КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Вербової І.М., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2021 року, постановлену під головуванням судді Ковалевської Л.М.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна про визнання права власності на спадкове майно, розподіл спадкового майна, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2021 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто.

Ухвала мотивована тим, що позовна заява не відповідає установленим вимогам, у зв`язку із чим ухвалою від 27 липня 2021 року вона залишена без руху, проте її вимог у встановлений строк не виконано.

Не погодившись з постановленою ухвалою, представником ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Посилається на те, що позовна заява відповідає установленим вимогам, суд поверхнево встановив необхідні обставини і неправильно застосував статтю 175 ЦПК України.

До апеляційного суду від адвоката Ткача В.Д., який діє в інтересах ОСОБА_4 , надійшов відзив на апеляційну скаргу. У відзиві вказується, що ОСОБА_4 є правонаступником ОСОБА_3 . Вказує, що позовна заява відповідає встановленим вимогам, просить ухвалу скасувати.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в пій і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Установлено, що в липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 із вимогами про визнання права власності на спадкове майно, розподіл спадкового майна.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 09 липня 2020 року у справі відкрито провадження.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2020 року справу передано до Фастівського міськрайонного суду Київської області за підсудністю.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2020 року справу прийнято до провадження.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2021 року провадження у справі закрито у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідача.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 червня 2021 року зазначена ухвала скасована, справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2021 року позовну заяву залишено без руху та підставами суд визначив наступне:

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, представник позивача в позовній заяві зазначили ціну позову, але обґрунтований розрахунок суми не надали.

В позовній заяві позивачем, представником позивача не коректно викладені позовні вимоги, оскільки пункт 1 суперечить пункту 2 прохальної частини позову.

В матеріалах позову відсутні докази наявності спору між сторонами, звернення до нотаріальної контори, відкриття спадкової справи після смерті спадкодавців, хоча в змісті позову зазначено, що такі документи долучені в додатку.

Позивачем, представником позивача в заяві не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Позивачем, представником позивача в заяві не зазначено відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Позивачем, представником позивача в заяві не зазначено перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позивачем, представником позивача в заяві не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивачем, представником позивача в заяві не зазначено підтвердження про те, що ними не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивачем, представником позивача не надано документальних підтверджень дійсної вартості спадкового майна, станом на день звернення до суду, відносно якого виник спір, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості перевірити достовірність ціни позову.

Викладені недоліки суд уважав такими, що перешкоджають відкриттю провадження у справі.

Відповідно до частини 11 статті 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 174 ЦПК України:

1. При розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

2. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідно до окремих положень статті 175 ЦПК України:

3. Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В частині зазначення судом першої інстанції про некоректність викладених позовних вимог, їх суперечність одна одній, то апеляційний суд зазначає, що згідно із статтею 13 ЦПК України правом вибору способом захисту порушеного права наділений виключно позивач. Суд, зберігаючи об`єктивність та безсторонність, не втручається у право сторін реалізовувати свої процесуальні права та обов`язки, але за їх заявою сприяє цьому у передбачених випадках. Оцінку заявленим вимогам суд надає при ухваленні рішення за наслідками вирішення спору по суті.

В частині зазначення судом першої інстанції про відсутність доказів наявності спору між сторонами, звернення до нотаріальної контори, відкриття спадкової справи після смерті спадкодавців, хоча в змісті позову зазначено, що такі документи долучені в додатку, апеляційний суд вказує наступне.

Позовна заява обґрунтована з посиланням на обставини, за яких між сторонами існує спір, а перелік вказаних додатків до позову відповідає фактично поданим документам.

Згідно із §1 глави 5 розділу І ЦПК України доказування обставин у справі покладається на сторін спору. Доказування є обов`язком сторони, але не таким, дотримання якого суд може вимагати. Згідно із статтею 83 ЦПК України неподання доказів призводить до ризиків, які несе сторона.

Суд вирішує справу на підставі поданих доказів і не вправі вказувати на необхідність подання тих чи інших доказів, оскільки це суперечитиме принципам неупередженості та безсторонності суду.

В частині зазначення судом першої інстанції про те, що не вказано відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, то апеляційний суд вказує, що згідно із відповідним положенням закону про це зазначається лише у разі, якщо таке здійснювалося.

Не ґрунтуються на фактичних обставинах відповідно до змісту позовної заяви висновки суду першої інстанції про те, що в позовній заяві:

- не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору;

- не зазначено перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- не зазначено підтвердження про те, що ними не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Кожна із вказаних позицій дотримана, про що свідчить зміст позовної заяви.

Щодо висновків суду про те, що не надано документальних підтверджень дійсної вартості спадкового майна, станом на день звернення до суду, то апеляційний суд зазначає наступне.

Ціна позову є значенням, яке враховується судом задля можливості визначити ставку судового збору, що підлягає сплаті до суду. Із позовної заяви убачається, що позивачем визначено ціну позову, а судовий збір сплачено в максимально визначеному розмірі.

Якщо у суду виникають сумніви щодо дійсної ціни позову, то суд має керуватися частиною 2 статті 176 ЦПК України, якою передбачено, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

За наслідками розгляду апеляційної скарги установлено, що у суду першої інстанції не було будь-яких підстав уважати позовну заяву такою, що не відповідає установленим законом вимогам, відтак постановлена ухвала є незаконною і підлягає скасуванню.

Окрім того, до позовної заяви, яка була залишена без руху після відкриття провадження у справі, застосовуються положення частини 13 статті 187 ЦПК України, згідно якої, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду. Проте суд першої інстанції повернув позовну заяву з посиланням на частину 3 статті 185 ЦПК України, що є порушенням норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді І.М. Вербова

В.В. Соколова