ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/801/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №2-154/11 Категорія: на ухвалу Пироженко В.Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Попова М.В.

учасники справи:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо»;

боржник ОСОБА_1 ;

стягувач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра»

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» про заміну сторони у виконавчому провадженні,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, обґрунтовуючи її тим, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 червня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 67п/99/2007-840 від 12 липня 2007 року в сумі 531 977,752 грн, витрати на ІТЗ 250 грн, судовий збір 3219 грн, а всього 535 446,72 грн.

07 серпня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», якому ПАТ КБ «Надра» відступило право вимоги за кредитним договором № 67п/99/2007-840 від 12 липня 2007 року, укладеним із ОСОБА_1 , та ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» було укладено договір № 070820-2Ч про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором.

Враховуючи наведене, заявник просив суд замінити стягувача ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» у виконавчому провадженні.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2021 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» у виконавчому листі Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 2-154/11 про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 67п/99/2007-840 від 12 липня 2007 року.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2021 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

В апеляційній скарзі вказує, що заявником не надано доказів сплати грошових коштів в сумі 455 180,63 грн, що мали бути сплачені ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» відповідно до п. 4 Договору № GL48N7180_S_7 про відступлення права вимоги, укладеного 30 липня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Зазначає, що зі змісту поданих заявником договорів про відступлення права вимоги можна зробити висновок, що вони є фактично договорами факторингу.

Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що ціна договору № GL48N7180_S_7 про відступлення права вимоги є меншою, ніж реальна ціна вимоги до боржника, а саме ціна договору становить 455 180,63 грн, а за рішенням суду стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 535 446,72 грн.

Вказує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції боржником неодноразово наголошувалось на неправомірності укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та новим кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» правочину, у зв`язку із недостатністю та недостовірністю поданих доказів.

Представник ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» - адвокат Шульга П.М. надіслав відзив на апеляційну скаргу, у якому вказує, що сторони Договору про відступлення права вимоги № GL48N718070_1_7 від 30 липня 2020 року (ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») на момент підписання договору підтвердили, що новим кредитором сплачена ціна договору, проведено розрахунок за договором, а також передано всі оригінали документів, що підтверджують право вимоги до боржників, що вбачається із умов самого договору.

Зазначає, що всі учасники справи викликались до суду першої інстанції, в тому числі і представник боржника, в судовому засіданні 01 березня 2021 року надавались для огляду всі документи (договори, додатки з переліком боржників, платіжні доручення про оплату).

Оскільки питання відсутності доказів проведення оплати по договору відступлення права вимоги за вказаним договором, виникло у боржника на стадії апеляції, представник ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» надав копію платіжного доручення № 1 від 06 липня 2020 року, що підтверджує сплату ціни зазначеного договору.

Також адвокат вказує, що за практикою Верховного Суду на стадії заміни стягувача суд не надає оцінку правочину про відступлення права вимоги, тому вважає хибною позицію скаржника про недійсність договору відступлення права вимоги, у зв`язку з тим, що договори по змісту є договорами факторингу, а не договорами цесії.

Вважає, що відсутність у матеріалах справи повідомлення боржника про відступлення прав вимоги по кредитному договору, не може бути підставою для оскарження ухвали суду про заміну сторони виконавчого провадження.

Звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів виконання зобов`язань за кредитним договором № 67п/99/2007-840 від 12 липня 2007 року чи рішення суду про стягнення боргу.

Крім того, у відзиві адвокат Шульга П.М. просить розглядати справу без участі представника ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо».

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, учасники справи в судове засідання не з`явились.

Представник скаржника адвокат Скіць С.М. надіслав на електронну адресу апеляційного суду клопотання, в якому вказує, що представником ТОВ «Фінансова компанія» було направлено відзив на апеляційну скаргу, отриманий Пузиревським В.М. 14 травня 2021 року. Вказує, що у зв`язку з тим, що відзив отримано із запізненням, у сторони є необхідність в наданні строку для підготовки заперечень на відзив, тому просить надати строк для підготовки заперечень та відповіді на відзив та відкласти розгляд справи на іншу дату.

Відповідно до статті 371 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Статтею 372 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представником ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» надіслано відзив як апеляційному суду, так і ОСОБА_1 11 травня 2021 року, що підтверджується штампом на конверті, адресованому апеляційному суду, та фіскальним чеком від 11 травня 2021 року.

До апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу надійшов 12 травня 2021 року.

Представник ОСОБА_1 адвокат Скіць С.М. вказує у клопотанні, що скаржником відзив було отримано 14 травня 2021 року, однак, жодних доказів цього факту не надає.

Колегія суддів вважає, що навіть у разі отримання скаржником відзиву на апеляційну скаргу 14 травня 2021 року, у ОСОБА_1 та його представника було достатньо часу до судового засідання, яке призначене на 11 год. 30 хв. 18 травня 2021, для підготування відповіді на відзив, тому відсутні підстави для надання скаржнику додаткового строку для підготовки заперечень та відповіді на відзив на апеляційну скаргу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що наведені представником скаржника причини для відкладення розгляду справи на іншу дату, не є поважними, тому в задоволенні такого клопотання слід також відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного висновку.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановлена судом першої інстанції ухвала відповідає зазначеним вище вимогам.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції прийшов до висновку, що пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 червня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 67п/99/2007-840 від 12 липня 2007 року в сумі 531977,72 грн., витрати на ІТЗ 250 грн., судовий збір 3219 грн., а всього 535446,72 грн.

На виконання вказаного рішення суду Соснівським районним судом м. Черкаси було видано виконавчий лист.

07 серпня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» було укладено договір № 070820-2Ч про відступлення прав вимоги, за яким Банк відступив шляхом продажу новому кредитору Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест - Кредо» право вимоги до фізичної особи ОСОБА_1 за кредитним договором № 67п/99/2007-840 від 12 липня 2007 року, а також іпотечним договором від 12 липня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В.

У свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за вказаними кредитним та іпотечним договорами на підставі Договору про відступлення права вимоги № GL48N718070_1_7 від 30 липня 2020 року, укладеного між первісним стягувачем ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статтей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-122цс13 від 20 листопада 2013 року.

З врахуванням вищенаведеного суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони стягувача за рішенням.

Суд прийшов до обґрунтованого висновку, що на даний час право вимоги за вищевказаними кредитними правовідносинами належить ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо», тому слід замінити стягувача у виконавчому провадженні, яке відкрито за виконавчим листом Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 2154/11.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що заявником не надано доказів сплати грошових коштів в сумі 455 180,63 грн, що мали бути сплачені ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» відповідно до п. 4 Договору № GL48N7180_S_7 про відступлення права вимоги, укладеного 30 липня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»; що ціна договору № GL48N7180_S_7 про відступлення права вимоги є меншою, ніж реальна ціна вимоги до боржника, а саме ціна договору становить 455 180,63 грн, а за рішенням суду стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 535 446,72 грн, а також те, що зі змісту поданих заявником договорів про відступлення права вимоги можна зробити висновок, що вони є фактично договорами факторингу, не є підставою для відмови в задоволенні про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Так, за Договором № GL48N7180_S_7 про відступлення права вимоги, укладеним 30 липня 2020 року, Банк відступив новому кредитору (ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») належні Банку права вимоги до позичальників, іпотекодавців тощо, тобто права вимоги, зокрема, за кредитним та іпотечним договорами, укладеними між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , а не право вимоги за стягнутою заборгованістю рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 червня 2013 року.

До ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , яке набуло ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», тобто, права вимоги, які належали ПАТ КБ «Надра» за кредитним та іпотечним договорами, укладеними з ОСОБА_1 .

Доказів визнання недійсними Договорів про відступлення права вимоги скаржником не надано, тому вони є чинними на даний час.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі № 916/2286/16, задоволення заяви про заміну сторони правонаступником у виконавчому провадженні на стадії виконання судового рішення або відмова у такому задоволенні, здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 ЦК України).

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до вірного переконання про наявність підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 2-154/11 про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 67п/99/2007-840 від 12 липня 2007 року.

Судом враховано, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» (Жовнер проти України, рішення ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2021 року залишити без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах визначених статтею 389 ЦПК України.

Судді