Справа № 161/5403/21
Провадження № 2-ві/161/12/21
У Х В А Л А

28 жовтня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Борсук К.П.,

розглянувши у письмовому провадженні в залі суду в місті Луцьку заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кирилюк В.Ф. при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління охорони здоров`я Волинської обласної державної адміністрації, Головне управління Державної казначейської служби у Волинській області, про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2021 року позивачем була подана письмова заява про відвід головуючого судді Кирилюк В.Ф., мотивована тим, що позивачка має сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Кирилюк В.Ф. при розгляді цивільної справи №161/5403/21.

Ухвалою від 26 жовтня 2021 року суддею Кирилюк В.Ф. було визнано відвід необґрунтованим та заяву позивача ОСОБА_1 про її відвід передано для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід, у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 жовтня 2021 року заяву про відвід судді Кирилюк В.Ф. подану ОСОБА_1 було розподілено судді Присяжнюк Л.М.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що обґрунтування, наведені в заяві, не можуть розцінюватись, як підстава для відводу судді по справі, оскільки вони не містять обставин, які вказували б на упередженість головуючого судді Кирилюк В.Ф. при розгляді даної справи.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.6, ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

В свою чергу, положеннями Цивільного процесуального кодексу України передбачено процесуальне право осіб, які беруть участь у справі, заявити відвід судді, в провадженні якого знаходиться справа, при цьому, підстави для відводу судді визначені ст.36 ЦПК України, за якими, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (ч.ч.2, 3 ст.36 ЦПК України).

Аналізуючи підстави заявленого ОСОБА_1 відводу судді, судом відзначається, що останні зводяться, зокрема, до того, що заявниця має сумнів щодо об`єктивності дій судді, а також в подальшому не може довіряти суду при винесенні об`єктивних судових рішень.

Разом з тим, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина в конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Частиною 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Наведені ОСОБА_1 підстави є лише її суб`єктивним сприйняттям обставин справи, доводи заявниці є надуманими та такими, що ґрунтуються на припущеннях і власних міркуваннях, у зв`язку із чим заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 258-261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Кирилюк В.Ф. при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління охорони здоров`я Волинської обласної державної адміністрації, Головне управління Державної казначейської служби у Волинській області, про відшкодування матеріальної шкоди.

Продовжити розгляд справи №161/5403/21 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління охорони здоров`я Волинської обласної державної адміністрації, Головне управління Державної казначейської служби у Волинській області, про відшкодування матеріальної шкоди - в тому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк