ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 січня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 749/192/20

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/255/21

Суддя Чернігівського апеляційного суду Губар В.С., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину спільно нажитого майна,

встановив :

Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

14 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Також ОСОБА_1 звернулась із клопотанням, в якому просить розстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2020 року у цій справі до ухвалення судового рішення у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду першої інстанції оскаржується апелянтом в повному обсязі і позовні вимоги зводяться до встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю, тобто дві вимоги немайнового характеру, а також до визнання права власності на 1/2 частину спільно нажитого майна, що є вимогою майнового характеру.

Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до вимог частин 1 та 3 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З зазначених підстав, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Законом України «Про судовий збір», а саме статтями 3 та 6, встановлено вичерпний перелік підстав для звільнення від сплати судового збору.

При цьому необхідно зазначити, що оцінюючи майновий стан сторони, яка звернулась до суду із відповідним клопотанням щодо застосування статті 8 Закону України "Про судовий збір", суд повинен встановити у такої особи наявність реального доходу, рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, наявність чи відсутність на рахунках коштів, тощо.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

За відсутності відомостей щодо майнового стану, а саме наявність реального доходу, рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, в тому числі розміру детального помісячного річного доходу ОСОБА_1 за попередній календарний рікнаявність чи відсутність на рахунках коштів станом на день подання апеляційної скарги, відсутня можливість вирішення клопотання про звільнення від сплати судового збору або зменшення розміру судового збору та (або) відстрочення, розстрочення його сплати до ухвалення судового рішення у справі за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

У зв`язку з наведеним, для вирішення питання щодо застосування статті 136 ЦПК України, статті 8 Закону України "Про судовий збір" ОСОБА_1 необхідно представити належні та допустимі докази щодо свого майнового стану.

За таких обставин, апелянт не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати та його зменшення, надавши суду докази на підтвердження таких підстав.

Окрім того, при зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 не була зазначена ціна спірного майна.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

У відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, загальною сумою всіх вимог.

Як убачається з матеріалів справи, позовні вимоги зводяться до визнання спільною сумісною власністю житлового будинку АДРЕСА_1 та визнання права власності на 1/2 частину цього будинку.

Із змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 не зазначила в позові ціну позову, а в матеріалах справи відсутність відомості про вартість спірного майна станом день подання позовної заяви, а тому апеляційний суд не має можливості правильно визначити суму судового збору.

Відтак, апелянту ОСОБА_1 необхідно надати апеляційному суду документальні докази ринкової вартості (не інвентаризаційної вартості) спірного майна станом на день звернення ОСОБА_1 до суду з позовом , а саме 16 березня 2020 року, та сплатити судовий збір з врахуванням відповідних норм законодавства та із зазначенням ціни позову, за результатами якого було прийнято оскаржуване рішення.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як передбачено п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується в сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п/п 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" - ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення апелянту необхідно сплатити 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового і немайнового характеру.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року складає 2012 грн.

Судовий збір в даному випадку скаладається із:

- 0,01 1% - ставка судового збору за подачу позовної заяви в суд першої інстанції.

- 1,5 150% - ставка судового збору за оскарження рішення суду в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі має бути розрахований за наступною формулою : 1,5 х 0,01 вартості 1/2 частини житлового будинку - вимога майнового характеру та 1,5 х (2102 грн. х 0,4 х 2 дві вимоги немайнового характеру).

Судовий збір необхідно сплатити за наступними реквізитами: UA0025739, отримувач УК у м. Чернігові/м.Чернігів/22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37972475, та надати апеляційному суду оригінал платіжного доручення чи квитанції про сплату судового збору, або документальні докази на підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вищезазначеного недоліку.

Керуючись ст.ст. 185, ч.2 ст.357 ЦПК України, суддя

ухвалив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину спільно нажитого майна залишити без руху.

Запропонувати особі, що подає апеляційну скаргу, протягом десяти днів з моменту отримання копії даної ухвали надати Чернігівському апеляційному суду оригінал квитанції або платіжного доручення про сплату судового збору з урахуванням визначеної ціни спірного майна, або документальні докази на підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 .

Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних вимог апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Губар