Провадження № 2/686/4283/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Бондарчука В.В.

при секретарі Слободян Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація»», з участю третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

24 травня 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 01 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. було видано виконавчий напис №12067 про стягнення заборгованості за кредитним договором №3-1 від 27 квітня 2020 року в сумі 13 091 грн.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що наявна заборгованість не є безспірною, крім цього у зв`язку із закінченням строку повернення коштів, що визначений умовами договору у кредитора припинилося право на нарахування процентів згідно умов договору. Також згідно п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, позивач є військовослужбовцем з 2018 року, проходить службу в Національній гвардії України. Позивач письмову вимогу про усунення порушень від кредитора не отримував, крім цього останнім для вчинення виконавчого напису нотаріально посвідчений договір нотаріусу не надавався. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити.

22 вересня 2021 року представник відповідача направив до суду відзив на позов, в якому вказав, що кредитний договір із позивачем укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», зазначений договір було підписано позичальником шляхом одноразового ідентифікатора, кредитні кошти було перераховано на карту ОСОБА_1 емітовану АТ «Універсал Банк». Умовами договору було визначено, що строк кредитування становить 30 днів, а згідно п.3.5 Договору позичальник сплачує товариству плату за користування кредитом у разі порушення строків його повернення за підвищеною відсотковою ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад встановлений строк. Надані нотаріусу документи підтверджують безспірність заборгованості за договором, а позивачем не спростовано того, що заборгованість на дату вчинення оспорюваного напису була іншою ніж та, що запропонована до стягнення, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача також подав заяву про розгляд справи без його участі, у задоволенні позову просив відмовити з підстав наведених у відзиві.

Третя особа приватний нотаріус Баршацький І.В. в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні 27 квітня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація»» та ОСОБА_1 було укладено договір №3-1, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти в сумі 2 100 грн строком на 30 днів під 1/7 відсотка від суми кредиту за кожен день користування нею. П.3.3 Договору сторони погодили, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених п.1.3 Договору позичальник сплачує товариству плату за користування кредитом за підвищеною ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту.

1 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. було вчинено виконавчий напис за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація»» та стягнуто на користь останнього з ОСОБА_1 заборгованість за договором №3-1 від 27 квітня 2020 року в сумі 11 991 грн, яка складається із простроченої заборгованості по тілу кредиту 2 100 грн, відсотків в сумі 9 891 грн, та 1 100 грн плата за вчинення виконавчого напису.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Ярошенка Костянтина Юрійовича від 14 грудня 2020 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63911969 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація»» коштів в сумі 13 091 грн.

Національний Банк України за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 24 лютого 2021 року надав відповідь про те, що після закінчення строку кредитування, кредитор продовжував нарахування відсотків, в чому можуть вбачатися ознаки порушення. 29 травня 2020 року набули чинyості зміни внесені до п.6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до яких за невиконання чи неналежне виконання умов договору неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань в період дії карантину не мають нараховуватися.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат»(надалі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»), зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - «Порядок»).

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до підпункту 3.1 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови,що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

З урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей 50,87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Крім цього судом встановлено, що відповідачем належними доказами не підтверджено факт направлення ОСОБА_1 та отримання ним вимоги про усунення порушень за договором, а тому не доведено і виконання вимог підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що є самостійною і достатньою правовою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Також судом враховується, що згідно п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Позивачем на підтвердження цього суду було надано копію військово-обілкового документу, серії НГ №039233 про те, що він перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України, однак підстави для звільнення від сплати процентів за користування кредитом визначені вищезазначеної нормою, при цьому ОСОБА_1 не було надано доказів на підтвердження про те, що він призваний на військову службу під час мобілізації, а також що він брав або бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, зазначених обставин не встановлено і в судовому засіданні, а тому з цих підстав позов задоволеним бути не може.

Не погоджується суд із доводами позивача, щодо неправильності нарахування відсотків за час користування кредитними коштами на період кредитування, оскільки під час користування кредитними коштами кредитором в період дії договору позичальнику було нараховано відсотки виходячи із ставки 1,7% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитними коштами згідно ст.1048 ЦК України, а за прострочення повернення кредиту після закінчення строку кредитування сторони передбачили ставку 3,5 % від суми залишку кредиту за кожен день прострочення, таким чином застосування ч.2 ст.625 ЦК України не виключається, оскільки саме такий розмір процентів сторони погодили у договорі, а тому доводи позивача про безпідставність нарахування відсотків після закінчення строку дії кредитного договору на увагу не заслуговують.

Стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Оскільки при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» таких умов як безспірність заборгованості, суд вважає за необхідне визнати виконавчий напис від 01 грудня 2020 року зареєстрований в реєстрі за №12067, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація»» заборгованості за договором №3-1 від 27 квітня 2020 року в сумі 13 091 грн та 1 100 грн за вчинення виконавчого напису.

Судові витрати по справі становлять 908 грн, які відповідно до вимог ст.141 ЦПК України слід стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація»» на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 76-81,84,258,264,265, 280-281 ЦПК України, ст.ст.50,87,88 Закону України «Про нотаріат», ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту №286/5 від 22 лютого 2012 року, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМ України №1172 від 29 червня 1999 року, суд, -

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати виконавчий напис вчинений 01 грудня 2020 року зареєстрований в реєстрі за №12067, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація»» заборгованості за договором №3-1 від 27 квітня 2020 року в сумі 13 091 грн та 1 100 грн за вчинення виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація»» () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати в сумі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація»». місцезнаходження м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 4 оф.520, .

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, місцезнаходження вул.Рейтарська/пров.Георгіївській, 6-3 літ А каб 2-7 м. Київ.

Текст рішення складений 8 листопада 2021 року.

Суддя: