Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/3940/21
Провадження № 2/552/1581/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

26.10.2021 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Кондра Ю.Ю.,

за участю

відповідача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» 22.07.2021 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідачам надані послуги з центрального опалення і гарячого водопостачання в квартиру АДРЕСА_1 , за період з 01.09.2016 по 01.06.2021 існує заборгованість в розмірі 122188,26 грн.

Крім того вважає, що відповідно до ст. 625 ЦК України відповідачі мають сплатити вказану суму боргу із врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних.

В своїй позовній заяві просив стягнути з відповідачів заборгованість за послуги теплопостачання, отримані за адресою АДРЕСА_1 , з врахуванням індексу інфляції та 3 % річних в сумі 150328,89 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 03.08.2021 відкрито провадження в даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про час, дату та місце розгляду.

Представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 29.09.2021 подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що в квартирі АДРЕСА_1 фактично проживають лише три особи - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , тому не погоджується з нарахуванням за послуги з гарячого водопостачання на 5 осіб. Також вважає, що позивач звернувся до суду з позовом з порушенням строків позовної давності. В поданому відзиві просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Решта відповідачів відзив на позовну заяву не подавали.

Відповідачем ОСОБА_7 29.09.2021 подано до суду заяву про застосування судом строку позовної давності.

ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 01.10.2021 подали до суду заяви про застосування строків позовної давності.

Представник позивача звернулася з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі та представник відповідача в судовому засіданні не заперечували факт надання позивачем послуг з теплопостачання в квартиру, яка є їх спільною частковою власністю, але вважають, що позов подано з пропуском строків позовної давності. Також не погоджувалися із розрахунком заборгованості виходячи із числа 5 осіб, які отримують послуги. З цих підстав просили відмовити в задоволенні позову повністю.

Суд, заслухавши відповідачів та представника відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, матеріали справи № 552/4935/20, приходить до таких висновків.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Встановлено, що відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22.12.2008 є співвласниками на праві приватної спільної часткової власності квартири АДРЕСА_1 (а.с. 53-54, 83-84).

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 знаходяться на реєстраційному обліку.

В силу норм п. 6) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» всі відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є споживачами житлово-комунальних послуг за вказаною адресою та належними відповідачами.

Також судом встановлено, що позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в період з 01.09.2016 по 01.06.2021 надавав послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , але плата за послуги не вносилася, існує заборгованість за вказаний період в розмірі 122188,26 грн.

При цьому розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Оскільки відповідачі покладені на них як на споживачів обов`язки належним чином не виконували, за отримані послуги не сплачували, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за послуг з теплопостачання за період з 01.09.2016 по 01.06.2021 в солідарному порядку заявлені обґрунтовано.

При вирішенні питання щодо розміру заборгованості на правильності нарахувань за отримані послуги суд виходить з такого.

Як встановлено судом, наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає затвердженим тарифам (а.с. 5-7), відповідачами такий розрахунок не спростований.

Посилання відповідачів на ту обставину, що фактично в квартирі мешкає три особи, а розрахунок заборгованості здійснено виходячи із 5 осіб не може бути прийнято судом до уваги з таких підстав.

Як встановлено судом, 07.10.2014 між сторонами по справі було укладено договір про надання послуг (а.с. 11), за умовами якого сторони дійшли згоди про те, що суб`єктами користування послуг є 5 осіб.

В п. 19. зазначеного договору сторони передбачили, що споживач зобов`язується повідомляти виконавця про осіб, які проживають, а в п. 18. договору передбачили, що зменшення сум плати за послуги у разі відсутності члена сім`ї здійснюється на підставі письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання) (підпункт 7 пункту 18. договору).

Як встановлено судом, відповідачі до позивача в відповідною заявою не зверталися, тому позивач не знав та не міг знати про зміни в складі осіб, які користуються послугами з теплопостачання, відтак, правомірно здійснював нарахування за послуги із складу 5 осіб, як передбачено договором.

З цих підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість суми заборгованості за отримані відповідачами послуги з теплопостачання за період з 01.09.2016 по 01.06.2021 (межі позовних вимог) в розмірі саме 122188,26 грн.

Щодо досилання відповідача на пропуск позивачем строків позовної давності суд виходить з такого.

За нормами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Судом встановлено, що позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» зверталося до Київського районного суду м. Полтави 20.10.2020 з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за отримані послуги за період з 01.09.2016, яка була задоволена, видано судовий наказ від 16.11.2020 (справа № 552/4935/20), який за заявою відповідача ОСОБА_1 було скасовано.

Пред`явленням заяви про видачу судового заказу, яку було задоволено, строк позовної давності було перервано.

Встановивши дані обставини, а також враховуючи наявність заяви сторони про застосування в справі строків позовної даності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в межах строків позовної давності, враховуючи дату подання заяви про видачу судового наказу за період з 01.10.2017 по 01.06.2021 в розмірі 96609,35 грн.

При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг теплопостачання, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Закріплена ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України.

На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних в межі строків позовної давності.

Тому з відповідачів в солідарному порядку на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" підлягає стягненню сума заборгованості за послуги теплопостачання, отримані за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2017 по 01.06.2021 в розмірі 96609,35 грн та 3 % річних в сумі 8027,48 грн, нарахований індекс інфляції в розмірі 18209,03 грн, а всього - 122845 грн 86 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 2270 грн, а з кожного - по 454 грн.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" суму заборгованості за послуги теплопостачання, отримані за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2017 по 01.06.2021 в розмірі 96609,35 грн та 3 % річних в сумі 8027,48 грн, нарахований індекс інфляції в розмірі 18209,03 грн, а всього - 122845 грн 86 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" понесені судові витрати з кожного в розмірі по 454 грн

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - Полтавське обласне комунальне виробниче підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", місцезнаходження 36008, м. Полтава, вул. Комарова, 2а, код 03338030;

відповідач - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відоме місце проживання АДРЕСА_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено 26.10.2021.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко