Справа № 559/2738/20
Номер провадження 2-з/559/1/2021
У Х В А Л А

13 січня 2021 року м. Дубно Рівненської області

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права та стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Дубенського міськрайонного суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права та стягнення грошових коштів. Згідно уточненої позовної заяви просять визнати спільною сумісною власністю сім`ї майно набуте членами сім`ї під час ведення сімейного бізнесу, визнати грошові кошти в сумі 3955000 гривень, отримані від продажу спірної нерухомості, власністю позивача ОСОБА_2 та стягнути грошові кошти з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , а також визнати за позивачами право власності по ј частці нерухомого майна набутого членами сім`ї.

12 січня 2020 позивачі подали заяву про забезпечення позову, згідно якої просять накласти арешт на особисті рахунки ОСОБА_4 : поточний рахунок № НОМЕР_1 , ІВАN НОМЕР_2 відкритий 15.06.2020 в АТ КБ «Приватбанк» РНОКПП одержувача НОМЕР_3 , МФО 338783, картковий рахунок НОМЕР_4 відкритий 15.06.2020 в АТ КБ «ПриватБанк», «Стандрт» рахунок НОМЕР_5 відкритий 24.06.2020 в АТ КБ «Приватбанк», «Стандарт» рахунок НОМЕР_6 відкритий 25.09.2020 в АТ КБ «ПриватБанк» в межах грошових коштів 3955000 грн., а також накласти арешт на всі грошові кошти, що знаходяться на її особистих рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_4 у відділеннях АТ КБ «ПриватБанк», але не відомі позивачам. Накласти арешт на всі грошові кошти, що знаходяться на особистих рахунках ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , відкриті на його ім`я в АТ КБ «ПриватБанк». З метою забезпечення позову про визнання права на стягнення грошових коштів, накласти заборону на відчуження (арешт) будь-яким шляхом, будь-яким особам, у будь-який спосіб, у тому числі внесення відповідних записів до Державного реєстру прав на нерухоме майно, а саме на гараж № НОМЕР_8 в гаражному кооперативі «Промінь» в м.Тернопіль.

В обгрунтування заяви зазначають, що банківські рахунки відкриті в період сімейного бізнесу і є грошовими коштами ОСОБА_2 ОСОБА_4 привласнила дані грошові кошти та відмовляється їх віддати, безпідставно ними користується на власний розсуд, а також має намір продати все нерухоме майно, що ще залишилось на суму 2245000 грн., а гараж № НОМЕР_8 в гаражному кооперативі «Промінь» в м.Тернопіль виставила на продаж.

Вважають, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову та матеріалами справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Відповідно до ухвали Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18.12.2020 та ухвали суду від 05.01.2021, позивачам відмовлено у задоволенні заяв про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти ОСОБА_4 та накладення арешту на всі грошові кошти, що знаходяться на особистих рахунках ОСОБА_3 .

Частинами 1,2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 4 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9від 22.12.2006 року роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог,пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Вказана позиція викладена у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.09.2019 року по справі №320/3560/18.

Вимоги зазначені у заяві про забезпечення позову, яка подана до суду 12.01.2021 є аналогічні вимогам, зазначеним у заявах від 14.12.2020 та 24.12.2020, яким надано оцінку та по яких судом прийнято вмотивоване рішення. Заявники зазначають, що ними подано уточнення про визнання спільною сумісною власністю сім`ї майна набутого членами сім`ї під час ведення сімейного бізнесу, поділ спільно сумісного майна між членами сім`ї та стягнення грошових коштів, тому знову ж просять вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на особисті рахунки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також накласти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме гаража № НОМЕР_8 в гаражному кооперативі «Промінь» в м.Тетрнопіль.

Беручи до уваги предмет позову, докази, які подані до суду на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що доказів щодо реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до ускладнення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду не надано та приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статями 149, 150, 258 - 261 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права та стягнення грошових коштів та про визнання спільною сумісною власністю сім`ї майна набутого членами сім`ї під час ведення сімейного бізнесу, поділ спільно сумісного майна між членами сім`ї та стягнення грошових коштів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Р.В. Ралець