Справа № 214/4453/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 квітня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Шевченко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нові Кредити» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «ФК «Нові Кредити», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Нові Кредити» заборгованість за кредитним договором №00-128060 від 12 червня 2019 року в розмірі 29 670 грн. 00 коп., судові витрати в розмірі 2102 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову наводить наступне. 12 червня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Нові Кредити» та ОСОБА_2 , було укладено договір позики № 00-128060. Згідно п. 1.1. договору позики, позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти під процент, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві суму позики та проценти за весь час користування позикою на умовах встановлених цим договором. Згідно п. 1.2. договору позики, строк, на який видається позика - 30 (тридцять ) календарних днів. Згідно п. 1.4. договору позики, мета отримання позики - для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (споживчі цілі). Згідно п. 2.1. договору позики, загальний розмір позики по цьому договору складає 3 000 грн. 21 коп. Згідно п. 2.2. договору позики, за користування позикою позичальник сплачує позикодавцю проценти в розмірі 2,50 % в день. Згідно п. 3.1. договору позики, за умови виконання позичальником усіх вимог цього договору та правил позикодавець зобов`язаний надати йому позику в сумі, яка зазначена у пункті 2.1. статті 2 договору позики. Згідно п. 3.2. договору позики, позика надається позичальнику у безготівковій формі шляхом звання коштів суми позики на банківську платіжну картку позичальника. Згідно п. 3.3. договору позики, позика вважається наданою позикодавцем позичальнику з моменту зарахування коштів на банківську платіжну картку позичальника, згідно умов договору позики. Згідно п. 8.3 у разі виникнення у позичальник простроченої заборгованості починаючи з четвертого дня наступного за останнім днем строку користуванням позикою, позичальнику нараховується пеня у розмірі 3% від суми простроченої заборгованості, за кожен день прострочення. Згідно п. 13.5 договору позики, у разі коли сторони укладають цей договір у електронній формі вони підтверджують, що електронний договір, усі додатки і додаткові угоди до нього мають таку саму юридичну силу для сторін, тобто вчинені у простій письмовій формі.Згідно ч. 1 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта вільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний - сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови його використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Так, між ТзОВ «ФК «НОВІ КРЕДИТИ» та ОСОБА_2 договір укладено в електронній формі з дотриманням вимог ЗУ «Про електронну комерцію» шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 100 ЦПК України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій), що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб- сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Позивач виконав свої зобов`язання за договором позики, надавши відповідачу позику у розмірі суму 3000,00 грн. (три тисячі) гривень 00 копійок, а відповідач отримав зазначені кошти, що підтверджується операцією ID:10: видачі кредиту # 128060 в системі LiqPav 3000,00 грн. від 12.06.2019 року 19:48:31 годин. З свою чергу, позичальник зобов`язався своєчасно повернути позику у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно договору. Однак, в порушення умов договору позики та чинного законодавства України, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого, станом на 08.04.2020 року, у відповідача існує перед позивачем заборгованість за договором позики в розмірі 29 670 грн. 00 коп., з яких: тіло кредиту - 3000,00 грн.; сума процентів (сума по відсоткам) - 2550,00 грн. (за період 12.06.2019 - 15.07.2019 = 34 дні); (за ставкою 2,5% в день, 3000,00*2,5% = 75,00 грн. щоденно); пеня (сума по відсоткам підвищеним) - 24120,00 грн. ( за період 16.07.2019 - 08.04.2020 = 268 днів (за ставкою 3,00% в день, згідно п.8.3 Договору позики. 3000,00*3% = 90,00 грн. щоденно)). Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу , сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від виконання його обов`язку. Ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином гний строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк ) виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України, Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним Так, відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Так, договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Відповідно до ч.1,3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання. На вимогу кредитора зобов`язаний сплатити грошову суму, відповідно до статті 625 цього Кодексу - cтаттею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Згідно ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до укладеного між сторонами Договору та ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання, згідно якого просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, відзиву на подавав, у зв`язку з чим на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: договір позики (а.с. 6-10), додаткова угода (а.с. 11), фото (а.с. 12), форма укладення договору (13-16), досудова вимога (а.с. 17-18), розрахунок заборгованості (а.с. 19-25), довідка переводу грошових коштів (а.с. 26,27).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: договір позики (а.с. 6-10), додаткову угоду (а.с. 11), фото (а.с. 12), форму укладення договору (13-16), довідку переводу грошових коштів (а.с. 26,27), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме укладення кредитного договору, умови надання кредиту та порядок його погашення.

Суд вважає належним доказом розрахунок заборгованості (а.с. 19-25), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме суму заборгованості за кредитним договором.

Суд вважає неналежним доказом досудову вимогу (а.с. 17-18), оскільки з зазначеного документу не вбачається, що з ним був ознайомлений відповідач.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази, які визнані належними, допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази, які визнані допустимими та належними є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Судом встановлено, що 12 червня 2019 року між ТОВ «ФК «Нові Кредити» та ОСОБА_2 був укладений договір позики № 00-128060, відповідно до якого відповідач отримав строком на 30 календарних днів позику у розмірі 3000 грн., зі сплатою 2,5% в день за користування кредитними коштами, що вбачається з договору (а.с. 6-10).

Відповідно до п.8.3 договору позики, у разі виникнення у позичальника простроченої заборгованості, починаючи з четвертого дня наступного за останнім днем строку користування позикою, позичальнику нараховується пеня у розмірі 3% від суми простроченої заборгованості, за кожен день прострочення, що вбачається з договору (а.с. 6-10).

Відповідно до п.8.4 договору позики, загальний розмір пені, що підлягає нарахуванню позичальникові за прострочення виконання грошового зобов`язання, не може перевищувати 50% від загальної суми позики та нарахованих процентів за користування позики, що вбачається з договору (а.с. 6-10).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за договором позики 00-128060від 12.06.2019 року становить 29 670 грн. 00 коп., з яких: тіло кредиту - 3000,00 грн.; сума процентів - 2550,00 грн. (за період 12.06.2019 - 15.07.2019 = 34 дні, за ставкою 2,5% в день: 3000,00 х 2,5% = 75,00 грн. щоденно); пеня - 24120,00 грн. ( за період 16.07.2019 - 08.04.2020 = 268 днів (за ставкою 3,00% в день, згідно п.8.3 договору позики. 3000,00 х 3% = 90,00 грн. щоденно).

Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку, зокрема: 3000 грн. 00 коп. - заборгованості за тілом кредиту; 2550 коп. 00 коп. - заборгованості за відсотками; 24120 грн. 00 коп. - пені.

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до наданого позивачем розрахунку, відповідач зобов`язання за вказаним вище договором належним чином не виконував, внаслідок чого, станом на 08.04.2020 року утворилася заборгованість.

Суд погоджується з сумою заборгованості, зокрема, 3000 грн. 00 коп. - заборгованості за тілом кредиту, та 2550 коп. 00 коп. - заборгованості за відсотками.

З розміром пені в сумі 24120 грн. 00 коп. суд не погоджується, виходячи з наступного.

Як вбачається з умов укладеного договору позики (пункти 8.3, 8.4) у разі виникнення у позичальника простроченої заборгованості, починаючи з четвертого дня наступного за останнім днем строку користування позикою, позичальнику нараховується пеня у розмірі 3% від суми простроченої заборгованості, за кожен день прострочення. Загальний розмір пені, що підлягає нарахуванню позичальникові за прострочення виконання грошового зобов`язання, не може перевищувати 50% від загальної суми позики та нарахованих процентів за користування позики.

Таким чином, сторонами згідно умов договору визначено, що загальний розмір пені не може перевищувати 50% від загальної суми позики та нарахованих процентів за користування позики.

Тому, оскільки загальна сума позики та нарахованих процентів за користування позикою складає 5550 грн. 00 коп. (3000 грн. 00 коп. - заборгованості за тілом кредиту, та 2550 коп. 00 коп. - заборгованості за відсотками), у відповідності до п. 8.4 договору позики, з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 2775 грн. 00 коп.

Також, суд приймає до уваги, що це положення договору, передбачене пунктом 8.4, відповідає вимогам ч.3 ст.551 ЦК України, оскільки заборгованість по тілу кредиту (збитки фінансової компанії) складає 3000 грн. 00 коп., а нарахована позивачем неустойка (пеня) складає 24 120 грн. 00 коп., що у 8 разів перевищує суму збитків позивача.

Таким чином, суд зазначає про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3000 грн. 00 коп., що є фактично отриманими від позивача коштами та не повернутими, відсотків за користування позикою в розмірі 2550 грн. 00 коп., та пені в розмірі 2775 грн. 00 коп., тому позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог (28,06%), згідно зі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно частині задоволених вимог, що становить 548 грн. 83 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 264-265, 280, 282 ЦПК України, ст. ст. 526, 551, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нові кредити» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нові кредити» (місцезнаходження: 02068, м. Київ, пр. Петра Григоренка, 5-А, поточний рахунок НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк») заборгованість за кредитним договором №00-128060 від 12 червня 2019 року в розмірі 8325 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нові кредити» (місцезнаходження: 02068, м. Київ, пр. Петра Григоренка, 5-А, поточний рахунок НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк»), витрати по сплаті судового збору в сумі 589 грн. 82 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов