017 року, з якою позивача було ознайомлено під підпис 22.03.2018 року.

Відповідно до наданої суду посадової інструкції фахівця зі збуту (а.с. 84-88), затвердженої генеральним директором ТОВ «ДР. РЕДДІ`С ЛАБОРАТОРІЗ» 23.08.2017 року, до завдань і обов`язків працівника віднесено в тому числі щомісячне планування візитів із зазначенням дати, часу, клініки, лікарів, лікарень і аптек у CRM системі та дотримання цього плану (п. 2.1.2 посадової інструкції).

Відповідальність, яку несе фахівець зі збуту відповідно до п. 4.1., полягає в наступному:

- належне, якісне, повне та своєчасне виконання своїх посадових обов`язків, що передбачені цією посадовою інструкцією, та дотримання інших її умов в межах, визначених чинним законодавством України;

- досягнення погоджених кількісних та якісних показників ефективності праці;

- виконання наказів та розпоряджень вищих керівників;

- виконання правил внутрішнього трудового розпорядку, правил з охорони праці, техніки безпеки, виконання політик, процедур, стандартів Компанії;

- утримання у належному вигляді майна та обладнання Компанії (автомобіль, планшет, комп`ютер, телефон тощо);

- правопорушення та/або завдання матеріальних збитків, що були здійснені під час виконання своїх посадових обов`язків в межах та у відповідності до чинного законодавства України;

- відповідність інформації, котра надається Клієнтам, вказівками і розробками Компанії, а також офіційно зареєстрованим інструкціям для медичного застосування препаратів;

- дотримання строків надання погодженої звітності, порядку її оформлення, внесення в бази даних достовірної інформації.

Надаючи оцінку обставинам чи містять дії позивача склад дисциплінарного правопорушення колегія суддів враховує наступне.

У зв`язку з виявленням відповідачем інформації, що фахівець зі збуту у Чернігівській області ОСОБА_1 вніс до даних в CRM системі недостовірну інформацію ТОВ «ДР. РЕДДІ`С ЛАБОРАТОРІЗ» наказом Генерального директора № 1-СР від 25.03.2020 була створена комісія для проведення службового розслідування у зв`язку з підозрою у невиконанні посадових обов`язків фахівцем зі збуту.

Відповідно до наданого суду акта службового розслідування від 03.06.2020 (а.с. 78-79) комісією було встановлено, що п`ять візитів до клієнтів, що в плануванні відображаються 06.02.2020 з 16-00 по 17-20, фактично були здійснені приблизно з 14-00 до 15-30.

Вказані обставини були встановлені як комісією, так і підтверджені пояснювальною запискою самого ОСОБА_1 від 16.04.2020 (а.с. 77).

З урахуванням наведеного, визначених посадовою інструкцією обов`язків фахівця зі збуту, комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_1 вніс недостовірну інформацію у систему звітності, чим порушив п. 4.1. та п. 2.1.2. Посадової інструкції фахівця зі збуту.

З наведених фактів та обставин суд першої інстанції дійшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що у діях ОСОБА_1 мало місце порушення посадової інструкції, зміст якої йому було відомо.

З витягу із системи Ві-аналітика за 06.02.2020 встановлено, що візит, запланований на 16-00 год. був проведений ОСОБА_1 о 14-36 год. (тривалістю менше 1 хв.), візит запланований на 16-20 год. фактично проведений о 14-37 год. (тривалістю близько хвилини), візит на 16-40 год. проведений о 14-38 год. (тривалістю менше 1 хв.), візит на 17-00 год. проведено о 14-38 год. (тривалістю близько 1 хв.), та візит на 17-20 год. фактично проведено о 14-39 год. (тривалістю менше 1 хв.). У свою чергу недотримання плану візитів в частині їх тривалості ставить під сумнів факт здійснення таких візитів, та його якість, оскільки наявні вимоги щодо структури візиту до лікаря (а.с.91) виключають можливість його проведення протягом 1 хвилини.

Крім того про можливу наявність такої поважної причини як некоректне відображення під час службового розслідування позивачем повідомлено не було.

Відповідно до листа ТОВ «ТІМСОФТ» (розробника програмного забезпечення ОСОБА_4 )) підтверджено, що наявність чи відсутність з`єднання з мережею Інтернет пристрою (планшету), на якому встановлена програма ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), так само як і наявність чи відсутність у такому пристрої актуальних даних геолокації з глобальної системи позиціонування (GPS) ніяким чином не впливають на можливість відкриття чи закриття візиту користувачем програми. Як при підключенні до мережі Інтернет, так і без підключення фактичний час відкриття та закриття візитів фіксується програмою ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) згідно часу, який встановлений на пристрої (планшеті), при цьому дані геолокації з глобальної системи позиціонування (GPS), а саме їх наявність чи відсутність ніяким чином не впливають на цей процес. Також повідомлено, що функціонал програми Фарма тач дозволяє користувачу у будь-який час змінити дані щодо запланованих візитів для актуалізації часу їх початку та завершення. Така зміна проводиться користувачем власноруч і не потребує додаткової технічної підтримки (а.с. 89).

Щодо надання згоди профспілкового органу на притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, то колегія суддів враховує наступне.

Порядок надання згоди профспілкового органу на притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами його виборних органів, законодавство не містить.

Відповідно до положень частини дев`ятої статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону).

Статтею 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено порядок надання згоди виборного профспілкового органу на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця.

Відповідно до зазначеного порядку, у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний термін обґрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником.

Орган первинної профспілкової організації повідомляє роботодавця про прийняте рішення у письмовій формі у триденний термін після його прийняття. У разі пропуску цього терміну вважається, що профспілковий орган дав згоду на розірвання трудового договору.

Рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору має бути обґрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у згоді на звільнення, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

Аналогічні приписи містяться також в статті 43 КЗпП України.

За змістом вищезазначених норм права суд, розглядаючи трудовий спір, повинен з`ясувати, чи містить рішення профспілкового комітету власне обґрунтування такої відмови. І лише у разі відсутності у рішенні належного обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення працівника власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації і таке звільнення є законним у разі дотримання інших передбачених законодавством вимог для звільнення.

Тобто, суд зобов`язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості, оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права.

Обґрунтованість рішення профспілкового органу повинна оцінюватись судом виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства (стаття 8 Конституції України, стаття 3 ЦК України).

Рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо добре аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав.

Висновок про обґрунтованість чи необґрунтованість рішення профспілкового комітету про відмову у наданні згоди на звільнення працівника може бути зроблений судом лише після перевірки відповідності такого рішення нормам трудового законодавства, фактичних обставин і підстав звільнення працівника, його ділових і професійних якостей.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-703цс15.

При таких обставинах положення статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», статті 43 КЗпП України за аналогією закону у відповідності до положень частини дев`ятої статті 10 ЦПК України підлягають застосуванню до спірних відносин.

Вказане викладене у постанові Верховного Суду у справі № 202/2817/19 від 08 жовтня 2020 року.

Так, судом першої інстанції вірно враховано, що надана відмова не є обґрунтованою, оскільки суть виявленого у діях ОСОБА_1 порушення полягає у внесенні недостовірної інформації до системи звітності та недотримання плану візитів, що підтверджується витягом із системи Ві-аналітика від 06.02.2020 року та саме за вказані порушення його було притягнуто до дисциплінарного стягнення.

За таких обставин надана профспілкою працівників медицини та фармації «Громадське здоров`я» відмова у притягненні ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за виявлене порушення не є обґрунтованою, тому вона не може бути єдиною підставою для неможливості застосування роботодавцем до працівника дисциплінарного стягнення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 29 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 жовтня 2021 року.

Судді: