Справа № 629/5625/21
Провадження № 2-о/629/120/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2021 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Жмуд Н.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до заінтересованої особи Лозівский відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерсва юстиції про встановлення факту смерті,-

в с т а н о в и в:

06 жовтня 2021 року, заявник звернувся з вищевказаною заявою, в якій зазначив, що є сином ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україні, Донецька область, місто Горлівка, Центрально-Міський район. Отримати свідоцтво про смерть у ВД РАЦС, він не може, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій не можливо отримати медичний документ, який би було прийнято ВД РАЦС для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст.16 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Встановлення даного факту йому необхідне для отримання свідоцтва про смерть.

Ухвалою від 07 жовтня 2021 року вказана заява залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, та надано заявнику 10-ти денний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

Вказана ухвала суду отримана заявником 09.10.2021 року, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове зворотнє повідомлення.

Строк, наданий заявнику для усунення недоліків заяви, сплив 19.10. 2021 року.

Ухвала суду фактично заявником не виконана. До цього часу до суду не надано жодних заяв чи документів на усунення недоліків заяви. При цьому, судом був встановлений достатній строк для усунення недоліків.

З огляду на викладене, суд визнає заяву ОСОБА_1 неподаною та повертає її заявнику.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

У зв`язку з наведеним, повернення заяви, недоліки якої не усунуті після залишення заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 12, ч. 1 ст. 20 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Відповідно до ч.5 ст.185 ЦПК України позовна заява і додані до неї документи повертаються з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За таких обставин суд вважає, що заява містить недоліки, які не були усунуті заявником в межах наданого строку, що унеможливлює її розгляд по суті, а тому підлягає поверненню заявнику.

Згідно до ч.6 ст.185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Частиною 7 статті 185 ЦПК України передбачено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 185, 258, 260 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 до заінтересованої особи Лозівский відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерсва юстиції про встановлення факту смерті визнати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення заяви не позбавляє права повторного звернення із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Наталя ЖМУД