ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/1107/21 Доповідач - Хома М.В.
Категорія - 301030100
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Бершадська Г. В.,

секретар - Панькевич Т.І.

з участю представника АТ "Альфа-Банк" - адвоката Панченка Д.В, представника ОСОБА_1 - адвоката Братівника І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства Альфа-Банк на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 6 вересня 2021 року про забезпечення позову, постановлену суддю Герчаківською О.Я. у цивільній справі №607/10084/21 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства Альфа-Банк про скасування рішення державного реєстратора,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив скасувати рішення державного реєстратора Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісіка С.В. в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 50458129 запису права власності 34860759, дата та час реєстрації 18 грудня 2019 року 17:53:43 АТ Альфа-Банк права власності на квартиру АДРЕСА_1 , відновивши запис про право власності на квартиру за ОСОБА_1 .

3 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони АТ Альфа-Банк до завершення розгляду справи в суді, відчужувати третім особам квартиру АДРЕСА_2 , а також заборонити чинити перешкоди ОСОБА_1 у проживанні в єдиному його житлі.

Заяву обґрунтовано тим, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може бути допущено відчуження АТ Альфа-Банк третім особам вищевказаної квартири, що в свою чергу зробить неможливим виконання рішення суду, оскільки новий власник буде законним набувачем, а тому витребувати спірну квартиру у останнього буде неможливо.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 6 вересня 2021 року заяву задоволено частково.

Заборонено АТ Альфа-Банк до завершення розгляду справи відчужувати третім особам квартиру АДРЕСА_2 .

У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ Альфа-Банк просить ухвалу суду скасувати та в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити. Вказує, що ухала суду, постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки застосований судом вид забезпечення позову є неспівмірним із предметом заявленого позову так як у разі задоволення позову судове рішення не підлягатиме примусовому виконанню. Крім цього, можливого утруднення виконання рішення в даному випадку немає, оскільки за наявності рішення позивач може звернутись до відповідних органів державної реєстрації з метою поновлення запису про право власності.

У відзиві представник ОСОБА_1 - адвокат Братівник І.В. просить апеляційну скаргу АТ Альфа-Банк залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін. Вказує, що застосований судом захід забезпечення позову є цілком правомірним з огляду на обставини справи та не обмежує права АТ Альфа-Банк. Посилання АТ Альфа-Банк на правові позиції Верховного Суду є безпідставними, оскільки обставини справи не є аналогічними.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, умовою застосування забезпечення позову як сукупності процесуальних дій є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом заборони АТ «Альфа-Банк» здійснювати дії з відчуження спірної квартири, суд першої інстанції врахував, що між сторонами дійсно виник спір щодо правомірності рішення державного реєстратора та його скасування про державну реєстрацію права власності відповідача на зазначене нерухоме майно.

Отже, предметом спору є оцінка правомірності набуття АТ «Альфа-Банк» права власності на квартиру АДРЕСА_1 та, у разі доведеності підстав позову, - вирішення питання про скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

За наведених обставин у разі відчуження спірної квартири це зумовить необхідність вчинення ОСОБА_1 додаткових зусиль з метою захисту порушеного права, зокрема, шляхом звернення із позовом до нового власника про повернення (витребування) свого майна.

Такий ризик є виправданим та відповідає меті забезпечення позову, у зв`язку з цим доводи АТ Альфа-Банк про неспівмірність заходів забезпечення позову пред`явленим позовним вимогам, колегія суддів визнає необґрунтованими.

Зважаючи на наведене, враховуючи, що з приводу оцінки правомірності набуття АТ «Альфа-Банк» права власності на квартиру АДРЕСА_1 існує спір, позивач проживає у спірній квартиріколегія суддів вважає, що забезпечення позову шляхом заборони відповідачу відчужувати зазначене нерухоме майно третім особам є доцільним та виправданим способом охорони інтересів позивача на час розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги щодо ненадання судом належної правової оцінки відсутності доказів, які підтверджують намір кредитора вчинити дії спрямовані на відчуження предмету іпотеки, колегія суддів відхиляє, оскільки оскільки сам по собі факт реєстрації за Банком спірної квартири свідчить про те, що будучи власником спірного майна на даний час, Банк вправі розпорядитися нею на власний розсуд та відчужити третім особам.

Наведене стверджується й доводами апеляційної скарги та поясненнями представника АТ Альфа-Банк у суді апеляційної інстанції про те, що порушення прав банку внаслідок ухвалення судом рішення про забезпечення позову банк вбачає в обмеженні його права як власника на розпорядження вказаною квартирою.

Доводи апеляційної скарги щодо неспівмірності обраного способу забезпечення позову з предметом заявленого позову колегія суддів не бере до уваги, оскільки враховуючи існуючий спір про право власності на квартиру, співмірним заходом забезпечення даного позову буде саме заборона вчиняти певні дії зі спірним майном до ухвалення судового рішення по даній справі.

Крім того, немає підстав вважати, що застосування такого заходу призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки майно залишається в його власності, а можливість розпоряджатися обмежується лише на певний час.

Посилання скаржника на правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №127/220/19, від 19 червня 2019 року у справі №201/12570/18, від 29 квітня 2020 року у справі №717/913/19 колегія суддів не бере до уваги, оскільки в вказаних справах судами застосовано такий вид забезпечення позову як арешт, тоді як в даному випадку судом першої інстанції застосовано заборону відчуження третім особам, що свідчить про відмінність обставин справ.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну акціонерного товариства Альфа-Банк залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 6 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 9 листопада 2021 року.

Головуюча

Судді