Справа № 703/1696/21
01 листопада 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Ігнатенко Т.В.,
секретар судових засідань Бойко Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Смілянської міської ради як органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів
02 червня 2021 року Виконавчий комітет Смілянської міської ради як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить: позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , 2009 року народження; стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 , 2009 року народження, на користь закладу, в якому буде перебувати дитина, або особи, на утриманні якої буде перебувати дитина, у розмірі 1/4 всіх видів її доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття.
Позов обґрунтовує тим, що комісією з питань захисту прав дитини 21 травня 2021 року розглянуто матеріали про доцільність позбавлення батьківським прав ОСОБА_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , 2009 року народження. Мати дитини ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , батька в дитини не має, відомості про нього внесені до актового запису про народження ОСОБА_2 за вказівкою матері. Дитина перебуває на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з тим, що проживає у сім`ї, е мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утриманні сина ОСОБА_1 зловживає алкогольними напоями, не працює, в помешканні не створені умови для проживання дитини (антисанітарія, відключене електропостачання, газопостачання). ОСОБА_1 попереджала про відповідальність за неналежне виконання нею батьківських обов`язків щодо сина. Відповідно до постанови Смілянського міськрайонного суду від 12 серпня 2020 року у справі №703/1859/20, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП. Відповідно до рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради від 10 вересня 2020 року №327 малолітнього ОСОБА_3 було тимчасово влаштовано до патронатної родини за заявою матері ОСОБА_1 з метою подолання нею складних життєвих обставин. У лютому - березні 2021 року завдяки зусиллям центру соціальних служб, служби у справах дітей ОСОБА_1 перестала вживати алкогольні напої, знайшла роботу, інше житло, що дозволило 30 березня 2021 року повернути дитину їй на виховання. Контроль за сім`єю було продовжено за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, через деякий час після повернення сина в її сім`ю ОСОБА_1 перестала виходити на зв`язок з центром соціальних служб, службою у справах дітей. ОСОБА_1 знову почала вживати алкогольні напої, перестала працювати, повернулась у своє помешкання по АДРЕСА_1 , де відсутні належні умови для проживання дитини.
Відповідно до інформації Смілянського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 05 травня 2021 року №121 ОСОБА_1 категорично не виконувала умови плану соціального супроводу, неодноразово залишала сина одного за адресою: АДРЕСА_2 , де його годували небайдужі сусіди, в то час сама жінка перебувала за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 з`являлася до навчального закладу сина у нетверезому стані, не забезпечувала дитину харчуванням, внаслідок чого дитина харчувалась в закладі благодійно. Було встановлено, що ОСОБА_4 після школи не може потрапити до додому, оскільки не має ключів. Дитина змушена після уроків йти до інших родичів та знайомих, ночувати там. В черговий раз, коли ОСОБА_4 знову не потрапив додому і матір на зв`язок не вийшла, 29 квітня 2021 року працівниками служби у справах дітей спільно з працівниками Смілянського ЦСССДМ та відділу поліції було складено акт оцінки рівня безпеки дитини, в цей же день дитину було влаштовано до патронатної сім`ї. ОСОБА_1 з даного часу не з`явилась та не зателефонувала ні до служби у справах дітей, ні до центру соціальних служб та не поцікавилась, де перебуває її син.
З врахуванням викладеного, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, орган опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , 2009 року народження, відповідає інтересам дитини та є доцільним, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 21 липня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
27 вересня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначеного справу до судового розгляду.
Представник позивача Виконавчий комітет Смілянської міської ради як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу її проживання, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відзив на позовну заяву та заперечення до суду не направила.
З урахуванням положень ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області 03 грудня 2009 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Книзі реєстрації народжень 03 грудня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за №614 (а.с.5).
Відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Згідно ч.1-4 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї.
Згідно ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ст.157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні.
Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Як вбачається з листа №102 від 05 травня 2020 року Смілянського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Смілянської міської ради, останній повідомив начальника служби у справах дітей ОСОБА_6 про те, що з метою забезпечення найкращих інтересів малолітнього ОСОБА_2 було здійснено вихід до родини ОСОБА_7 та складено оцінку потреб дитини та сім`ї за адресою: АДРЕСА_3 . За результатами оцінки потреб з`ясовано, що в родині не створено жодних умов для утримання та виховання дитини, оточення є небезпечним, а ситуація загострена та складна. В квартирі відрізане за борги світло, немає опалення, у хлопчинка не має місця для навчання, відпочинку та сну, його «ліжко» зроблено з коробок та покривал. Мама ОСОБА_1 та її співмешканець ОСОБА_8 перебували в стані алкогольного сп`яніння. Жінка не орієнтується в питаннях навчання сина, не знає його класного керівника та не має заключної декларації з педіатром. В квартирі не було жодних продуктів харчування та немає можливості їх приготувати. На запитання про харчування ОСОБА_4 , ОСОБА_9 стверджує, що всі продукти вона зберігає у чужих людей по АДРЕСА_4 . В ході здійснення інспектування за вказаною адресою та під час спілкування з сусідами було з`ясовано, що тут проживає жінка, яка часто збирає в себе сумнівних осіб, вживає алкогольні напої, та може поводити себе досить шумно, особливо вночі. Також сусіди підтвердили, що ОСОБА_10 разом з малолітнім хлопчиком кожного дня приходять до неї та поячить, а дитина знаходиться в епіцентрі цих подій, що не може не турбувати (а.с.8).
Відповідно до листа №9207 від 25 травня 2020 року начальника Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, останній повідомив начальника служби у справах дітей Смілянського міськвиконкому Шуригіну О.В. про те, що 23 травня 2020 року інспектором ювенальної превенції сектору превенції Смілянського відділу поліції було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку з надходженням інформації від ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_1 не здійснює належний догляд за дитиною ОСОБА_2 , який ходить голодним, а мати перебуває у нетверезому стані. На місці події було встановлено, що ОСОБА_1 проживає разом з батьком дитини ОСОБА_12 , перебувають у цивільних відносинах та перебували в п`яному вигляді зі слів останніх відомо, що на даний час не працюють. В будинковолодінні, де проживає дана сім`я, безлад, працівниками поліції було виявлено повну антисанітарію, яка може створити загрозу життю та здоров`ю для дитини, на ліжку постільна білизна була в брудному вигляді, речі були скрізь розкидані, підлога в будинку була брудною, в приміщенні був неприємних запах. ОСОБА_1 вимог, передбачених ст.150 СК України та ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» не виконує, тому необхідно провести обстеження житлово-побутових умов малолітнього ОСОБА_2 (а.с.9).
Листом №144 від 16 червня 2020 року Смілянський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Смілянської міської ради повідомив начальника служби у справах дітей Шуригіну О. про те, що з метою забезпечення найкращих інтересів малолітнього ОСОБА_2 , було здійснено вихід в родину ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 . Родини, на час здійснення інспектування не було вдома. Проте, спілкуючись із соціальним оточенням ОСОБА_9 , було з`ясовано, що жінка вже не працює двірником в будинку у зв`язку з тим, що вона періодично входить в тривалі запої та не приходить на роботу. В дворі її бачать в стані алкогольного сп`яніння, а ОСОБА_4 має неохайний вигляд. З огляду на викладене та в зв`язку з тим, що ситуація в родині ОСОБА_7 , описана в листі від 05 травня 2021 року №102 погіршилася та є критичною, а дитина постійно перебуває в умовах, що загрожують її життю та здоров`ю, просили вжити заходів відповідно до повноважень (а.с.10).
12 серпня 2020 року постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області у справі №703/1859/20, яка набрала законної сили 25 серпня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.11-12).
Як вбачається з вищевказаної постанови, судом встановлено, що ОСОБА_1 23 травня 2020 року близько 11 години 33 хвилин за адресою: АДРЕСА_5 ухилилась від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з чим останній опинився в складних життєвих обставинах, оскільки його мати зловживає алкогольними напоями, не створює належних умов проживання, одяг та ліжко брудні, в будинковолодінні неприємний запах та антисанітарія, чим порушила ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства».
Згідно диспозиції ч.1 ст.184 КУпАП, відповідальність за даною частиною статті настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
07 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до начальника служби у справах дітей з заявою, в якій повідомила останню про те, що вона попереджена про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків (а.с.13).
В подальшому, 08 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до начальника служби у справах дітей Шуригіної О.В. з заявою, в якій просила тимчасово влаштувати в патронатну сім`ю її сина ОСОБА_2 , 2009 року народження, до подолання її сімейних складних обставин (а.с.14).
Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 10 вересня 2020 року №327 «Про влаштування малолітнього на тимчасове виховання в сім`ї патронатного вихователя» вирішено, зокрема, влаштувати з 09 вересня 2020 року терміном на три місяці малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який взятий на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, на тимчасова виховання до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_14 (а.с.15).

16 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до начальника служби у справах дітей Шуригіної О.В. з заявою, в якій просила повернути їй на виховання її сина ОСОБА_2 з сім`ї патронатного вихователя, оскільки вона змінила місце проживання, де є умови для проживання та виховання сина, працює неофіційно. ЇЇ попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків (а.с.20).

Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 25 березня 2021 року №118 «Про вибуття малолітньої дитини з сім`ї патронатного вихователя» вирішено, зокрема, вивести малолітнього ОСОБА_2 , 2009 року народження, з 30 березня 2021 року в сім`ю матері ОСОБА_1 (а.с.22).

Листом №121 від 05 травня 2021 року Смілянський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Смілянської міської ради повідомив начальника служби у справах дітей Шуригіну О. про те, що родина ОСОБА_1 перебуває під соціальним супроводом центру з вересня 2020 року. В квітня 2021 року супровід було продовжено у зв`язку з поверненням малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з патронатної в біологічну родину. Нажаль, стиль життя ОСОБА_1 залишається незмінним, вона категорично не виконує умови плану супроводу, продовжує зловживати алкоголем, перестала ходити на роботу, а найголовніше, зовсім не доглядає за своїм сином, неодноразово залишала його по декілька днів самого за адресою: АДРЕСА_6 , де його годують небайдужі сусіди, в той час як сама жінка перебуває за адресою: АДРЕСА_3 . На телефонні дзвінки не бере трубку, а при відвідуванні родини не відчиняє двері. Зі слів управляючого будинком, ОСОБА_9 постійно знаходиться дома, виходить на подвір`я тільки заради придбання алкоголю. За комунальні послуги борги тільки зростають. Один з пунктів плану супроводу було переведення малолітнього Нікіти з ЗОШ №13 в ЗОШ №10, оскільки його сім`я змінила місце проживання, але це стало можливим тільки завдяки співпраці Центру та відділу освіти, оскільки мати двічі приходила в школу в стані алкогольного сп`яніння. З огляду на викладене, умови проживання для дитини поряд із своєю матір`ю створюють загрозу для її життя та здоров`я. Подальше перебування жінки під соціальним супроводом недоцільне через відсутність в ОСОБА_1 мотивації до змін свого життя (а.с.23).

Як вбачається з акту проведення оцінки рівня небезпеки, складного комісією 29 квітня 2021 року, остання прийшла до висновку про необхідність вжиття негайних дій у межах сім`ї, у тому числі комплексної оцінки потреб дитини та її сім`ї, оскільки встановлено небезпеку для життя та здоров`я малолітнього ОСОБА_2 в разі його проживання разом з матір`ю ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_4 не заперечував проти влаштування до родини патронатного вихователя (а.с.24-26).

Відповідно до характеристики учня 5-Б класу Смілянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №10 ОСОБА_2 , 2009 року народження, від 29 квітня 2021 року, мати відвідала школу двічі, з них один візит був у нетверезому стані. 26 квітня мама телефонувала соціальному педагогу щодо дистанційного навчання. Школа надає благодійну допомогу дитині безкоштовним харчуванням у шкільній їдальні (а.с.28).

Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 13 травня 2021 року №177 «Про влаштування малолітнього на тимчасове виховання до сім`ї патронатного вихователя» вирішено, зокрема, влаштувати з 29 квітня 2021 року терміном на три місяці малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на обліку дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, на тимчасове виховання до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_14 (а.с.27).

18 травня 2021 року патронатний вихователь ОСОБА_14 звернулася до начальника служби у справах дітей Шуригіної О.В. з заявою, в якій повідомила, що після влаштування до її сім`ї повторно ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 жодного разу не зателефонувала до дитини і не зустрічалась. Нікіта виявив бажання кілька разів зателефонувати, але вона жодного разу не відповіла на дзвінок. Дитина нормально почувається у сім`ї, навчається, мати не згадує (а.с.29).

При цьому, будь-яких доказів, які свідчать про те, що відповідач виховує малолітнього сина ОСОБА_2 , 2009 року народження, піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечує здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готує його до самостійного життя, забезпечує належний рівень проживання, матеріали цивільної справи не містять, та відповідачем не надані.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач виховуванням малолітнього сина ОСОБА_2 , 2009 року народження, не займається, про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується, здобуття ним повної загальної середньої освіти не забезпечує, до самостійного життя не готує, матеріально його не утримує та достатній рівень життя не забезпечує, його місцем перебування не цікавиться, в зв`язку з чим ухиляється від виконання своїх передбачених чинним законодавством України обов`язків.

Крім того, відповідач, яка була належним чином повідомлена про перебування в провадженні суду даної позовної заяви, в зв`язку з чим достовірно усвідомлювала вимоги позивача, що ставляться вирішення суду, зокрема, щодо позбавлення її батьківських прав по відношення до її сина, жодних дій, направлених на відстоювання своїх батьківських прав щодо дітей не вчинила, у судові засідання жодного разу не з`явилася, що, на думку суду, свідчить про незацікавленість у вирішенні спору на її користь та байдужість як по відношення до своїх батьківських прав, так і по відношення до долі своєї дитини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ч.3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною;по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п.п.94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява №10383/09).

Європейський Суд з прав людини зазначив у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (Neulingerand Shuruk v. Switzerland), (заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року): інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю.

Пленум Верховного Суду України у пункті 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини, лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вказану позицію висловив ЄСПЛ, зазначивши, що суд, оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, повинен був, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки), і чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (справа «Шульц проти Польщі» (Schultzv. Poland), № 50510/99, від 08 січня 2002 року; «Реммо і Узункая проти Німеччини» (RemmoandUzunkayav. Germany), № 5496/04, від 20 березня 2007року; та «Полашек проти Чеської Республіки» (Polasekv. CzechRepublic), № 31885/05, від 08 січня 2007року).

Статтею 19 СК України передбачено, що рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом 10 днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого ч.1 ст.170 цього Кодексу. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним - обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради від 27 травня 2021 року №204 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 », вирішено затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відповідає інтересам дитини та є доцільним (а.с.30).

Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є додатком до рішення виконавчого комітету від 27 травня 2021 року №204, відповідно до підпункту 2 пункту 1 статті 164 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , 2009 року народження, відповідає інтересам дитини та є доцільним (а.с.31).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду встановлено факт невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , 2009 року народження, оскільки вихованням дитини вона не займається, про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується, здобуття дитиною повної загальної середньої освіти не забезпечує, до самостійного життя його не готує, матеріально не забезпечує, місцем його перебування не цікавиться, в зв`язку з чим, з метою захисту інтересів дитини, позовні вимоги виконавчого комітету Смілянської міської ради, як органу опіки та піклування, в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно вищевказаної дитини підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч.2, 3 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Статтею 51 Конституції України передбачено право дітей на матеріальне утримання з боку батька та право на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.

Відповідно до ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтями 18, 27 «Конвенції про права дитини» (ратифікованої постановою ВР України №789-XII від 27 лютого 1991 року) встановлено, що батьки несуть загальну та однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 підлягають стягненню аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 , 2009 року народження, на користь закладу, в якому буде перебувати дитина, або особи, на утриманні якої буде перебувати дитина, у розмірі 1/4 всіх видів її доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття.

Відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Таким чином, позивач звільнений від сплати судового збору за подання даної позовної заяви.

Як вбачається з резолютивної частини позовної заяви, в ній зазначені одна вимога майнового характеру та одна вимога немайнового характеру.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Враховуючи, що позивач при зверненні до суду даною позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що його позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у загальній сумі 1816 гривень 00 копійок.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.164, 166, 167, 171, 180-183, 191, СК України, та керуючись ст.4, 12, 13, 28, 76-82, 200, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

Позов Виконавчого комітету Смілянської міської ради як органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , на користь закладу, в якому буде перебувати дитина, або на користь особи, на утриманні якої буде перебувати дитина, аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 02 червня 2021 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у загальній сумі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач - Виконавчий комітет Смілянської міської ради як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області, адреса: 20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Незалежності, буд.37, .

Відповідач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Головуючий: Т.В. Ігнатенко