Єдиний унікальний номер 229/806/21
Номер провадження 2/229/394/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Гонтар А.Л.

при секретарі Білик О.А.

за участі позивача ОСОБА_1

старшого державного виконавця ДМВ ДВ ССМУМЮ

(м.Харків) Кисельової О.О.

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суда м.Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Харків) Кисельової Олександри Олександівни про визнання розрахунку заборгованності зі сплати аліментів від 01 лютого 2020 року частково незаконним та його скасування,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся 18 лютого 2021 року до Дружківського міського суду з вищезазначеним позовом до старшого державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Харків) (в подальшому Дружківського МВ ДВС СМУМЮ (м.Харків) Кисельової Олександри Олександрівни про визнання розрахунку заборгованності зі сплати аліментів від 01 лютого 2020 року частково незаконним та його скасування.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що постановою від 13 червня 2014 р. відкрито виконавче провадження №43673735 на підставі виконавчого листа № 2- 893/11 виданного Дружківським міським судом про стягнення аліментів з нього на користь ОСОБА_2 .

В усіх розрахунках заборгованості зі сплати аліментів від 01 вересня 2017року, від 01 липня 2020року, від 01 лютого 2020 року та від 01 жовтня 2020 року,

фахівець юстиції не обліковує (не враховує) всіх податків та затрат (витрат), які пов`язані з веденням ФОП діяльності (будівельні матеріали, транспортні та амортизаційні витрати, придбання та поставку обладнання).

Офіційним листом ( роз`яснення ) Державної Фіскальної Служби України

(ДФСУ) від 11 листопада 2005 року №10480/П/99-99-17-02-02-14 надається відповідь, що для ФОП на спрощеній системі оподаткування ПКУ не передбачає визначення чистого доходу.

В розрахунках юстиціі аліменти нараховані з валового доходу (виручки) ФОП за рік та на далі усереднено по місячно (тобто валовий доход (виручка) ФОП за рік ділеться на кількість місяців- так отримується середнє значення).

Розрахунки самостійно розраховані державним виконавцем, ніяких довідок про валовий доход (виручку), чистий дохід ФОП, середній заробіток (чи доход) не існує (в основі ч.І ст.184 СКУ виручка платника не є його доходом, доход має непостійний характер, що змінюється).

Він не одноразово звертався до Дружківського міського відділу державної виконавчої служби.

З 01 серпня 2014 року по 16 січня 2019 року він був зареєстрований як ФОП на спрощеній системі оподаткування.

Вважає, що аліменти треба було йому рахувати з чистого доходу, але, відповідач не врахувала цього.

Різниця між його розрахунком та розрахунком заборгованості державного виконавця складає 34505,69 грн.

Просить визнати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів Державної виконавчої служби України від 01 лютого 2020 року частково незаконним та скасувати; зобов"язати державного виконавця провести перерахунок заборгованості зі сплати аліментів боржника; стягнути на його користь судові витрати.

23 лютого 2021 року ухвалою Дружківського міського суду провадження по справі було відкрито та справу призначено у підготовче засідання на 22 березня 2021 року (а.с.126-127).

22 березня 2021 року до Дружківського міського суду надійшов відзив Дружківського МВДВС СМУМЮ (м.Харків) на позовну заяву ОСОБА_1 відповідно до якого відповідачі заперечували проти позовних вимог та пояснили наступне.

З позовною заявою відділ не погоджується з наступних підстав. В період з 29 січня 2014 року по 31 липня 2014 року борг позивачу нараховується по середньо-міської заробітної платі, оскільки боржник доходів не отримував.

Згідно довідки ДПІ м.Дружківка від 03 березня 2015 року встановлено, що ОСОБА_1 з 01 серпня 2014 року по 16 січня 2019 року перебував на спрощеній системі оподаткування. Для фізичних осіб-підприємців, які перебувають на спрощеній системі оподаткування ПКУ не передбачено визначення чистого доходу. Тому з 01 серпня 2014 року по 01 січня 2015 року загальна сума доходу за цей період складає 212520 грн., 1/4 частина становить 10406,92 грн.

З 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року загальна сума доходу складає 21249,60 грн., 1/4 частина становить 442,70 грн.

З 01 січня 2016 року по 01 грудня 2016 року загальний дохід складав 62679 грн., 1/4 частина становить 1305,81 грн.

З 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року загальна сума доходу склала 9315,00 грн., відповідно до ст. 71 ЗУ "Про виклнавче провадження", виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не меньше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Так, сума доходу за 2017 рік склала 9315 грн., 1/4 частина становить 194,06 грн., що менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України, державним виконавцем при нарахуванні заборгованості за період з 01 січня 2017 року по 09 липня 2017 року було помилково нараховано суму коштів до стягнення по середньо-міської заробітній платі, зазначену помилку було виправлено.

Відповідно до змін у ст. 195 СК України з 08 липня 2017 року по 01 люте 2020 року виконавцем заборгованість зі сплати аліментів за платником аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Отже, розрахунок заборгованості складено відповідно до норм діючого законодавства.

Зазначають, що боржник отримував розрахунки заборгованості від 31 серпня 2017 року, 01 січня 2019 року, 20 листопада 2019 року, 01 лютого 2020 року, ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження, писав розписки, щодо причин несплати аліментів, проте відповідно до ст. 74 ЗУ "Про виконавче провадження", не скористався своїм правом на оскарження дій або бездіяльності державного виконавця в 10-дений строк з дня отримання розрахунку. Просять позовну заяву залишити без задоволення (а.с.138-140).

Ухвалою Дружківського міського суду від 22 березня 2021 року до участі у справі було залучено в якості третьої особи стягувача ОСОБА_2 (а.с.166-167).

26 березня 2021 року позивач надав суду заперечення на відзив відповідача (а.с.170-172).

Також 26 березня 2021 року позивач надав суду уточнену позовну заяву, відповідно до якої просив визнати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 01 лютого 2020 року частково незаконним та скасувати. Визнати розмір аліментів в твердій грошовій сумі за період з 01 серпня 2014 року по 09 липня 2017 року зі зменьшеням суми нараховних аліментів на 62672,74 грн. Зменьшити суму нарахованих аліментів за період з 09 липня 2017 року по 01 люте 2019 року на суму 15492,50 грн. Зобов`язати державного виконавця провести перерахунк заборгованості зі сплати аліментів боржника. Стягнути з відповідача на його користь судові витрати (а.с.174-179).

08 квітня 2021 року підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до судового засідання на 22 квітня 2021 року (а.с.217-218).

В судове засідання позивач ОСОБА_3 з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та в уточненої позовній заяві.

Представник Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного Міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м.Харків), що діє на підставі довіреності - Кисельова О.О. ( а.с. 164) в судове засідання з`явилась, позовні вимоги не визнала, просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа по справі ОСОБА_2 в судове засідання з`явилась, позовні вимоги позивача не визнала, просить в їх задоволенні відмовити.

Вислухавши доводи позивача, представника відповідача, третьої особи, дослідив матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК).

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до роз`яснень, наданих в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 № 24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» (п.п.3,9), гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до якої рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини першої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Оскарження стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби в адміністративному порядку не позбавляє їх можливості звернутися до суду зі скаргою.

Відповідно до частини другої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (статті 383, 384 ЦПК, частина четверта статті 82 Закону України "Про виконавче провадження").

При цьому, розгляд судом скарг сторін виконавчого провадження на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, якими порушено їх права чи свободи, здійснюється за правилами розділу VI ЦПК в рамках судового контролю за виконанням судових рішень.

Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, перелічені в частині сьомій статті 82 Закону України "Про виконавче провадження".

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 06 вересня 2011 року Дружківським міським судом Донецької області було видано виконавчий лист № 2-893/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 серпня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття (т.1 а.с. 141-142).

13 червня 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Дружківського міського УЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим листом (т.1 а.с.143).

Відповідно до листа ДФСУ ГУ ДФС у Донецької області № 44848/10/05-99-43-11 від 05 червня 2019 року ФОП ОСОБА_1 перебував на податковому обліку в Дружківській ДПІ Костянтинівсько-Дружківського управління ГУ ДФС у Донецької області з моменту державної реєстрації з 01 серпня 2014 року по 16 січня 2019 року. За період з 01 серпня 2014 року по 16 січня 2019 року перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності на 3 групі зі ставкою 5%. Щодо отриманих доходів ФОП ОСОБА_1 вказано наступне: з 01 червня 2017 року по 30 вересня 2017 року згідно поданих податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за вказаний період доходи не отримував; з 01 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року загальна сума доходу згідно поданої податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця склала 9315 грн.; з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, загальна сума доходу за цей період, згідно поданих податкових декларацій платника єдиного податку ФОП склала 59455 грн.; з 01 січня 2019 року по момент припинення підприємницької діяльності 16 січня 2019 року перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, згідно поданої ліквідаційної податкової декларації платника єдиного податку- ФОП доходи за вказаний період не отримував (т. а.с.151-152).

Відповідно до листа ГУ Міндоходів у Донецької області № 1681/10/05-10-13-42 від 03 березня 2015 року вказано, що ФОП ОСОБА_1 перебуває на спрощеній системі оподаткування з 01 серпня 2014 року.

За період з 01 серпня 2014 року по 31 грудня 2014 року загальна сума доходу, згідно поданої декларації платника єдиного податку ФОП склала 212520 грн. (т.1 а.с. 153).

Згідно розрахунку заборгованості станом на 01 люте 2020 року заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 за період з 29 січня 2014 року по січень 2020 року становить 106598,08 грн. (т.1 а.с. 161-163).

Позивач не заперечує що період часу за який нарахована заборгованість він був зареєстрований як ФОП на спрощеній системі оподаткування, був зареєстрований в м. Дружківка Донецької області.

Позивач ОСОБА_1 не погоджуючись із розміром заборгованості за аліментами вказав, що він не згоден з розміром заборгованості за період з 01 серпня 2014 року по 31 грудня 2016 року, вважає, що вона повинна бути на 26413 грн. 79 коп. менше. З розміром заборгованості за період з 31 грудня 2016 року він погоджується, але просить її зменшити із врахуванням стану його здоров`я. З розміром заборгованості за період з 01 серпня 2014 року по 31 грудня 2016 року він не погоджується, оскільки при розрахунку розміру аліментів державний виконавець не врахувала, що треба виходити із доходу після відрахування усіх податків. Державний виконавець же врахувала чистий дохід, не врахувавши, що він ніс витрати на будівельні матеріали, транспортні та амортизаційні витрати, придбання та поставку обладнання. Усі документи на підтвердження цих витрат він надавав державному виконавцю.

Суд не може погодитися із даними доводами позивача, оскільки відповідно до листа ГУ Міндоходів у Донецької області № 1681/10/05-10-13-42 від 03 березня 2015 року вказано, що за період з 01 серпня 2014 року по 31 грудня 2014 року загальна сума доходу, згідно поданої декларації платника єдиного податку ФОП склала 212520 грн. (т.1 а.с. 153).

Відповідно до листа ГУ ДПС у Донецькій області № 34700/10/05-99-51-34 від 18 грудня 2019 року ОСОБА_1 за 2014 рік сплатив єдиний податок у сумі 2691 грн. та ЄСВ у сумі 845,30 грн. (т.1 а.с.9-10).

Таким чином, розмір аліментів за період з 01 серпня 2014 року по 01 січня 2015 року повинен становити: 212520 грн.-2691 грн.- 845,30/5/4= 10449,18 грн., державний виконавець нараховувала аліменти з суми 10406,92 грн., тобто врахувавши суму єдиного податку та внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування.

Державний виконавець вказує, що з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року загальна сума доходу ОСОБА_1 становить 21249,60 грн., аліменти нараховуються у сумі 442,грн., що становить 1/4 частина від 1770,80 грн. (21249,60 грн./12міс.); з 01 січня 2016 року по 01 грудня 2016 року загальний дохід ОСОБА_5 складав 62679 грн., розмір аліментів становить 1305,81 грн., тобто 1/4 частина від 5221,25 грн. (62679 грн./12 міс.)

Позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року та з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року розмір його доходів був інший.

З розміром аліментів, нарахованих за період з 01 січня 2017 року по січень 2020 року позивач погодився, але просив їх розмір зменшити, посилаючись на стан здоров`я.

Але, суд не знайшов підстав, для зменьшення розміру аліментів позивачу за період з 01 січня 2017 року по 01 січня 2020 року.

Згідно ст. 195 Сімейного кодексу України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

З огляду на викладене, суд, вважає, що підстав для задоволення позову немає. При нарахуванні заборгованості по аліментам державний виконавець додержувався вимог закону та вірно здійснив розрахунок.

Відмовляючи у задоволені позову, суд виходив з недоведеності позивачем заявлених вимог.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України одним із способів виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначено стягнення аліментів за рішенням суду.

Правила визначення розміру заборгованості по аліментах встановлені Законом України «Про виконавче провадження» та Сімейним кодексом України.

Зокрема, відповідно до частини 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (яка діяла на час розрахунку аліментів, тобто на 2014-2016 рік). розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості.

Відповідно до ч.ч. 2-4 статті 195 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника для даної місцевості (яка діяла на час розрахунку аліментів, тобто на 2014-2016 рік).

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Як встановлено при розгляді справи боржник ОСОБА_1 за матеріалами виконавчого провадження є ФОП на спрощеної системі оподаткування, та отримував в цей час певний дохід, тому заборгованість державним виконавцем обчислювалася відповідно до ч.ч.2-3 СК України.

Відповідно до ст.195 СК України, яка діяла з 08 липня 2017 року заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Не заслуговують на увагу і доводи позивача про те, що державний виконавець безпідставно не прийняв для здійснення розрахунку розміру аліментів договора підряду, сводні сметні розрахунки вартості будівельних робіт, довідки про вартість виконаних робіт, оскільки дані документи є договорами про вартість робіт, які треба виконати, а не підтвердженням отримання доходу позивача.

При таких обставинах суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання розрахунку заборгованності зі сплати аліментів від 01 лютого 2020 року незаконним та його скасуванні.

Оскільки у задоволенні позову, суд відмовляє, то судові витрати, відповідно до ст.. 141 ЦПК України також не можуть бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180,195 Сімейного кодексу України, ст.ст.Закону України "Про виконавче провадення", Керуючись ст. 4,10,11,12,13,76,77,78,79,80,81,133,258,263,264,265,267,268 ЦПК України ( в редакції 2017 року), суд

в и р і ш и в :

в задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до Старшого державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кисельовоъ Олександри Олександрівни про визнання розрахунку заборгованності зі сплати аліметів від 01 лютого 2020 року частково незаконним та його скасування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення було виготовлено 21 жовтня 2021 року.

Суддя Дружківського міського суду

Донецької області Гонтар А.Л.