Номер провадження 22-ц/804/2120/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Космачевської Т.В., Хейло Я.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Гладуха О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області у залі судових за-сідань № 3 цивільну справу № 234/13636/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопору-шенням, з апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Кра-маторського міського суду Донецької області від 10 грудня 2020 року (суддя першої інстанції Заборський В.О.),-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Позов обґрунтований тим, що 22 травня 2007 року автомобіль під керуванням відповідача ОСОБА_3 , внаслідок порушення останнім вимог ПДР України, скоїв наїзд на позивача, внаслідок чого він отримав тяжкі тілесні ушкодження, що потягло стійку втрату працездатнос-ті.

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 14 лютого 2012 року, зміне-ного 08 червня 2012 року Апеляційним судом Донецької області ОСОБА_3 визнано винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України та призначено йому покарання, із застосуванням ст. 75 КК України, стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_4 моральну шкоду у сумі 62 000,00 грн.

07 листопада 2012 року Краматорським міським судом видано виконавчий лист про стяг-нення з ОСОБА_3 моральної шкоди на його користь, а 16 листопада 2012 року держав-ним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 35263014. Однак відповідач протягом тривалого часу дане рішення суду не виконував та своїми діями перешкоджав його виконанню, у зв`язку з чим до ЄРДР була внесена відповідна інформація про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. Вироком Краматорського міського суду від 25 жовтня 2019 року, який було частково скасовано вироком Донецького апеляційного суду від 06 серпня 2020 року, ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

У позові ОСОБА_1 зазначив, що у вказаному кримінальному провадженні позивач був визнаний потерпілим. Своїми протиправним діями засуджений ОСОБА_3 завдав йо-му моральної шкоди, яка виразилася у моральних стражданнях та душевних переживаннях. Пі-сля вступу в законну силу вироку Апеляційного суду Донецької області від 08 червня 2012 ро-ку, він мав велику надію пройти ефективне лікування, але був вимушений постійно відвідувати ДВС, поліцію, прокуратуру, юстицію, суд та, піклуючись про виконання судового рішення, втратив ще більше здоров`я. Розмір спричиненої моральної шкоди позивач, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань, визначив у розмірі 75 000,00 грн. Просив стягнути з відповідача моральну шкоду у вказаному розмірі.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 10 грудня 2021 року позов-ні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, поси-лаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення корм процесуа-льного права, просить скасувати рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 грудня 2021 року та ухвалити нове рішення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ні позивачем, ні судом йому не було надіслано по-зовної заяви. Суд не повідомив його про відкриття провадження у цивільній справі, чим позба-вив можливості реалізувати надані йому законом процесуальні права на змагальний процес у справі. Судом неправильно встановлені фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження. Фактичні обставини справи були встановлені судом на підставі неправдивих свідчень позивача ОСОБА_1 про заподіяння йому моральної шкоди.

Позивачем ОСОБА_1 на апеляційну скаргу відповідача наданий письмовий відзив, в якому зазначив, що суд першої інстанції ухвалив законне, справедливе рішення з дотриманням норм процесуального та правильним застосуванням норм матеріального права. Стягнуті на його користь 20 000,00 грн. за 7,5 років поневірянь та переживань, з приводу того, що рішення суду по заподіянню шкоди життю і здоров`ю досі не виконане, це трохи більше ніж середньомісячна зарплата. Однак він погоджується з рішенням суду, оскільки ОСОБА_3 не виконував рішення суду, не виконує і не має наміру його виконувати. Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за ная-вними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Одним із доводів апеляційної скарги відповідачем було зазначено про те, що судом йому не вручено копію позовної заяви з доданими документами, не ознайомлено з копією ухвали про відкриття провадження. З метою дотримання процесуальних прав відповідача, на виконання приписів ст. 190 ЦПК України, 02 вересня 2021 року апеляційним судом на адресу Державної установи "Бердянська виправна колонія (№77)", де останній відбував покарання, для негайного вручення відповідачу ОСОБА_3 надсилались копія позовної заяви ОСОБА_1 з до-даними матеріалами (а.с. 74).

