УХВАЛА

28 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 756/6840/16-ц

провадження № 61-4435св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач (відповічач за зустрічним позовом)- ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,

треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , департамент архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація,

відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_5 ,

треті особи за зустрічним позовом: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Київська міська рада, Департамент архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 листопада 2019 року в складі судді Луценка О. М. та на постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року в складі колегії суддів Левенця Б. Б., Ратнікової В. М., Борисової О. В.,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив:

визнати будівлю літ. «Д» та гараж літ. «У», які розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1 самочинним будівництвом;

зобов`язати ОСОБА_2 знести за власний рахунок будівлю літ. «Д» та гараж літ. «У», які розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1 та привести земельну ділянку до попереднього стану, який існував до зведення будівель літ. «Д» та літ. «У».

19 липня 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та просив:

зобов`язати ОСОБА_5 за власний рахунок знести: будинок літ. «Б» кв. 6 (житлова 21,9 м2, ванна 5,7 м2, вбиральня 2,1 м2, а всього 29,7 м2); будинок літ. «Б» кв. 7 (тамбур 3,5 м2, хол 33,7 м2, кухня 25,2 м2, котельня 5,4м2, шафа 0,6 м2, шафа 0,6 м2, житлова 24,3 м2, вбиральня 3,6 м2, ванна 5,7 м2, коридор 12,8 м2, санвузол 5,5 м2, житлова 19,9 м2, гардероб 4,1 м2, житлова 21,5м2, гардероб 2,3 м2, а всього 168,7 м2); прибудову літ. «а1», площею 25,3 м2; прибудову літ. «а7», площею 3,7 м2; житлову прибудову літ. «Б1», площею 84,5 м2; веранду літ. «Б», площею 21,4 м2; тамбур літ. «б1» , площею 55,0 м2; гараж літ. «Ц», площею 40,2 м2; навіс літ. «Ш», площею 19,4 м2;

зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок знести: прибудову літ. «а7», площею 8,1 м2; прибудову літ. «а6», площею 7,6 м2.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 20 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

06 березня 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2020 року відкрито касаційне провадження в справі.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у таких випадках, якщо:

- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

- судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані в справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

В ухвалі Верховного Суду від 19 травня 2020 року містяться посилання на те, що судами першої та апеляційної інстанцій не надано оцінки його доказам, які підтверджують, що спірна будівля є самочинною та такою, що побудована на земельній ділянці, яка для цього відведена не була.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , департамент архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація про визнання будівлі самочинним будівництвом і зобов`язання вчинити дії та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Київська міська рада, Департамент архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація про зобов`язання вчинити дії призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук