Справа № 266/4722/18
Провадження № 2/266/29/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді Федотової В.М.,

при секретарі Широкової Г.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа державний нотаріус Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Костецька Наталя Григорівна про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2018 року позивачка звернулась до суду із позовом в якому просила визнати недійсним заповіт, виданий 16.06.2017 року ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Костецькою Н.Г.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , якого вона вважала своїм чоловіком, та який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 . На день його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з: квартири АДРЕСА_2 та грошових коштів на вкладах в банках України. Позивачка зазначила,що ОСОБА_3 видав заповіт на ім`я відповідача під час спільного проживання з нею, та в той час начебто хворів онкологічним захворюванням. Вважає,що будь-які відомості про лікування ОСОБА_3 від онкологічного захворювання відсутні, а за 20 днів до смерті його було поставлено на облік без проведення жодного медичного дослідження для встановлення діагнозу. Позивачка зазначає, що відсутні жодні відомості захоронення ОСОБА_3 в м. Маріуполі, тому вважає, що відповідач здійснив навмисне вбивство ОСОБА_3 , а заповіт виданий ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 підроблений, можливо за попередньою змовою з нотаріусом, який посвідчив заповіт. Позивачка зазначає, що в неї наявний заповіт, посвідчений державним нотаріусом Колеснік Л.В., виданий від імені ОСОБА_3 ще 27.02.2015 року на її ім`я . Враховуючи викладене вище, позивачка зазначає, що оскільки фактично ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 не видавав заповіт, а тому його волевиявлення не відповідало внутрішній волі, а тому заповіт від 16.06.2017 року повинен бути визнаний недійсним на підставі ст. 203, 215 ЦК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20.08.2018 року було накладено арешт та заборонено вчиняти з квартирою АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,і який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 - будь-які дії, направлені на реєстрацію прав власності.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.09.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21.09.2018 року позовну заяву залишено без руху за клопотання сторони відповідача.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.09.2018 року продовжено розгляд цивільної справи, призначено підготовче судове засідання.

11.10.2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, просив суд відмовити у його задоволенні, в обгрунтування своїх заперечень зазначив наступне . 16.06.2017 року ОСОБА_3 ,маючи вільне волевиявлення, знаходячись у твердій пам`яті та повній свідомості, в третій державній нотаріальній конторі м. Маріуполя, підписав заповіт на його ім`я , а саме на квартиру АДРЕСА_2 . Даний заповіт було засвідчено державним нотаріусом вказаної нотаріальної контори Костецькою Н.Г. та зареєстровано в реєстрі №1-349, 1-350. Відповідач вказав, що з ОСОБА_3 був знайомий більше 20 років , весь час підтримували дружні відносини. З позивачкою особисто не знайомий та зазначає, що вказані обставини в позовній заяві щодо її спільного проживання з ОСОБА_3 - брехня, оскільки жодних доказів на підтвердження нею цих фактів не надано. Зазначає, що ОСОБА_3 проживав у квартирі один. З літа 2015 року він спілкувався з ОСОБА_3 кожні вихідні, останній до часу смерті вів здоровий спосіб життя, спілкувався з сусідами, приймав участь в житті ОСББ, мав гарні відносини з сусідами, характеризувався позитивно. З середини січня 2018 року ОСОБА_3 почав скаржитись на біль у шлунку та казав, що приймає лікарські препарати, проте, до лікаря йти не бажав. 3-4 лютого 2018 року, приїхавши до ОСОБА_3 він побачив, що стан здоров`я останнього погіршився, тому наполіг на проходженні обстеження. 06.02.2018 року поїхав на прийом до головного лікаря Маріупольського міського міжрайонного онкологічного диспансеру, оскільки ОСОБА_3 схуд та відмовлявся їсти, про симптоми останнього розповів лікарю. 07.02.2018 року лікар-онколог ОСОБА_4 приїхав до ОСОБА_3 для його огляду, поставив попередній діагноз та видав направлення на проведення аналізу крові. 08.02.2018 року лабораторія для забору аналізу крові "Нова діагностика" , відібрала аналіз крові у ОСОБА_3 08.02.2018 року отримані результати аналізу крові було відвезені лікарю. 08-09 лютого 2018 року лікар прописав знеболювальні препарати, що містять наркотичну речовину, зазначені препарати медичні працівники регулярно вводили ОСОБА_3 на дому. В період 03.02.2018 року по 21.02.2018 року він щодня знаходився у ОСОБА_3 вдома, іноді залишався ночувати. 13.02.2018 року він на прохання ОСОБА_3 зателефонував священику - настоятелю храму Святого Великомученика Феодора Стратилата у смт. Мангуш для його сповіді, та вже 14.02.2018 року священик прибув до квартири ОСОБА_3 ,було здійснено відповідні церковні обряди. 21.02.2018 року він приїхав приблизно о 06год15хвилин ранку до квартири ОСОБА_3 , але той вже був мертвий. Ним було викликано поліцію , яка приїхала з лікарем-експертом бюро СМЕ. Лікар оглянув померлого разом з працівниками поліції, потім провели опитування, та оскільки не було слідів насильницької смерті, видали довідку, з якою він поїхав до ЦМСП №3 м. Маріуполя, де йому видали лікарське свідоцтво про смерть №49. Отримавши свідоцтво про смерть ОСОБА_3 в Приморському ДРАЦС, поїхав до Покровської сільської ради Мангушського району для отримання дозволу на поховання. Всі витрати по похованню ОСОБА_3 він поніс самостійно і які склали 11 755грн. Поховання відбулось на кладовище,яке розташоване на території Покровської селищної ради Мангушського району. На зазначеному кладовищі поховані родичі відповідача,а тому він вирішив поховати поряд з рідними та близькими йому людьми і ОСОБА_5 . Вважає,що ОСОБА_3 висловив своє волевиявлення під час складання заповіту на його ім`я , підпис спадкодавця ніхто не підробляв , тиску не було здійснено,тому доводи позивачки,щодо підробки підпису вважає неспроможними. Також вважає не доведеними доводи позивачки,щодо насильницької смерті ОСОБА_3 , так як труп був оглянутий лікарем експертом та ознак насильницької смерті не було виявлено.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21.12.2018 року було частково задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 про витребування доказів. Витребувано медичні документи з КЛПУ «Міський міжрайонний онкологічний диспансер м. Маріуполя»; з третьої державної Маріупольської нотаріальної контори оригінали спадкової справи та оригінал заповіту; з Приморського ВП ЦВП ГУНП у Донецькій області матеріали ЖЕО; з другої Маріупольської державної нотаріальної контори журнал обліку заповітів з оригіналом заповіту, виданого ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 ; з УПСЗН Приморського району м. Маріуполя справу про нарахування та виплату субсидії; з Маріупольського морського рибного порту зразки почерку ОСОБА_3 ; з ЦНАП м. Маріуполя; з ОСББ «Бахчиванджи 20» та у члена правління ОСББ «Бахчиванджи 20» оригінали підписів ОСОБА_3 ..

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.01.2019 року було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Басівського В.О. про витребування доказів. Витребувано із архіву «Центру первинної медичної санітарної допомоги №3» індивідуальну картку амбулаторного хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.01.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.03.2019 року було задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Довженко В.І. про витребування доказів. Витребувано з Третьої маріупольської державної нотаріальної контори оригінал реєстру вчинення нотаріальних дій за 2017рік, який містить оригінал підпису ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; з УПСЗН Приморського району м. Маріуполя оригінал справи про нарахування та виплату субсидії на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08.05.2019 року призначено проведення почеркознавчої експертизи, провадження у справі зупинено.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.08.2019 року відновлено провадження у цивільній справі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.11.2019 року призначено проведення почеркознавчої експертизи, провадження у справі зупинено.

08.01.2020 року на адресу суду надійшов з Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз висновок судово-почеркознавчої експертизи №6409-6411 від 13.12.2019 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.01.2020 року відновлено провадження у цивільній справі, призначено судове засідання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.08.2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання позивачки про зупинення провадження у цивільній справі №266/4722/18 до закінчення досудового розслідування по кримінальному провадженню ЄРДР №00000987 від 14.09.2018р., з первинною кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України .

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18.06.2021 року клопотання ОСОБА_1 про допит експерта - почерковеда задоволено.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.07.2021 року у задоволенні клопотання представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Довженко В.І. про призначення додаткової почеркознавчої експертизи відмовлено.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Довженко В.І. позов підтримали , надали пояснення у відповідності до заявлених вимог, просили позов задовольнити. Представник позивача - адвокат Довженко В.І. в судовому засіданні зазначив, що підставою звернення до суду з даним позовом є обставини при яких настала смерть ОСОБА_3 . У позивачки та нього є підстави вважати, що смерть ОСОБА_3 є насильницькою та, що це є навмисним вбивством. Крім того, існують сумніви в справжності та законності заповіту, оскільки вони вважають, що заповіт був виданий не ОСОБА_3 ,а його підпис був підроблений. Не менш важливим фактом, який викликає сумніви щодо справжності заповіту, є те, що ОСОБА_3 видав заповіт на ОСОБА_2 та при цьому не було скасовано заповіт виданий на ім`я ОСОБА_1 . В подальшому від сторони надійшли заяви про закінчення розгляду справи у їх відсутності, наполягали на задоволенні позову.

Представник відповідача - адвокат Басівський В.О. та відповідач ОСОБА_2 позов не визнали. В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення у відповідності до наданого відзиву, в своїй промові до суду акцентував увагу,що заповіт це волевиявлення сторони, а саме ОСОБА_5 , у нього не виникають сумніви,щодо оригінальності підпису спадкодавця. Звернув увагу,що на час заповіту ОСОБА_5 та ОСОБА_1 вже не підтримували відносини,що саме ОСОБА_6 звернув увагу на стан здоров`я ОСОБА_5 , був поряд в останні дні покійного, займався похованням і самостійно поніс витрати пов`язані з похованням . Вважає,що доводи позивачки та її представника є неспроможними , не підтвердженими об`єктивними даними цивільної справи, просив відмовити у задоволенні позову. В подальшому від представника відповідача та відповідача надійшли заяви про закінчення розгляду справи у їх відсутність, в позові просили відмовити.

Допитана в судовому засіданні державний нотаріус Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Костецька Н.Г. у судовому засіданні пояснила наступне. До нотаріальної контори ОСОБА_5 звернувся самостійно. 16 червня 2017року йому було надано консультацію стосовно складання заповіту. Також вона розпитувала у заповідача почому він звернувся до їх нотаріальної контори, оскільки за місцем проживання ближче була Друга державна нотаріальна контора, на що останній повідомив,що це його бажання. Також при наданні консультації заповідачу було надано роз`яснення ,щодо його родини, дітей, порядок скасування, зміни,уточнення заповіту,після чого було складено проект заповіту. ОСОБА_5 уважно ознайомився з проектом заповіту, прочитав, після чого підписав. Під час укладення заповіту було дотримано таємницю нотаріальної дії, був присутній ОСОБА_5 та нотаріус, особу ОСОБА_5 було встановлено за паспортом. Для складення заповіту необхідно було надати паспорт, ІПН особи, яка планує скласти заповіт та прізвище, ім`я та по батькові особи, на яку буде складатися заповіт. Жодних правовстановлюючих документів при складанні заповіту не потрібно було надавати.

Допитана в судовому засіданні державний нотаріус Другої маріупольської державної нотаріальної контори Колесник Л.І. пояснила, що ОСОБА_3 самостійно з`явився до нотаріальної контори, де було складено проект заповіту, з яким було його ознайомлено та ним підписано. При складанні заповіту ОСОБА_1 поруч не було. Один екземпляр заповіту було видано ОСОБА_3 , другий зареєстровано у спадковому реєстрі. Крім того, ОСОБА_3 було роз`яснено його права та обов`язки, що підтверджується його підписом. При складанні заповіту встановлено дієздатність особи.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що є родичкою позивачки, не була присутня при складанні заповіту на ім`я ОСОБА_1 .. ОСОБА_3 бачила та знає, що останній мешкав разом з ОСОБА_1 . На вихідні та свята разом приходили в гості на протязі декількох років. Зі слів ОСОБА_3 знає, що було складено заповіт на ОСОБА_1 , проте точної дати розмови не пам`ятає, також не пам`ятає коли останній раз бачила ОСОБА_5 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 суду пояснила,що з ОСОБА_1 разом працювали, потім вийшли на пенсію і спілкувались по телефону два рази на місяць. Про зв`язок ОСОБА_1 та ОСОБА_5 знає зі слів ОСОБА_1 , також зі слів останньої знає ,що на неї ОСОБА_5 склав заповіт,що у останнього існують діти, але з ними він не спілкується, особисто з ОСОБА_5 не була знайома.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 ,яка є родичкою позивачки, надали пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_8 .

Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_10 пояснила, що на підставі ухвали суду, яка надійшла разом з цивільною справою, оригіналами підписів та оригіналом оспорюваного заповіту - було проведено експертизу зразку підпису в заповіті. Експертизу було проведено у відповідно до Закону України «Про судову експертизу» та Методики. Порівняльний матеріал був наданий в достатньому обсязі, тому висновок було проведено. Експертні дослідження з відповідності підпису на території України проводяться лише на підставі оригіналів документів, якщо в неї було б недостатньо зразків підпису,чи було б надано не оригінал заповіту-вона направила би відповідне клопотання .

Суд заслухавши пояснення сторін, свідків, перевіривши матеріали справи доказами, якими вони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Відповідно до ст. 12 України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого повторно Приморським районним у місті Маріуполя ВДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області 22.03.2018 року - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 21.02.2018 року складено актовий запис №177 (т.с.1, а.с. 9).

Згідно заповіту від 27.02.2015 року ,зареєстрованого в реєстрі за №3-48 державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори Колеснік Л.В. - ОСОБА_3 заповів ОСОБА_1 все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося . Зазначені відомості було внесено у Спадковий реєстр.(т.с .1, а.с. 10).

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17.07.2018 року (справа №264/3789/18) заяву адвоката Довженка В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення доказів було задоволено - витребувано з Третьої маріупольської державної нотаріальної контори копію спадкової справи за фактом прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.с.1, а.с. 11).

Відповідно до заповіту від 16.06.2017 року зареєстрованого в реєстрі за №1-349, 1-350 державним нотаріусом Третьої маріупольської нотаріальної контори Костецькою Н.Г., ОСОБА_3 на випадок його смерті заповів квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві приватної власності - ОСОБА_2 , що також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №48109704 від 16.06.2017 року (т.с.1, а.с. 12,13).

Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 23.02.2018 року, останній звернувся до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 (т.с.1, а.с. 14).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 22.06.2018 року, остання звернулася до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори з заявою для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 (т.с.1, а.с. 15).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 22.06.2018 року за №52385315 ,виданої Третьою маріупольською державною нотаріальної конторою встановлено, що за даними ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_2 зареєстровано три заповіти: заповіт №56095081 від 20.05.2014 року, заповіт №57165837 від 27.02.2015 року та заповіт №60807597 від 16.06.2017 року (тс.1, а.с. 16-17).

Довідкою від 03.04.2018 року за №192, виданою КП "ККП" встановлено, що на кладовищах м. Маріуполя, які обслуговує КП "ККП" не поховано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.с.1, а.с. 18).

Листом КЛПУ "Міський міжрайонний онкологічний диспансер м. Маріуполя" від 13.04.2018 року за №183, на запит адвокату Довженко В.І. повідомлено, що ОСОБА_3 знаходиться на обліку у КЛПУ "Міський міжрайонний онкологічний диспансер м. Маріуполя" з 2018 року з діагнозом: рак шлунку Т4№хМх ст3, кл.гр1у. Кахексія, інтоксикація. Оглянуто онкологом на дому 07.02.2018 року (т.с.1, а.с. 19).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №49 від 21.02.2018 року та довідки про причину смерті від 21.02.2018 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті - рак шлунку (т.с.1, а.с. 52).

Довідкою від 07.02.2018 року виданою лікарем ОСОБА_4 , ОСОБА_3 встановлено діагноз: рак шлунку Т4№хМх ч/ІV (т.с.1, а.с. 58).

Відповідно до довідки від 27.08.2018 року виданої лікарем ОСОБА_4 встановлено, що ОСОБА_3 перебував на диспансерному обліку з 06.02.2018 року з діагнозом: рак шлунку Т4№хМх ст2, кл.гр1у. Кахексія, інтоксикація (т.с.1,а.с. 59).

Відповідно до листа відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 26.05.2021 року за №0662 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 був зареєстрований з 26.09.2008 року. За даною адресою зареєстрована 1 особа (т.с.1, а.с. 60).

З приходного ордеру №751523 від 07.02.2021 року виданого лабораторією "Нова діагностика" вбачається,що у ОСОБА_3 було взято кров для проведення аналізів (т.с.1, а.с. 61).

