Справа № 2-1389/11
Провадження № 6/522/668/21
УХВАЛА

23 вересня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Гаркуші Є. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , первинний стягувач - Публічне акціонерного товариства «УкрСиббанк») про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернулося Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (надалі ТОВ «Українська факторингова компанія») із заявою про видачу дубліката виконавчого листа № 2-1389/11, виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2011 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (надалі ПАТ «УкрСиббанк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 05 червня 2007 року.

05 березня 2021 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси замінено первинного стягувача у виконавчому провадженні у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 05 червня 2007 року, з ПАТ «УкрСиббанк» на нового стягувача - ТОВ «Українська факторингова компанія» (). Разом з тим, ТОВ «Українська факторингова компанія», як правонаступнику первинного стягувача, не було достовірно відомо чи перебуває на виконанні виконавчий лист № 2-1389/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк». З метою отримання зазначеної інформації було направлено запит до Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі з відповіді якого слідує, що виконавчий лист № 2-1389/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на виконанні не перебуває. Окрім того, зазначений вище виконавчий лист первинним стягувачем заявнику не передавався. Таким чином, наразі невідоме місцеперебування оригіналу виконавчого листа №2-1389/11. Крім того, ТОВ «Українська факторингова компанія» було позбавлене можливості пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 2-1389/11 у визначений законом строк з причин, що не залежали від його волі. Станом на теперішній час судове рішення у справі № 2-1389/11 не виконано, що зумовило необхідність звернення заявника до суду з відповідною заявою.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили.

Згідно з ч. 3 ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши заяву, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз наведеної норми приводить до висновку, що обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.

Частиною першою статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі №27/2-3538/10 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Мотивуючи вимоги про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання, ТОВ «Українська факторингова компанія», вказує, що відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавчий лист про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на примусовому виконанні не перебуває, а указаний виконавчий лист не передавався заявнику ПАТ "УкрСиббанк".

Судом установлено, що у серпні 2010 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 05 червня 2007 року.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2011 року у цивільній справі № 2-1389/11 стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 05 червня 2007 року у сумі 193 966, 02 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 05 квітня 2011 року 1 544 435, 04 грн, з яких: 152 681, 95 доларів США, що еквівалентно 1 215 714, 76 грн заборгованість за кредитом, 35 527, 70 доларів США, що еквівалентно 282 885, 76 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 711, 12 доларів США, що еквівалентно 5 662, 22 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 5 045, 25 доларів США, що еквівалентно 40 172, 30 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду набрало законної сили 18 квітня 2011 року.

21 грудня 2020 року між Акціонерним товариством «УкрСиббанк», яке є правонаступником ПАТ «УкрСиббанк», та ТОВ «Українська факторингова компанія» укладено договір факторингу № 180, відповідно до умов якого АТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Українська факторингова компанія» належні йому права вимоги за кредитним договором № 0 від 05 червня 2007 року, а ТОВ «Українська факторингова компанія» прийняло на себе всі його права та обов`язки за цим кредитним договором.

05 березня 2021 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження, замінено первинного стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на нового стягувача - ТОВ «Українська факторингова компанія» ().

Як слідує з листа Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 20.05.2021 № 16757/22, станом на 20.05.2021 виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-1389/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" на примусовому виконанні у відділі не перебувають.

На момент набрання рішенням законної сили діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999.

Статтею 22 Закону № 606-XIV передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб)уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону № 606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Отже, за приписами Закону № 606-XIV, який діяв на момент набрання рішенням законної сили, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за рішенням суду від 05.04.2011, яке набрало законної сили 18.04.2011, сплив 18.04.2012.

З наведеного слідує, що строк пред`явлення виконавчого документу на виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.04.2011 сплив ще до набуття ТОВ «Українська факторингова компанія» у ПАТ «УкрСиббанк» прав вимоги до ОСОБА_2 у даній справі та був пропущений ще первісним кредитором.

Таким чином, під час відчуження ПАТ «УкрСиббанк» права вимоги ТОВ «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_2 , Банк вже втратив право пред`явлення виконавчого листа до виконання, а за умовами договору про відступлення прав вимоги до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора.

При цьому, заявник не навів жодних поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Жодних доказів на підтвердження пред`явлення виконавчого листа до виконання чи втрати виконавчого листа, заявником не надано.

З огляду на те, що ТОВ «Українська факторингова компанія» не набуло права пред`явлення виконавчого листа до виконання у цій справі, оскільки первинний кредитор втратив таке право ще до укладення договору про відступлення прав вимоги, відсутні підстави для задоволення заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цій справі, тому і відсутні підстави для видачі дублікату виконавчого листа.

Доводи заявника про те, що рішення суду залишається невиконаним, не можуть бути єдиною підставою для поновлення пропущеного строку.

Зважаючи на те, що заява в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не підлягає задоволенню, суд вважає, що правові підстави для видачі дубліката виконавчого листа відсутні.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання задоволенню не підлягає.

Ураховуючи наведене та керуючись ст. ст. 18, 259, 260, 353, 354, 442, 433, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про видачу дубліката виконавчого листа № 2-1389/11, виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Т. Ю. Федчишена