Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є

з секретарем Шелудько В.А.,

розглянувши в порядку загального позовного провадженням у відкритому судовому засіданні в залі суду Дніпровського районного суду м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Київської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з 18/100 частини квартири АДРЕСА_1 після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 24 липня 2019 року державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Ткач Т.В. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом у зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини спадкоємець за законом ОСОБА_1 не був зареєстрований спільно зі спадкодавцем на день смерті та на протязі шести місяців, а також протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_2 не заявив про прийняття спадщини. Згідно акту Житлово-будівельного кооперативу «Квазар-4» про проживання особи ОСОБА_2 з 1985 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав в квартирі АДРЕСА_2 разом зі своїм сином ОСОБА_1 . У зв`язку з чим просить встановити факт проживання ОСОБА_1 разом з батьком ОСОБА_2 у період з 1985 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 , визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за законом на 18/100 частини квартири АДРЕСА_1 після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та витребувано у Десятої Київської державної нотаріальної контори (02100, вул. Бажова, 13/9, м. Київ) належним чином завірені матеріали спадкової справи № 753/2018, відкритої після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

14 вересня 2021 року протокольною ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

28 жовтня 2021 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представництво інтересів здійснювала ОСОБА_3 .

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача та відповідача в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 26 січня 2005 року ОСОБА_2 належить на праві приватної власності 18/100 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 (а.с. 10, 11).

24 липня 2019 року державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Ткач Т.В. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом у зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини спадкоємець за законом ОСОБА_1 не був зареєстрований спільно зі спадкодавцем на день смерті та на протязі шести місяців, а також протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_2 не заявив про прийняття спадщини (а.с. 14).

Позивач просить встановити факт проживання ОСОБА_1 разом з батьком ОСОБА_2 у період з 1985 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

На підтвердження позовних вимог надав суду акт Житлово-будівельного кооперативу «Квазар-4» про проживання особи, відповідно до якого ОСОБА_2 з 1985 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав в квартирі АДРЕСА_2 разом зі своїм сином ОСОБА_1 (а.с. 15).

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Представник відповідача скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до якого просить прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства.

Приписами частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Отже, відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання заявника не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкоємцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування").

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживав разом з батьком ОСОБА_2 у період з 1985 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

З урахуванням викладеного позовні вимоги в частині встановлення факту проживання ОСОБА_1 разом з батьком ОСОБА_2 у період з 1985 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 , підлягають задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за законом на 18/100 частини квартири АДРЕСА_1 після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскільки він постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому вважається таким, що прийняв спадщину після смерті свого батька.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст.1223 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу не заявив про відмову від неї.

За встановлених обставин суд приходить висновку, що позивач вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом: визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за законом на 18/100 частини квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 29, 1216, 1217, 1218, 1219, 1220, 1223, 1231, 1268, 1270 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273, 315, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 разом з батьком ОСОБА_2 у період з 1985 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за законом на 18/100 частини квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02 листопада 2021 року.

Суддя Н.Є.Арапіна