24 вересня 2021 року до апеляційного суду надійшла відповідь керівника державної уста-нови "Бердянська виправна колонія (№77)", згідно якої 10 вересня 2021 року ОСОБА_3 було звільнено по відбуттю строку покарання, через що направлені відповідачу документи було повернуто без виконання (а.с. 97).

06 жовтня 2021 року у судовому засіданні апеляційного суду, який відбувався в режимі ві-доконференці з позивачем ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заявив клопотання про оголошення перерви у справі для ознайомлення з матеріалами справи, яке було задоволено. Справу до слухання призначено на 20 жовтня 2021 року, про що повідомлено учасників розгляду справи (а.с. 118 - 120).

В судове засідання апеляційного суду 20 жовтня 2021 року позивач ОСОБА_1 , йо-го представник адвокат Агапов П.В. та відповідач ОСОБА_3 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені.

Від представника позивача адвоката Агапова П.В. надійшло клопотання про слухання справи у його відсутність (а.с. 133).

Про причини неявки у судове засідання 20 жовтня 2021 року сторони суд не повідомили і відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається, що вони не з`явилися у судове засідання без поважних причин.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відпові-дача, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенст-ва права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3 , скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, враховуючи характер пра-вопорушення та моральні страждання позивача, пов`язані з тривалим невиконанням відповіда-чем вироку Апеляційного суду Донецької області від 08 червня 2012 року щодо стягнення на користь позивача грошової компенсації завданої моральної шкоди у розмірі 62 000,00 грн., глибини душевних страждань, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з протиправними діями відповідача, керуючись принципом розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про стягнення з відповідача у відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення у сумі 20 000,00 грн.

Предметом позову у цій справі є вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі не-правомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, за-вданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізи-чна особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близь-ких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репу-тації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від харак-теру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей поте-рпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала мора-льної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обста-вин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточу-ючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що вироком До-нецького апеляційного суду від 06 серпня 2020 року вирок Краматорського міського суду До-нецької області від 25 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 382 КК України в частині призначеного покарання та звільнення від призначеного покарання скасовано, та приз-начено ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 382 КК України у виді 1 року позбавлення волі (а.с. 3-7).

Вказаним вироком встановлено, що вироком Апеляційного суду Донецької області від 08 червня 2012 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, призначено покарання та на підставі ст. 75 КК України звільне-но від відбування основного покарання з іспитовим строком на 2 роки та стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 62 000,00 грн.

07 листопада 2012 року Краматорським міським судом видано виконавчий лист про стяг-нення з ОСОБА_3 моральної шкоди у сумі 62 000,00 грн. на користь потерпілого ОСОБА_5

16 листопада 2012 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 35263014, однак ОСОБА_3 , з метою умисного невиконання рішення суду та перешко-джанню його виконанню до виконавчої служби не з`являвся, про поважність причин неявки не повідомляв та добровільно у встановлений законом час не виконав рішення суду.

У кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні криміналь-ного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України позивач ОСОБА_1 був залу-чений як потерпілий, однак із цивільним позовом про відшкодування моральної шкоди, в рам-ках кримінального провадження не звертався.

Внаслідок умисного невиконання відповідачем рішення суду позивачу завдана моральна шкода.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру не-майнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обста-вин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життє-вих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Ураховуючи фактичні обставини справи, тривалість моральних страждань позивача та не-гативні наслідки, які для нього настали у зв`язку з порушенням його прав з 2012 року, а також те, що розмір моральної шкоди не повинен приводити до збагачення, колегія суддів доходить висновку, що визначена судом першої інстанції до відшкодування моральна шкода у розмірі 20 000 грн. відповідає засадам розумності, справедливості виваженості та співмірності щодо шко-ди, заподіяної позивачу вчиненням кримінального правопорушення.

З огляду на зазначене доводи апеляційної скарги відповідача щодо необґрунтованого та безпідставного розміру відшкодування моральної шкоди не є слушними та не приймаються ко-легією суддів.

Разом з тим, судом першої інстанції справу, рішення у якій переглядається судом апеляцій-ної інстанції, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, про що вирішено ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 10 лис-топада 2020 року (а.с. 12).

Частиною 1 ст. 274 ЦПК України визначено, що малозначні справи розглядаються судом у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду у вересні 2020 року з позовом ціна якого стано-вить 75 000 грн., що є меншим ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 277 ЦПК України).

Відзив подається протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття прова-дження у справі (ч. 1 ст. 278 ЦПК України).

Відповідно до ст. 190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилаєть-ся учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

За правилом ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в поряд-ку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріа-лами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Отже, аналізуючи наведені норми процесуального права, слід дійти висновку про обов`язок суду першої інстанції надіслати учасникам справи ухвалу про відкриття проваджен-ня у справі одночасно з копією позовної заяви з копіями доданих до неї документів. З ураху-ванням положень п. 1 ч. 6 ст. 19, ч.ч. 1,4 ст. 277 ЦПК України справа підлягає розгляду в поряд-ку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріа-лами, якщо ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, врахувавши положення ч. 6 ст. 19, ч.ч. 1, 7 ст. 277, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, в ухвалі про відкриття провадження у справі дійшов висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідачу визначив строк для подання відзиву на позовну заяву, про що зазначив в ухвалі про відкриття провадження у справі (а.с. 12).

На виконання вимог ст. 190 ЦПК України судом першої інстанції надсилалася копія ухвали про відкриття провадження від 10 листопада 2020 року разом з копією позову з додатками за зареєстрованим місцем проживання відповідача: АДРЕСА_1 , яке було зазначено позивачем у позовній заяві (а.с. 1, 13) та на виконання вимог ч. 1 ст. 187 ЦПК України перевірено судом першої інстанції (а.с. 11).

Проте матеріали справи не містять підтвердження отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви.

Зазначене позбавило відповідача мати розумну можливість представляти свої інтереси як учасника справи в умовах, які передбачені процесуальним законодавством, зокрема, в умовах відкритого та публічного судового розгляду. Вказане, у свою чергу, перешкодило стороні на-лежним чином користуватися процесуальними правами, передбаченими ст. 43 ЦПК України.

Невручення стороні належним чином судових документів може позбавити його або її мож-ливості захищати себе у провадженні (рішення у справі «Заводнік проти Словенії» (Zavodnik v. Slovenia), заява № 53723/13, пункт 70, від 21 травня 2015 року).

Таким чином, суд першої інстанції порушив право ОСОБА_3 на інформацію щодо своєї справи і можливості реалізувати свої процесуальні права та обов`язки, що є порушенням права на доступ до правосуддя та ст. 6 Конвенції.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або не-правильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішен-ня повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судово-го рішення.

Абзацом другим ч. 2 вказаної статті визначено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чи-ном про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України).

З урахуванням встановлених обставин і наведених норм матеріального і процесуального права суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у сумі 20 000 грн.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги відповідача, часткове скасування рішення суду першої інстанції та часткове задоволення позов-них вимог, тому має бути вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи як у суді першої інстанції, так і понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстан-ції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповід-но змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, позивач зві-льнений від сплати судового збору у всіх судових інстанціях на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як позивач у справі про відшкодування матеріальних збитків за-вданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, позовні вимоги задовольняються на 26,67% (20 000х100:75 000), з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 241 грн. 06 коп. (840,8 х 26,67%).

Відповідно п.п. в п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивні частині постанови суду апе-ляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 19 липня 2021 року задоволено клопотання ві-дповідача ОСОБА_3 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної ска-рги у розмірі 1 261 грн. 20 коп. до ухвалення рішення у справі (а.с. 39-40), апеляційна скарга задоволена частково, тому з урахуванням принципу пропорційності, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 336 грн. 36 коп. (1261,2 х 26,67%).

Судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 924 грн. 84 коп. (1261,2 336,36) слід віднести на користь держави.

Таким чином, з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанції у загальному розмірі 577 грн. 42 коп. (241,06 + 336,36).

Керуючись статтями 368, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 грудня 2020 року скасува-ти.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стяг-нення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) моральну шкоду у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у дохід держави судові витрати у розмірі 577 (п`ятсот сімдесят сім) грн. 42 коп., понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку, як така що ухвалена у малозначній справі, не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 20 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя: Ю.М. Мальований

Судді: Т.В. Космачевська

Я.В.Хейло