Довідкою від 01.10.2018 року за №428,виданою ТОВ "Мелітопольський хлібокомбінат" зазначено, що ОСОБА_2 працює у ТОВ "Мелітопольський хлібокомбінат" на посаді генерального директора з безпеки з 01.12.2015 року ,та в період з 05.02.2018 року по 25.02.2018 року знаходився у щорічній основній відпустці через сімейні обставини (т.с.1 ,а.с. 62).

Довідкою від 21.02.2018 року ,виданою виконавчим комітетом Покровської сільської ради Мангушського району ОСОБА_2 , про надання дозволу на поховання ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на кладовищі с. Покровське , під поховання до могили ОСОБА_13 (т.с.1 ,а.с. 63).

Згідно квитанції №22 від 22.02.2018 року , виданої ФОП ОСОБА_14 ОСОБА_2 - послуги з поховання склали 11755,00 грн. (т.с.,1 а.с. 64).

Довідкою від 02.10.2018 року, виданою настоятелем храму Святого Великомученика Феодора Стратилата в пгт. Мангуш встановлено, що 14.02.2018 року ОСОБА_3 священиком прот. ОСОБА_15 був сповіданий. ОСОБА_3 перебував у свідомості (т.с.1, а.с. 65).

Характеристикою від 03.09.2018 року, виданою головою ОСББ "Бахчиванджи, 20" встановлено, що ОСОБА_3 мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , з 2016 року по 21.02.2018 року. Зарекомендував з позитивного боку. Приймав активну участь у діяльності ОСББ. (т.с.1, а.с. 66).

Згідно протоколу засідання правління ОСББ "Бахчиванджи, 20" від 12.09.2017 року встановлено, що ОСОБА_3 був членом правління ОСББ "Бахчиванджи, 20" (т.с.1, а.с. 67).

Згідно відповіді на адвокатський запит від 03.10.2018 року ,голова ОСББ "Бахчиванджи, 20" повідомила, що ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 придбав 16.09.2008 року та був у ній зареєстрований з 26.09.2008 року. З 18.07.2016 року мешкав у даній квартирі один та з членів його родини більше у квартирі ніхто не мешкав (т.с.1, а.с. 68).

Відповідачем було надано до суду копію чеків №А-2-57540 та №А-2-57860 на придбання ліків (т.с.1, а.с. 69).

До матеріалів справи відповідачем долучено фотознімок з місця поховання ОСОБА_3 (т.с.1, а.с. 70).

Згідно довідки від 12.10.2018 року виданої ФОП ОСОБА_14 встановлено, що 22.02.2018 року ФОП ОСОБА_14 надав послуги з захоронення ОСОБА_3 на кладовищі села Покровське Мангушського району Донецької області. Послуги були надані на суму 11755,00 грн. (т.с.1 ,а.с. 123).

Листом відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 29.12.2018 року за №03-12-13123 повідомлено, що надати заяву ОСОБА_3 від 26.05.2017 року на отримання довідки щодо кількості зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 , неможливо, у зв`язку із знищенням заяв/копій довідок за 2017 рік. Однак надано журнал обліку реєстрації/зняття з реєстрації фізичних осіб, згідно якого вбачається наявність відмітки про видачу довідки від 26.05.2017 року за №04-0662 (т.с.1, а.с. 145-147).

На адресу суду ,листом з Третьої маріупольської державної нотаріальної контори 03.01.2019 року за №1/01-16 ,надійшли матеріали спадкової справи №93/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Зазначена копія спадкової справи містить заяву ОСОБА_2 від 23.02.2018р., заповіт ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 від 16.06.2017р.,заяву ОСОБА_1 від 22.06.2018р.,заповіт ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 від 27.02.2015р. посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори Колесник Л.В., свідоцтво про смерть ОСОБА_3 серія НОМЕР_3 від 21.02.2018р., лікарське свідоцтво про смерть №49 ОСОБА_3 з зазначенням причини смерті, копію паспорта ОСОБА_2 , копію паспорта ОСОБА_1 , запити державного нотаріуса нотаріальної контори до Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради та відповіді на запит, ухвала суду про арешт майна, та відповідні витяги з Спадкового реєстру (т.с.1, а.с. 155-175).

Згідно наданої 14.01.2019 року Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради копії особової справи отримувача житлової субсидії ОСОБА_3 , вбачається наявність заяви про призначення житлової субсидії №1404/1 від 26.09.2016 року, декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 26.09.2016 року, довідки про забезпечення комунальними послугами, довідки про склад сім`ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги від 26.09.2016 року та розрахунки субсидії на ЖКП. Згідно довідки про склад сім`ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги від 26.09.2016 року, від 27.01.2017 року, від 19.06.2017 року до складу зареєстрованих (фактично мешкаючи) осіб включено ОСОБА_3 (т.с.1, а.с. 179-193).

Від уповноваженої особи правління ОСББ "Бахчиванджи, 20" надано оригінал листа до міського голови та протокол засідання ОСББ "Бахчиванджи, 20" на яких міститься підпис ОСОБА_3 (т.с.1,а.с. 207-210).

Згідно долучених до цивільної справи матеріалів кримінального провадження зареєстрованого в ЄРДР за №0000897 від 14.09.2018 року вбачається, що 14.09.2018 року до Приморського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області надійшла ухвала Приморського районного суду м. Маріуполя від 13.09.2018 року ,якою зобов`язано уповноважену особу відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України внести відомості до ЄРДР за заявою Довженко В.І. , який діє в інтересах ОСОБА_1 №249 від 06.08.2019 року, за фактом смерті ОСОБА_3 , яка мала місце о 09:00 год. 21.02.2018 року. Також, надано висновок щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання від 21.02.2018 року за №375-Н/104/05-2018, згідно якого встановлено, що причина смерті - рак шлунку (т.с.1 ,а.с. 215-227).

Згідно реєстру для реєстрації нотаріальних дій справа №02-33, том №1, вбачається, що 16.06.2017 ОСОБА_3 звернувся до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори для складання заповіту та присвоєно номер нотаріальної дії №1-349 та №1-350 (т.с. 2, а.с. 1-5).

Відповідно до висновку експерта №6409-6411 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 13.12.2019 року, складеного старшим судовим експертом Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Буняченко Г.В. встановлено, що рукописний текс " ОСОБА_16 , текст завещания прочитан вслух и лично подписан" у заповіті ,посвідченому державним нотаріусом Третьої державної нотаріальної контори м. Маріуполя Костецькою Н.Г. ,та зареєстрованому в реєстрі за №1-349, 1-350 від 16.06.2017 року виконаний ОСОБА_3 . Підпис від імені ОСОБА_3 у заповіті посвідченому державним нотаріусом Третьої державної нотаріальної контори м. Маріуполя Костецькою Н.Г. та зареєстрованому в реєстрі за № 1-349, 1-350 від 16.06.2017 року виконаний ОСОБА_3 (т.с. 2 ,а.с. 69-76).

Позивачкою було надано копії матеріалів досудового розслідування кримінального провадження ЄРДР № №0000897 , з яких вбачалось ,що згідно постанови слідчого Приморського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області від 25.02.2020р. про залучення особи до провадження як потерпілої - ОСОБА_1 було залучено у кримінальному провадженні №0000897 як потерпілу (т.с. №2 а.с. 135).

Листом від 13.08.2020 року за №1408/104/02-2020 Приморське ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області повідомило, що станом на 13.08.2020 року триває досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000897 від 14.09.2020 року за ч. 1 ст. 115 КК України (т.с.2, а.с. 173).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. 1216, 1217 та 1220 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом, або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті

Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається (ст. 1234 ЦК України).

Отже, оскільки заповіт є, перш за все, юридичною угодою, тому всі правила чинного законодавства, які стосуються питання недійсності угод, в однаковому ступеню відносяться й до заповіту. Заповіт як угода, яка проявляє волю заповідача щодо розпорядження належним йому майном після його смерті, вимагає посвідчення дійсності волевиявлення й тотожності волі заповідача і змісту заповіту, тому закон пред`являє до заповіту підвищені вимоги в дотриманні умов укладання заповіту.

Заповіт, як вид одностороннього правочину (дія особи спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, повинен відповідати загальним вимогам, додержання яких є необхідними для чинності правочину, серед яких, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ст. 202, ч.2 ст. 203 ЦК України).

За змістом ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Згідно статті 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадови чи службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Цивільний кодекс України проголошує принцип свободи заповіту, відповідно до якого заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних , родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Крім того, він може без зазначення будь-яких причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Як передбачено ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Стаття 203 ЦК України визначає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (ч.1 ст.203 ЦК України), особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності ( ч. 2 ст. 203 ЦК України), волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3 ст.203 ЦК України), правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5 ст. 203 ЦК України), правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. 6 ст. 203 ЦК України).

