КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Кулікова С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про зобов`язання провести реструктуризацію боргу,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року представник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом в якому просив зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» здійснити реструктуризацію боргу за Кредитним договором № 0104/0708/55-029, укладеним 14 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 за сумою викупу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» права вимоги за кредитним договором № 0104/0708/55-029 від 14 липня 2008 року у АТ «Дельта Банк».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про зобов`язання провести реструктуризацію боргу - залишено без руху.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про зобов`язання провести реструктуризацію боргу - визнано неподаним та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 23 вересня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Посилається на те, що в період з 06 серпня 2021 року по 20 серпня 2021 року адвокат Покоєвич Андрій Олексійович перебував у щорічній основній відпустці, що підтверджується копією наказу про відпустку № 4 від 02 серпня 2021 року.

Крім того, в період з 21 серпня 2021 року по 24 серпня 2021 року включно були вихідні з нагоди святкування Дня незалежності України.

Посилається на те, що 25 серпня 2021 року ОСОБА_2 отримав на електронну пошту ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2021 року у справі № 761/28287/21 про залишення позовної заяви без руху та судом надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали, а 30 серпня 2021 року представником надіслані засобами поштового зв`язку документи для усунення недоліків.

Крім того, представником по вказаним в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2021 року справах № 127/25991/20, № 127/16862/21 та № 127/17495/21 є адвокат Покоєвич Артем Олексійович. Натомість, у справі № 761/28287/21 представником виступає ОСОБА_2 , який і був у відпустці в період з 06 серпня 2021 року по 20 серпня 2021 року.

Вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що у поданій позовній заяві не зазначено за захистом якого порушено права звернувся позивач і як це порушує його права в цілому. Оскільки відповідач відмовляється діяти відповідно до вимог чинного законодавства України та здійснити реструктуризацію боргу.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк на виконання ухвали про усунення недоліків позовної заяви.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Статтею 177 ЦПК України передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Частинами 11, 12 ст. 187 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, у серпні 2021 року представник ОСОБА_1 звернувся з позовом до Шевченківського районного суду м. Києва в якому просив зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» здійснити реструктуризацію боргу за Кредитним договором № 0104/0708/55-029, укладеним 14 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 за сумою викупу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» права вимоги за кредитним договором № 0104/0708/55-029 від 14 липня 2008 року у АТ «Дельта Банк.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про зобов`язання провести реструктуризацію боргу - залишено без руху (а.с.15).

Підставою для залишення без руху стало те, що позивачу потрібно надати позовну заяву , в якій уточнити зміст позовних вимог, зазначити в чому полягає порушення прав та інтересів позивача з посиланням на норми матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини.

02 вересня 2021 року адвокат Покоєвич А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків позовної заяви, яка надіслана засобами поштового зв`язку 30 серпня 2021 року (а.с. 17-18).

Представник позивача в заяві про усунення недоліків зазначив про те, що відповідно до наказу № 4 від 02 серпня 2021 року перебував у відпустці у період з 06 серпня 2021 року по 20 серпня 2021 року. (а.с.19).

Повертаючи позовну заяву представнику позивача, суд першої інстанції виходив зокрема з того, що позивачем пропущено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що представником по вказаним в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2021 року справах № 127/25991/20, № 127/16862/21 та № 127/17495/21 є адвокат Покоєвич Артем Олексійович. Натомість, у справі № 761/28287/21 представником виступає ОСОБА_2 , який і був у відпустці в період з 06 серпня 2021 року по 20 серпня 2021 року.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що в період з 21 серпня 2021 року по 24 серпня 2021 року включно були вихідні дні з нагоди Дня святкування Дня незалежності України.

Однак, суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про перебування ОСОБА_2 у судових засіданнях 06 серпня 2021 року у справі №127/25991/20, 11 серпня 2021 року у справі № 127/16862/21 та 13 серпня 2021 року у справі №127/17495/21.

Із змісту позовної заяви вбачається, що вимогою позивача є зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» здійснити реструктуризацію боргу за Кредитним договором № 0104/0708/55-029, укладеним 14 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 за сумою викупу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» права вимоги за кредитним договором № 0104/0708/55-029 від 14 липня 2008 року у АТ «Дельта Банк».

Апеляційний суд вважає, що правові підстави позову - це вказана в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

При цьому, незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для визнання позовної заяви неподаною і повернення позивачеві.

Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року та «Нун`єш Діаш проти Португалії» від 10 квітня 2003 року).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з тим, повертаючи позовну заяву у даній справі, суд першої інстанції припустився надмірного формалізму, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню як постановлена помилково, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2021 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді