Справа №932/2577/20
Провадження №2/932/1713/20
26.10.2021 року м. Дніпро
Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Лукінової К.С.
за участю секретаря судового засідання Киричок Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в особі відділу формування та ведення реєстру територіальної громади про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві посилався на те, що відповідач за адресою місця реєстрації не проживає, місце його фактичного перебування їй невідоме. Останнім відомим їй зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 . Вона є основним квартиронаймачем кв. АДРЕСА_2 . У вказаній квартирі крім неї зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 є її чоловіком, а ОСОБА_2 є її сином. Разом з тим її син ОСОБА_2 в цій квартирі не проживає протягом останніх 3 років, а саме з 01 січня 2017 року по теперішній час, але залишається в ній зареєстрованим. За цей час відповідач ні разу не з`являвся до квартири та їй невідомо про місце його проживання чи перебування. Також його засоби зв`язку їй невідомі, тому вона не може з ним зв`язатись. Оскільки за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплати надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим об`єктивно порушуються її права, тому вона змушена звернутись до суду.
Позивач ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явились, проте представник позивача ОСОБА_4 подав до суду заяву в якій він просив проводити розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, клопотань та відзиву до суду не надав.
Третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в особі відділу формування та ведення реєстру територіальної громади в судове засідання не з`явилась, проте раніше надали суду заяву та просили розгляд справи проводити без їх участі.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2021 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_2 на підставі ордеру на житлове приміщення серії 1 №128, виданим виконавчим комітетом Бабушкінської районної ради народних депутатів 28.05.1994 року.
Відповідно до листа заступника начальника відділу Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Журавльова І.В. від 27.02.2020 року №10/5-491 у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2 зареєстрований, проте у вказаній квартирі з 01 січня 2017 року не проживає, що підтверджується актами про непроживання у квартирі від 10.12.2018 року, 19.02.2019 року, 03.04.2019 року, 13.06.2019 року, 12.08.2019 року, 18.10.2019 року, 11.12.2019 року, 20.02.2020 року та 26.08.2021 року, складеними мешканцями будинку АДРЕСА_3 .
Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
У відповідності до статті 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
Відповідно до статті 65 ЖК Української РСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.
Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Аналіз приведених норм закону свідчить про те, що право користування жилим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися в якості членів сім`ї наймача в установленому законом порядку.
Статтею 9 ЖК Української РСР передбачено, що ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.
Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України, жиле приміщення зберігається за відсутньою особою протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Факт тимчасової відсутності фізичної особи і пов`язані з цим правові наслідки необхідно відмежовувати від факту постійної відсутності особи у житловому приміщенні у зв`язку з вибуттям наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті (стаття 107 ЖК Української РСР).
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за цим приміщенням відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в особі відділу формування та ведення реєстру територіальної громади про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.
Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 840,80 грн.
Керуючись ст.ст. 15,16 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в особі відділу формування та ведення реєстру територіальної громади про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.С. Лукінова