Відповідно до ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це право, а також заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Частина 2 ст. 1257 ЦК України встановлює, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Під час тривалого розгляду справи, судом було призначено судову почеркознавчу експертизу з метою з`ясування обставини, чи підписував ОСОБА_3 спірний правочин.

Відповідно до висновку експерта №6409-6411 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 13.12.2019 року, складеного старшим судовим експертом Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Буняченко Г.В. встановлено, що рукописний текс " ОСОБА_16 , текст завещания прочитан вслух и лично подписан" у заповіті ,посвідченому державним нотаріусом Третьої державної нотаріальної контори м. Маріуполя Костецькою Н.Г. ,та зареєстрованому в реєстрі за №1-349, 1-350 від 16.06.2017 року виконаний ОСОБА_3 . Підпис від імені ОСОБА_3 у заповіті посвідченому державним нотаріусом Третьої державної нотаріальної контори м. Маріуполя Костецькою Н.Г. та зареєстрованому в реєстрі за № 1-349, 1-350 від 16.06.2017 року виконаний ОСОБА_3 .

Отже, у судовому засіданні не знайшли своє підтвердження доводи позивачки та її представника відносно того, що ОСОБА_3 не підписував заповіту від 16 червня 2017 року.

Не доведені й вимоги позивачки щодо того, що волевиявлення ОСОБА_3 не було вільним і не відповідало його волі, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Воля - це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту).

Волевиявлення - це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених нормами ЦК України.

Стороною позивача при розгляді справи не надано доказів того, що при складанні заповіту волевиявлення спадкодавця не було вільним і не відповідало його волі , оскільки при складанні заповіту його дієздатність була перевірена нотаріусом .

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі, що було відображено в заповіті від 16 червня 2017 року, і позивачкою та її представником не доведено протилежного.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні

Відповідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Таким чином, кожен доказ у справі, у тому числі висновок експертизи, підлягає оцінці в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

При поданні позовної заяви та протягом тривалого розгляду цивільної справи позивачка та її представник не надали до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування, а саме: не надано доказів того, що волевиявлення ОСОБА_3 не відповідало його волі , що підпис на заповіті є підробленим .

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 ,на підставі ст. 1234 ЦК України ,використав своє право на заповіт і згідно ст. 1235 ЦК України призначив спадкоємцем свого майна ОСОБА_2 .

В судовому засіданні позивачка та її представник ставили під сумнів заповіт від 16 червня 2017року на ім`я ОСОБА_6 , оскільки 27 лютого 2015 року ОСОБА_3 склав заповіт на ім`я позивачки ,який як вважає сторона не скасований.

Суд не погоджується з доводами позивачки та її представника виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

З точки зору закону, при вирішенні спору суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Предмет позову - це певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними зокрема, ст. 16 Цивільного кодексу України. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які позивачка та її представник посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, через їх безпідставність та необґрунтованість.

При вирішені спору ,і відмовляючи у задоволенні позову ,суд у відповідності до вимог ч.1 п.8 ст.264 ЦПК України скасовує заходи забезпечення позову, а саме накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і підлягає передачі у власність в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_2 . Зазначені заходи забезпечення були застосовані на підставі ухвали Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 серпня 2018 року у справі № 266/4722/18.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд на підставі ст. 141 ЦПК України відмовляє позивачу у задоволенні вимог,щодо відшкодування судових витрат.

Керуючись ст. ст. 203,215,1216,1217,1223,1233,1234-1235,1247,1251-1252,1257 ЦК України, ст.ст. 3, 12, 13, 76, 89, 141, 206, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа державний нотаріус Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Костецька Наталя Григорівна про визнання заповіту, виданого 16 червня 2017 року ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 , посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Костецькою Наталею Григорівною, зареєстрований в реєстрі за №1-349 недійсним - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову - арешт, накладений ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 серпня 2018 року у справі № 266/4722/18 на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і підлягає передачі у власність в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду або через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою:http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ;

Третя особа: державний нотаріус Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Костецька Наталя Григорівна, юридична адреса: м. Маріуполь, проспект Металургів, буд. 213.

Повний текст рішення складено 08.11.2021 року.

Суддя Федотова В. М.