Справа № 573/1678/21
Номер провадження 2/573/454/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2021 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Свиргуненко Ю.М.,

за участю секретаря: Федорченко Г.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області, третя особа: державний нотаріус Білопільської районної державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ковальова Лариса Борисівна про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

I. Виклад позиції позивача

06 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 . Після смерті останньої відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,13 га, посвідчена державним актом серії ІV-СМ №027299 від 31 травня 1999 року. За життя ОСОБА_2 заповіла їй вказану земельну ділянку. За її заявою нотаріусом заведена спадкова справа після смерті матері. Разом з цим їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену вище земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю належним чином оформлених правовстановлюючих документів.

03 листопада 2021 року до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 , в якій остання, просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,13 га, яка складається з земельних ділянок площею 3,9701 га з кадастровим номером :02:002:0301 та площею 0,1559 га з кадастровим номером :01:002:0230, розташовану на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №027299.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мальченка Д.В., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 05 жовтня 2021 року, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує (а. с. 59).

Представник відповідача - Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області у судове засідання не з`явився. Селищний голова надіслав листа про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечують (а. с. 49).

Третя особа - державний нотаріус Білопільської районної державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ковальова Л.Б. у підготовче засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду (а. с. 50).

Сторони простять ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Інших клопотань та заяв, пов`язаних з розглядом справи від учасників судового процесу до суду не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 08 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. У 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву (а. с. 22-23).

У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав.

Частиною першою статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до абз. 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову відсутні, отже суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні за наявними матеріалами,

У зв`язку з неявкою у підготовче засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Софіївка Сімферопольського району Автономної Республіки Крим померла мати позивача ОСОБА_2 (а. с. 10-12).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №027299, виданого Супрунівською сільською радою Білопільського району Сумської області 31 травня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №389, ОСОБА_2 на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,13 га, з них № НОМЕР_1 площею 3,97 га та № НОМЕР_2 площею 0,16 га, розташована на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 8).

Вказаним земельним ділянкам, присвоєні відповідні кадастрові номери: :02:002:0301 та :01:002:0230, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №281491724 від 27 жовтня 2021 року, (а. с. 32-33).

Згідно з заповітом, посвідченим секретарем Супрунівської сільської ради 10 листопада 2008 року, зареєстрованим в реєстрі за №372, ОСОБА_2 заповіла належну їй на підставі Державного акту серії ІV-СМ №027299 земельну ділянку ОСОБА_1 - позивачу в справі (а. с. 9).

02 лютого 2019 року державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори за заявою позивача заведена спадкова справа №41/2019 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , зареєстрована у Спадковому реєстрі за №63699336 (а. с. 52-58).

Постановою державного нотаріуса Білопільської районної державної нотаріальної контори від 04 вересня 2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 4,13 га, розташовану на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, у зв`язку з відсутністю належним чином оформлених правовстановлюючих документів (а. с. 7).

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України 2003 року (далі по тексту ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223, ст. 1233 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, яким є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України).

За приписами ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, чи подачі до нотаріальної контори або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування та інших цивільно-правових угод.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

VІ. Висновки суду.

Виходячи з системного аналізу вищенаведених положень законодавства, наданих суду доказів, які не викликають сумнівів у їх допустимості та достовірності, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно із пунктом першим частини першої статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя визнана тимчасово окупованою територією, на території якої органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Статтею 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що у разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимог кредиторів.

З копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 вбачається, що вона померла у с. Софіївка Сімферопольського району Автономної Республіки Крим, у зв`язку з цим неможливо отримати відомості про зареєстроване її місце проживання на час смерті та склад її сім`ї, а отже і спадкоємців, окрім позивача, які у передбаченому статтею 1268 ЦК України порядку прийняли спадщину.

У судовому засіданні доведено, що позивач у справі ОСОБА_1 в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2 та є її єдиним спадкоємцем за заповітом. Інші спадкоємці останньої, в тому числі й ті, які за законом мають право на обов`язкову частку у спадщині, судом не встановлені.

Отже, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , позивач має право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,13 га, яка складається з земельних ділянок площею 3,9701 га з кадастровим номером :02:002:0301 та площею 0,1559 га з кадастровим номером :01:002:0230, розташовану на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №027299.

Разом з тим, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку у зв`язку з відсутністю належним чином оформлених правовстановлюючих документів.

Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги ОСОБА_1 , про що подано відповідну заяву, суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки право позивача порушено і підлягає судовому захисту шляхом задоволення позовних вимог.

При цьому суд виходить також з того, що визнання за позивачем права власності на спірну земельну ділянку не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1220, 1223, 1233, 1235, 1268-1270 ЦК України, ст. 81, 131 ЗК України, ст. ст. 3, 4, 12-13, 76-78, 81, 141, 258, 263-265, 496 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 до Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області, , юридична адреса: Сумська область, Сумський район, смт. Миколаївка, бульвар Свободи, буд. 2, третя особа: державний нотаріус Білопільської районної державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ковальова Лариса Борисівна, юридична адреса: Сумська область, Сумський район, м. Білопілля, вул. Червона площа, 27 про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,13 га, яка складається з земельних ділянок площею 3,9701 га з кадастровим номером :02:002:0301 та площею 0,1559 га з кадастровим номером :01:002:0230, розташовану на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №027299, виданим Супрунівською сільською радою Білопільського району Сумської області 31 травня1999 року, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №389.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя :