Справа № 648/1255/20
Провадження № 2/648/44/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року Білозерський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Сокирко Л.М.,

секретаря судових засідань Онофрійчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білозерка Херсонської області в залі судових засідань № 4 Білозерського районного суду Херсонської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (в подальшому АТ КБ «Приватбанк») 6 травня 2020 року звернулося з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 22 серпня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг б/н від 22 серпня 2014 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним і Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі цього Договору було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому кредитний ліміт було збільшено до 9 600 грн.

Банком було виконано умови договору, а саме надано кредит, однак відповідач не виконував умов договору. Станом на 10 листопада 2019 року заборгованість ОСОБА_2 по кредитному договору складала 7761 грн 16 коп., з яких: 7761 грн 16 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту; 7761 грн 16 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором ОСОБА_2 порушив умови кредитного договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер.

Спадкоємцями після його смерті є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 .

Просили стягнути з відповідачів на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 22 серпня 2014 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 в сумі 7761 грн 16 коп та судові витрати по справі.

Ухвалою судді від 10 червня 2020 року у справі відкрито провадження та справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Із власної ініціативи суду розгляд справи проводиться у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до ухвали суду від 10 лютого 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 26 березня 2021 року за клопотанням представника позивача замінено первісних відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ОСОБА_1 .

Представник позивача в судове засідання не прибув, надав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечував проти ухвалення рішення в заочному порядку.

Відповідачка в судове засідання не прибула, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відзив від відповідачки не надходив.

За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку положень статті 280 ЦПК України.

Суд перевіривши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи зі слідуючого.

Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ "ПриватБанк") 4 червня 2018 року змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" (АТ КБ "ПриватБанк").

Відповідно до матеріалів справи встановлено що між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 з метою отримання банківських послуг, було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, в результаті чого ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 9 600 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом. У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що дана заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами ПриватБанка, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згідний з його умовами.

Із наданої АТ КБ «Приватбанк» довідки вбачається, що за укладеним між сторонами договору б/н про надання банківських послуг, ОСОБА_2 було надано (відкрито) наступні кредитні картки: 22 серпня 2014 року № НОМЕР_1 зі строком дії до 05/18; 5 вересня 2015 року № НОМЕР_2 зі строком дії до 09/19: 2 листопада 2015 року № НОМЕР_2 .

Із наданої АТ КБ «Приватбанк» довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_2 (договір б/н) вбачається, що за картковим рахунком № НОМЕР_1 з: 22 серпня 2014 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 0,00 грн, 22 серпня 2014 року зменшено кредитний ліміт до 0.00 грн, 25 серпня 2014 року збільшено кредитний ліміт до 9600 грн, 13 квітня 2018 року зменшено кредитний ліміт до 7700 грн, 1 серпня 2018 року зменшено кредитний ліміт до 0.00 грн.

Згідно виписки за договором № б/н вбачається, що ОСОБА_2 регулярно користувався кредитною карткою, а саме: знімав готівку, розраховувався в магазинах, поповнював готівкою картку у відділенні (терміналі), здійснював перекази з картки через банкомат, тим самим підтверджував свою згоду на умови банку щодо встановленого кредитного ліміту.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором станом на 10 листопада 2019 року за ОСОБА_2 рахується заборгованість в сумі 7761 грн 16 коп., з якої: 7761 грн 16 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту; 7761 грн 16 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Відповідно до статтей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Враховуючи що позичальник своїм підписом у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку підтвердив, що ознайомившись з Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами ПриватБанка він виявив бажання оформити кредитний договір, суд прийшов до висновку що договір про надання банківських послуг між сторонами був укладений та сторони виконували його умови.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання, настають наслідки, встановлені Договором або Законом.

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Так як позичальник фактично отримані ним у АТ КБ «Приватбанк» кошти, які використав, у добровільному порядку не повернув, то позивач відповідно до вимог частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, що також узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Таким чином, з позичальника ОСОБА_2 слід було б стягнути заборгованість у сумі 7761 грн 16 коп.

Відповідно до свідоцтва про смерть (серія НОМЕР_3 ) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_2.

Згідно інформації, наявної у спадковій справі № 01/2018 заведеної приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу Херсонської області Прокопенком В.М. 3 січня 2018 року (індекс справи 02-14), після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що спадкоємцями останнього були дочки ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . Із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 та їй 12 листопада 2018 року було видане свідоцтво про право на спадщину за законом (на земельну ділянку площею 1,8300 га). ОСОБА_5 шляхом подання відповідної заяви відмовилися від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 .

Крім того, із матеріалів спадкової справи вбачається, що 15 листопада 2018 року банк спрямував до Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області претензію кредитора в порядку статті 1281 ЦПК України, яка завідувачем Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області Алпеєвою Т.В. 7 грудня 2018 року була спрямована приватному нотаріусу Білозерського районного нотаріального округу Херсонської області Прокопенку В.М.

24 грудня 2018 року приватний нотаріус Білозерського районного нотаріального округу Херсонської області Прокопенко В.М. повідомив спадкоємицю ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про надходження претензії кредитора (АТ КБ «Приватбанк») щодо погашення заборгованості на суму 7761 грн 16 коп.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення заборгованості включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 та 1282 ЦК України.

За змістом частин 2 та 3 статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Згідно статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємиця ОСОБА_6 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за цією адресою проживала та була зареєстрована спадкодавець ОСОБА_7 а отже ОСОБА_6 вважається такою, що фактично прийняла спадщину.

Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України, щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною 2 цієї статті.

Згідно з частиною 1 статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення статті1282 ЦК України, спадкоємці боржника, за умови прийняття спадщини, є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця.

За таких обставин, суд, дослідивши докази в їх сукупності встановив, що позовні вимоги, заявлені позивачем обґрунтовані, позов підлягає задоволенню, так як, банк на законних підставах звернувся до відповідачки ОСОБА_1 із вимогою кредитора спадкодавця.

У відповідності до статті 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно платіжного доручення № BOJ66B2VHA від 26 лютого 2020 року Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" було сплачено на користь держави судовий збір в сумі 2 102 грн.

Керуючись статтями 7-13, 19, 76, 81, 133, 141, 263-265, 273-279, 280-284, 354-355 ЦПК України, на підставі статтей 526, 527, 530, 608, 611, 643, 1218, 1219, 1268, 1281, 1049-1050, 1054 ЦК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , відомості про місце роботи відсутні) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570) заборгованість за кредитним договором без номера від 22 серпня 2014 року в сумі 7 761 (сім тисяч сімсот шістдесят одна) грн 16 коп. та судові витрати в сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн, а всього 9 863 (дев`ять тисяч вісімсот шістдесят три) грн 16 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду учасниками процесу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Сокирко Л.М.