Єдиний унікальний номер справи 333/4281/21
номер провадження 2/333/3051/21
26 жовтня 2021 року місто Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Стоматова Е.Г., за участю: секретаря судового засідання Артеменко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу, в порядку спрощеного позовного провадження, за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
29 червня 2021 року, представник позивача ОСОБА_4 ,який діє на підставі ордеру, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 та покласти судові витрати на відповідача.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі Договору дарування від 19.07.2000, зареєстрованого за № 4353 ОСОБА_1 набув у власність частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Право власності на 23/50 житлового будинку підтверджується Договором дарування від 19.07.2000, Витягом № 84077292 від 03.04.2017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також Інформаційною довідкою № 262907409 від 24.06.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Станом на 24.06.2021 у цьому домоволодіння також зареєстрована ОСОБА_2 . Відповідач у вказаній квартирі не проживає та не є членом сім`ї ОСОБА_1 ..
З метою фіксації фактичної відсутності відповідача за адресою реєстрації представником позивача за участю сусідів позивача ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 та ОСОБА_6 , яка проживає за адресою АДРЕСА_5 було складено акти від 29.06.2021 та від 08.07.2021 про те, що ОСОБА_2 відсутня за адресою реєстрації та не проживає там більше двох років. На цей час відповідач перебуває за кордоном, в будинку не з`являється, не бере участь в його утриманні. Самостійно знятися з реєстрації відповідач не може, оскільки перебуває за кордоном та не планує повертатися. Такими діями відповідач становить перешкоди позивачу у вільному користуванні, розпорядженні та володінні нерухомим майном. Тому позивач вважає за необхідне визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 05 липня 2021 року було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2021 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
У судове засідання позивач не з`явився, але до суду від його представника надійшла заява про проведення розгляду справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, доводи наведені в обґрунтування позовних вимог підтримують, просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечували.
У судове засідання відповідач повторно не з`явився, хоча про час, день та місце слухання справи була повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи суду або заперечень стосовно позовних вимог позивача не надала.
У судове засідання третя особа не з`явилась, хоча про час, день та місце слухання справи була повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи суду або заперечень стосовно позовних вимог позивача не надала.
У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, згідно з вимогами ст.ст. 128,131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин.
Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 26 жовтня 2021 року постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяви представника позивача, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить 23/50 домоволодіння будинку АДРЕСА_3 , що підтверджується договором дарування частки домоволодіння від 19 липня 2000 року № 4353 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 262907409 від 24.06.2021 року.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 19.07.2017 року по теперішній час, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 30 червня 2021 року та копією паспорта громадянина України, проте остання фактично не проживає за даною адресою більше 2-х років, що підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 08 липня 2021 року, що міститься в матеріалах справи.
Відповідно до ст.. 13 Конституції Україна, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності.
Згідно зі ст.. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ст.. 319 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до ст.. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
У відповідності зі ст. 71 ЖК України відсутність особи в житловому приміщенні без поважних причин понад шість місяців є підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином, у суду є всі підстави визнати ОСОБА_2 , такою, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_3 , оскільки остання не мешкає по зазначеному адресу понад два роки.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житлом.
Аналізуючи перелічені норми цивільного права, взявши до уваги надані стороною позивача докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.
При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатив судові витрати при розгляді справи, а саме: судовий збір у сумі 908 грн., а тому, оскільки позов задоволено, сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по справі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 316, 319, 386, 391, 405 ЦК України, ст.. 72 ЖК України, ст.ст. 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю за адресою: АДРЕСА_3 шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 суму судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок (дев`ятсот вісім гривень нуль-нуль копійок).
Сторонам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 26 жовтня 2021 року.
Суддя Комунарського районного суду
міста Запоріжжя Е.Г.Стоматов