Провадження № 2о/201/210/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа ОСОБА_2 ) про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В :

27.10.2021р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 (заінтересована особа ОСОБА_2 ) про видачу обмежувального припису.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 29.10.2021р. заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.№39).

В обґрунтування вимог заявниця ОСОБА_1 посилалася на те, що з 10.08.2012р. по 18.12.2018р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Шлюб був розірваний за рішенням суду. Заявниця є власницею домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де разом з ОСОБА_2 проживала спільно до травня 2021р. і на прохання виїхати з місця проживання, останній відповів агресією, приниженням, залякуванням. Після звернення заявниці до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні правом власності, ОСОБА_2 переїхав. Після ухвалення рішення суду ОСОБА_3 почав проявляти агресію, висловлюватися нецензурною лайкою, завдавав тілесні ушкодження, залякував, псував майно, внаслідок чого заявниця викликала поліцію. Органами поліції були видані два термінові заборонні приписи стосовно кривдника серія АА № 197156 від 11.05.2021р. та серія АА № 197247 від 19.05.2021р., але він їх порушував. 27.08.2021р. до відділення поліції №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Нестерчук Н.Ю. подала заяву про вчинення кримінального правопорушення щодо спричинення тілесних ушкоджень та пошкодження майна ОСОБА_2 . Також була подана колективна заява співробітниками КП «Дніпропетровський обласний перинатальний центр зі стаціонаром» ДОР» щодо спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень та пошкодження майна. Колишнє подружжя працювало разом та ОСОБА_2 у робочий час вчиняв конфлікти із лайкою та погрозами в сторону заявниці. Домашнє насилля, яке було вчинено ОСОБА_2 , спричинило заявниці моральні та фізичні страждання, які, в свою чергу, спричинили негативні зміни в її житті: негативні переживання та спогади, тривогу, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, важкість виконання повсякденних обов`язків, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційну напругу, наслідком чого є амбулаторне лікування із періодичним відвідуванням лікувального закладу та прийманням ліків. Заявниця просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 (кривдника), що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на строк до шести місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_2 (кривднику) наближатися на відстань не менше ніж 100м. до місця проживання (перебування), роботи ОСОБА_1 , інших місць, які часто відвідує ОСОБА_1 .

В судове засідання 01.11.2021р. заявниця надала заяву, в якій вимоги підтримала, просила задовольнити та розглянути справу за її відсутності, вимоги підтримала (а.с.№44).

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази (а.с.№40, 41, 43), про причини неявки суд не сповістив.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 350-5, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглядає справу в судовому засіданні 01.11.2021р. за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»

Відповідно до ч. 2 ст. 350-6 ЦПК України у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що з 10.08.2012р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, який був зареєстрований у Жовтневому відділі РАЦС ДМУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 440.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2018р. шлюб між сторонами був розірваний (рішення набрало законної сили 21.01.2019р.) (а.с.№12).

За інформацією автоматизованої системи документообігу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в провадженні суду перебували наступні справи про адміністративні правопорушення, вчинені ОСОБА_2 , відповідальність за які передбачена ст. 173-2 КУпАП:

- справа № 201/5408/21, за результатами якої, провадження закрито у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення;

- справа № 201/9214/21 повернута для дооформлення;

- справа № 201/5324/21, за результатами якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення сімейного конфлікту зі своєю жінкою ОСОБА_1 , в ході якого він погрожував фізичною розправою;

- справа № 201/5325/21, за результатами якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення сімейної сварки зі своєю дружиною ОСОБА_1 , чим порушено ТВП стосовно кривдника;

- справа № 201/10405/21, за результатами якої провадження закрито за відсутністю в діях особи складу адміністративного судочинства;

- справа № 201/3469/20, за результатами якої, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства в сім`ї по відношенню до ОСОБА_4

05.08.2021р. до ЄРДР внесена заява ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом) (а.с.№17).

10.05.2021р. у відношенні ОСОБА_2 було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, серія АА № 197247, яким з 19.05.2021р. по 23.05.2021р. заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою ОСОБА_1 , зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, та заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи (а.с.№24).

11.05.2021р. у відношенні ОСОБА_2 було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, серія АА № 197156, яким з 11.05.2021р. по 16.05.2021р. заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою ОСОБА_1 (а.с.№19).

19.05.2021р. та 24.10.2021р. ОСОБА_1 подала заяви про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_2 , що підтверджується копіями талонів-повідомлень єдиного обліку (зареєстровані заяви за № 17747 та № 37672) (а.с.№20-21).

Згідно висновку КП «ДОБСМЕ» ДОР № 1072 від 13.05.2021р. ОСОБА_1 11.05.2021р. отримала легке тілесне ушкодження у вигляді синця на обличчі, що спричинене від дії тупого твердого предмету, що співпадає за часом з подією сімейного конфлікту, за який ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні домашнього насильства ( справа № 201/5324/21) (а.с.№25-26).

Згідно висновку КП «ДОБСМЕ» ДОР № 2136 від 25.08.2021р. ОСОБА_1 20.08.2021р. отримала легке тілесне ушкодження у вигляді синців в підщелепній області ліворуч, на правому передпліччі та в проекції правого колінного суглобу, що спричинені від дії тупого твердого предмету (а.с.№27-28).

Заявницею до заяви в суд від 27.10.2021р. долучено диск, що містить два відеозаписи.

Один з записів датований 19.10.2021р. та містить події, які відбувалися за місцем роботи заявниці з 08год. 14хв. по 08год.16хв.

На відео видно, що чоловік (заявниця зазначає в заяві, що це ОСОБА_2 ) агресивно поводить себе, спочатку підійшов до кабінетів, в одному з яких знаходилась заявниця, і після того, як вона вийшла з кабінету, вдарив її по руці та забрав її телефон, який впав.

Інший відео запис не відтворюється (а.с.№37).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Такий припис відноситься до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству (ст. 24 Закону).

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (ст. 1 Закону) .

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Верховний Суд у постанові від 21.11.2018р. по справі № 756/2072/18 зазначив, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису необхідно надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 26.09.2019р. по справі № 452/317/19-ц зазначено, що притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства (правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП) може бути підставою для застосування заходів обмежувального припису.

З поданих заявницею документів вбачається, що ОСОБА_2 тричі було визнано винним у вчиненні домашнього насильства (ст. 173-2 КУпАП) по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_1 . Двічі органами поліції були видані тимчасові заборонні приписи у відношенні ОСОБА_2 .

Зі змісту заяви про видачу обмежувального припису вбачається, що заявниця оцінює високо вірогідність продовження домашнього насильства з боку колишнього чоловіка, настання тяжких наслідків, оскільки попередні заходи вжиті поліцією до кривдника виявились неефективними та не захистили її від домашнього насильства.

З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним задовольнити заяву ОСОБА_1 та видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 (кривдника), що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_2 (кривднику) наближатися на відстань не менше ніж 100 м. до місця проживання (перебування), роботи ОСОБА_1 , інших місць, які частого відвідує ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 223, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 350-1 350-8 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа ОСОБА_2 ) про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 (кривдника), що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

заборонити ОСОБА_2 (кривднику) наближатися на відстань не менше ніж 100 м. до місця проживання (перебування), роботи ОСОБА_1 , інших місць, які часто відвідує ОСОБА_1 .

Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Згідно ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України про видачу обмежувального припису кривднику проінформувати Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також Адміністрацію Соборного району Дніпровської міської ради за місцем проживання (перебування) постраждалої особи.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.