КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №756/4732/20 Головуючий у І інстанції Диба О.В.
Провадження №22-ц/824/5483/2021 Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Сакалоша Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 28 січня 2021 року про призначення експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з вказаним позовом, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 . Страховиком ОСОБА_1 було виплачено страхове відшкодування лише частково, що не відповідає дійсній ринкові вартості матеріального збитку.

На підставі викладеного в позові позивач просив суд першої інстанції стягнути з ТзДВ «Страхова компанія «Кредо» частину невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 6183 грн. 39 коп., а зі ОСОБА_1 просив стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 70029 грн. 44 коп.

Одночасно із зверненням до суду з позовом ОСОБА_2 подав клопотання про призначення у даній справі судову автотоварознавчу експертизу на виконання якої поставити наступні питання: 1) яка вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «BMW X-5» д.н.з. НОМЕР_1 , станом на момент дорожньо-транспортної пригоди 16 листопада 2019 року; 2) яка вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «BMW X-5» д.н.з. НОМЕР_1 , без урахування коефіцієнту фізичного зносу станом на момент дорожньо-транспортної пригоди 16 листопада 2019 року?

Проведення вказаної експертизи просив доручити Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28 січня 2021 року клопотання ОСОБА_2 про призначення експертизи задоволено.

Призначено судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

- яка вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «BMW X -5» д.н.з. НОМЕР_1 , станом на момент ДТП 16 листопада 2019 року?

- яка вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «BMW X-5» д.н.з. НОМЕР_1 , без урахування коефіцієнту фізичного зносу станом на момент ДТП 16 листопада 2019 року?

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково - дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за наявними матеріалами справи.

Витрати на проведення експертизи покладено на ОСОБА_2 .

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.384, 385 КК України.

В розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи №756/4732/20.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що під час розгляду клопотання про призначення експертизи скаржник заперечував щодо призначення такої експертизи Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, та просив суд у разі призначення експертизи доручити КНІСЕ, однак суд першої інстанції допустив формальний підхід до вирішення витання та не надав належної правової оцінки запереченням скаржника.

Окрім того, страховою компанією вже було проведено експертизу під час визначення розміру матеріального збитку та виплаті страхового відшкодування. З даною експертизою позивач був ознайомлений, не заявляв жодних зауважень до неї та не оскаржував в судовому порядку. Відповідачі в судовому засіданні, як особисто так і через представників заявляли, що довіряють даній оцінці, вважають її обґрунтованою, достатньою для вирішення справи по суті та не вбачають необхідності призначати нову експертизу.

Заперечуючи проти призначення експертизи у справі, обраній позивачем експертній установі, в суді першої інстанції наголошувалось на тому, що під час особистої розмови позивачем неодноразово повідомлялось про те, що його знайомі працюють в даній установі та зможуть вплинути на результати, що свідчить про заздалегідь необ`єктивне проведення експертизи. Враховуючи даний факт, представник скаржника просила у разі прийняття рішення про призначення експертизи, призначити її в КНІСЕ так як вважала дану установу більш професійною та такою, що підготує неупереджений експертний висновок.

Також в доводах апеляційної скарги, скаржник наголошує на тому, що навіть в разі призначення судом експертизи існують об`єктивні ризики її невиконання чи поверхневого виконання, так як транспортний засіб на момент призначення експертизи відновлений в повному обсязі, оскільки відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затверджена Наказом від 24.11.2003 № 142/5/2092 визначено, якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження.

Окрім того, судом першої інстанції в оскаржувані ухвалі суду, всупереч положенням методики, не було визначено обсяги ремонтних робіт з відновлення КТЗ або характер та обсяг його пошкоджень, а тому в подальшому відповідно до норм чинного законодавства експерт не може проводити дане дослідження.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні клопотання про призначення у справі судової експертизи.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 , в якому зазначено, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням судом норм процесуального права та з урахуванням всіх обставин, які мають значення для справи.

Додатково у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що страховою компанією не було надано позивачу для ознайомлення зі звітом, а лише надано копію акту огляду транспортного засобу та неповну копію звіту, а тому в позивача наявні обґрунтовані сумніви щодо достовірності вказаних у звіті відомостей та є підставою для призначення експертизи судом під час розгляду даної справи.

Також зазначає, що наявність у матеріалах справи фотокарток пошкоджень транспортного засобу у сукупності з актом огляду транспортного засобу є необхідним та достатнім для проведення призначеної судом експертизи.

Таким чином, на підставі викладеного у відзиві ОСОБА_2 просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

ОСОБА_1 та його представник - адвокат Огієнко О.Ф. в судове засідання не з`явились. Подали до суду заява про розгляд справи без їх участі, апеляційну скаргу підтримували та просили суд її задовольнити.

ОСОБА_2 та його представник - адвокат Конюшко Д.Б. у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, враховуючи наступне.

Задовольняючи заяву про призначення судової атотоварознавчої експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що для всебічного та об`єктивного розгляду справи необхідні спеціальні знання фахівця при вирішенні заявлених позивачем позовних вимог щодо визначення розміру завданої матеріальної шкоди транспортному засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Судова колегія не може повною мірою погодитись з висновками суду першої інстанції щодо визначення експертної установи, з таких підстав.

У відповідності до змісту ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про судову експертизу», підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Згідно з п. 1.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08 жовтня 1998 року, з усіма змінами та доповненнями, призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - експертизи та дослідження) судовим експертам державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України (далі - експертні установи) та атестованим судовим експертам, які не є працівниками державних спеціалізованих установ (далі - експерти), їх обов`язки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів здійснюються у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним, Цивільним процесуальним, Господарським процесуальним кодексами України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Митним кодексом України, Законами України «Про судову експертизу», «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами з питань судово-експертної діяльності та цією Інструкцією.

Відповідно до п. 1.2.12 вказаної Інструкції з метою більш повного задоволення потреб слідчої та судової практики щодо вирішення питань, які потребують застосування наукових, технічних або інших спеціальних знань, експертними установами організовується проведення інших видів експертиз (крім судово-медичної та судово-психіатричної), у тому числі й тих, що перебувають у стадії наукової розробки.

Пунктом 1.4. зазначеної Інструкції передбачено, що під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо.

Визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, (методів дослідження)) належить до компетенції експерта.

Згідно з п. 1.5. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, проведення експертиз, експертних досліджень з оцінки майна здійснюється на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про судову експертизу», з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» щодо методичного регулювання оцінки майна.

Для проведення товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів слід керуватися Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затверджена Наказом від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі - Методика), яка встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту.

Відповідно до п. 2.4. вказаної методики, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Пунктом 5.1 Методики передбачено, що технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Згідно з п. 8.5. Методики, якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження.

Разом з тим, позивач звертаючись до суду з даним позовом вказує на те, що розмір відшкодування згідно звіту про оцінку, що складений страховиком відповідача у справі, є значно нижчим від реальної ринкової вартості відновлення пошкодженого автомобіля, а тому наголошує на необхідності проведення такої експертизи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали про призначення судової експертизи, однак з урахуванням заперечень відповідача у справі та тієї обставини, що сторони не дійшли згоди у виборі експертної установи, суд апеляційної інстанції,Ж з урахуванням положень ст. 103 ЦПК України, вважає доцільним змінити експертну установу та доручити проведення експертизи у даній справі Київській незалежній судово-експертній установі.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи викладені норми права та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала підлягає зміні в частині визначення експертної установи, таким чином апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції змінити, доручивши проведення судової автотоварознавчої експертизи Київській незалежній судово-експертній установі.

Керуючись ст.ст. 103, 367, 369, 374, 376, ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 28 січня 2021 року про призначення експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди змінити в частині визначення експертної установи.

Доручити проведення судової автотоварознавчої експертизи Київській незалежній судово-експертній установі (вул. Січових Стрільців, 21, м. Київ, 04053, ).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків встановлених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 03 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач

Судді: