Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року Новотроїцький районний суд

Херсонської області

в складі: головуючого судді - Решетова В.В.

секретар судового засідання - Сушко Н.І.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт. Новотроїцьке Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ПУСК» про визнання недійсним правочину та скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку; витребування земельної ділянки; стягнення орендної плати та збитків завданих самовільним зайняттям земельної ділянки

В С Т А Н О В И В :

08.01.2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Зайцев К.М. звернувся до суду з позовом до ТОВ «ПУСК» про визнання недійсним правочину та скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку; витребування земельної ділянки; стягнення орендної плати та збитків завданих самовільним зайняттям земельної ділянки, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . До складу спадщини входить право на володіння земельною ділянкою площею 5,04 га, яка розташована на території Сергіївської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області. На момент прийняття спадщини земельна ділянка знаходилась в користуванні відповідача на підставі договору оренди землі, який укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «ПУСК» 01.11.2006 року та зареєстрований 01.06.2007 року. Строк дії договору 12 років, тобто до 01.06.2019 року. Протягом 2012-2018 років, окрім 2016 року ОСОБА_1 отримував орендну плату за вказаним договором як спадкоємець. В 2019 році позивачу стало відомо, що успадкована земельна ділянка передана відповідачу в оренду в 2017 році ще на декілька років. З цього приводу 30.10.2019 року він направив відповідачу заяву, відповіді на яку не отримав. Після чого він отримав інформацію з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 06.12.2019 року, згідно якої виявилось, що державним реєстратором в особі Хмари Л.А. зареєстрована додаткова угода до вказаного вище договору від 01.11.2006 року, згідно якої ОСОБА_2 то ТОВ «ПУСК» 27.07.2017 року продовжили термін дії договору від 2006 року ще на сім років. З огляду на те, що ОСОБА_2 померла в ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_1 як спадкоємець додаткову угоду з відповідачем не укладав, вважає підпис орендодавця підробленим. Відповідач продовжує використовувати земельну ділянку, відповіді на заяву ОСОБА_1 про повернення земельної ділянки не надає, тому просить визнати недійсним правочин - додаткову угоду від 27.07.2017 року до договору оренди земельної ділянки від 01.06.2007 року та скасувати державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку, витребувати земельну ділянку у відповідача та стягнути орендну плату за 2016 рік та збитки завдані самовільним зайняттям земельної ділянки в розмірі 10944,00 грн.

Представник позивача адвокат Зайцев К.М. в судовому засіданні відмовився від позовної вимоги про визнання недійсним правочину додаткової угоди від 27.07.2017 року до договору оренди земельної ділянки, площею 5,04 га, кадастровий номер :03:011:0021 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сергіївської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, укладеного 01.06.2007 року між ТОВ «ПУСК» та ОСОБА_2 , яка зареєстрована 23.07.2019 року державним реєстратором Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області, номер запису 32504515, в іншій частині позову підтримав вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «ПУСК» адвокат Колганова Ю.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. Надала відзив, який підтримала в судовому засіданні, в якому вказала, що позивач на час звернення з позовом до суду не мав права власності на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_2 , а лише мав лише право на спадщину за померлою ОСОБА_2 окрім цього законодавством встановлено, що якщо орендар продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням. Вважає, що позивачем не надано відомостей щодо користування чи обробітку оспорюваної земельної ділянки відповідачем. Заявила про застосування позовної давності до заявлених до стягнення позивачем платежів.

Суд вислухавши доводи сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одними із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права та визнання правочину недійсним.

Судом встановлено, що між орендодавцем ОСОБА_2 з одного боку та орендарем ТОВ «ПУСК» з іншого боку, було укладено договір оренди землі, об`єкт оренди: земельна ділянка загальною площею 5,04 га, строком на 12 років, що підтверджується договором землі від 01.11.2006 року (а.п. 9) та зареєстровано даний договір у Новотроїцькому районному реєстраційному відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК 01.06.2007 року за №4АА72700019.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07.05.2012 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.п. 21/.

Позивач є власником земельної ділянки площею 5,0400 га, яка розташована на території Сергіївської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, право посвідчено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 03.11.2020 року за № 909, що також підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.11.2020 року № 231775293.

Відповідно до положень закріплених в ч. 2 ст. 373 ЦК України, право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Позивач вказує, що строк дії договору оренди землі, який укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «ПУСК» закінчився 01.06.2019 року, додаткову угоду орендодавець ОСОБА_2 не підписувала, так як померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом.

Згідно із ч. 5 ст. 6 ЗУ «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до статей 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Підпунктом 6 п. 2 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073 було встановлено, що державна реєстрація договорів оренди проводиться, зокрема, виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради за місцем розташування земельної ділянки (п. 3), а її забезпечення покладається на відповідний державний орган земельних ресурсів (п. 4), який у 20-дений термін перевіряє подані документи на відповідність чинному законодавству та за результатами перевірки готує висновок про державну реєстрацію або обґрунтований висновок про відмову у такій реєстрації і передає реєстраційну справу відповідно виконавчому комітету сільської, селищної та міської ради, за місцем розташування земельної ділянки для засвідчення факту державної реєстрації або відмови у такій реєстрації (п. 11). Договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів окремо в розрізі кожної сільської, селищної, міської ради (п. 13).

Згідно листа Головного управління держгеокадастру у Херсонській області від 20.12.2019 року №3-846/0-693/6-19 земельна ділянка загальною площею 5,0400 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_2 перебуває в користуванні на правах оренди у ТОВ «ПУСК» на підставі договору оренди землі від 01.06.2007 року №4АА72700019 та додаткової угоди до договору оренди землі (державна реєстрація іншого речового права від 20.03.2017 року № 32504515) строком дії на сім років, з правом пролонгації /а.п. 14/.

Таким чином твердження представника позивача щодо недоведеності позивачем користування та обробітку оспорюваної земельної ділянки ТОВ «ПУСК» спростовується.

Укладення та реєстрація додаткової угоди до договору оренди землі відбулася протиправно та незаконно, оскільки власник земельної діянки на час такого укладення та реєстрації померла.

Тому суд вважає, що надані у відзиві докази не спростовують вимог та обгрунтувань, викладених у позові, а у деякому розумінні їх підтверджують.

Представником відповідача зазначено, що відповідно до ст.. 33 ЗУ «Про оренду землі», орендар має переважне право на оренду земельної ділянки.

З цього приводу суд зазначає, що позовні вимоги витікають з цивільних правовідносин укладення додаткової угоди з помрелою особою, а не з підстав ст. ЗЗ ЗУ «Про оренду землі».

Суд, зробивши аналіз діючих норм законодавства, дійшов висновку, що ТОВ «ПУСК» уклавши додаткову угоду від 27.07.2017 року до договору оренди земельної ділянки від 01.11.2006 року із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно використовувало її земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за закном.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

За визначенням частини першої статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті317 ЦК України). Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Позивач звернувся з вимогою про витребування у ТОВ «ПУСК» належної йому земельної ділянки, посилаюсь на те, що додаткову угоду до договору оренди землі від 01.06.2007 року підписано не власником земельної ділянки, так як вона на час укладення такої угоди була померлою, тож відповідач безпідставно відмовляє в поверненні використовуваної земельної ділянки позивачу як власнику цієї земельної ділянки.

Враховуючи підстави позову, наведені позивачем у позовній заяві, де позивач наполягає на поверненні йому земельних ділянок, вважаючи, що ці ділянки знаходяться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок. Такий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97)).

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено судом, ТОВ «ПУСК» самовільно зайняло земельну ділянку, площею 5,04 га на території Сергіївської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, яка належить на праві власності ОСОБА_1 .

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи підстави позову, в якому позивач наполягає на поверненні йому земельної ділянки та правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 16.06.2020 року №145/2047/16- ц, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині позовних вимог.

Позивачем також заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача збитків, завданих самовільним зайняттям земельної ділянки в розмірі 10944,00 грн., але представником позивача в судовому засіданні не надано обґрунтованого розрахунку щодо заявленої суми та не надано доказів, що саме таку суму слід стягнути з відповідача за завдані збитки позивачу, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині позовних вимог.

Враховуючи заяву представника відповідача про застосування позовної давності до вимоги про стягнення боргу з орендної плати в сумі 5189,00 грн. за 2016 рік, суд враховує відсутність підтверджуючих документів про відправлення позову через відділення поштового зв`язку до 20 грудня 2019 року, відповідно до п. 9 договору оренди землі від 01.11.2006 року. Оскільки позов надійшов до суду на початку 2020 року, позивачем пропущено передбачені законом три роки для звернення до суду. Тому вказана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Представник позивача адвокат Зайцев К.М. в судовому засіданні заявив про відмову від позовної вимоги в частині визнання недійсним правочину додаткової угоди від 27.07.2017 року до договору оренди земельної ділянки, площею 5,04 га, кадастровий номер :03:011:0021 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сергіївської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, укладеного 01.06.2007 року між ТОВ «ПУСК» та ОСОБА_2 , яка зареєстрована 23.07.2019 року державним реєстратором Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області, номер запису 32504515.

Згідно з ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Оскільки підстав для неприйняття відмови від позовної вимоги в частині визнання недійсним правочину додаткової угоди від 27.07.2017 року до договору оренди земельної ділянки, площею 5,04 га, кадастровий номер :03:011:0021 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сергіївської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, укладеного 01.06.2007 року між ТОВ «ПУСК» та ОСОБА_2 , яка зареєстрована 23.07.2019 року державним реєстратором Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області, номер запису 32504515, судом не встановлено, тому у відповідності до п. 4 ст. 255 ЦПК України провадження у цій частині закривається.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим прийняти відмову від позовної вимоги представника позивача адвоката Зайцева К.М., оскільки в даному випадку відмова від позовної вимоги не суперечить інтересам сторін.

Крім цього відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд роз`яснює сторонам наслідки закриття провадження у справі: у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позовної вимоги не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до вимог ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею, документально підтверджені судові витрати.

Понесені позивачем витрати, з урахуванням задоволених позовних вимог становлять: 1536,80 грн. - оплата судового збору за дві задоволені позовні вимоги, які підтверджені документально та підлягають стягненню з відповідача та судові витрати понесені на оплату правничої допомоги в сумі 5000,00 грн. з урахуванням часткового задоволення позовних вимог та враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.4, 16 Закону України «Про оренду землі», статей 78, 116, 152 Земельного кодексу України, статей 15, 16, 202, 203, 215, 316, 317, 321 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 2-4, 12, 13, 82, 89, 141, 200, 206, 223, 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 351, 352, 354, 355, підпунктом15.5 пункту1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «ПУСК» про визнання недійсним правочину та скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку; витребування земельної ділянки; стягнення орендної плати та збитків завданих самовільним зайняттям земельної ділянки - задовольнити частково.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ПУСК» про визнання недійсним правочину - закрити у зв`язку з відмовою позивача від такої позовної вимоги.

Скасувати державну реєстрацію права оренди ТОВ «ПУСК» на земельну ділянку, площею 5,04 га, кадастровий номер :03:011:0021, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сергіївської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, здійснену 20.07.2017 року державним реєстратором Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області, номер запису 32504515.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Південна українська соєва компанія» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 5,04 га, кадастровий номер :03:011:0021 з незаконного володіння.

Стягнути з ТОВ «ПУСК» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОПКП НОМЕР_2 , адреса проживання АДРЕСА_1 понесені судові витрати на сплату судового збору 1536,80 грн. та витрати на оплату правничої допомоги у сумі 5000,00 грн.

В іншій частині позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Решетов