Головуючий суду 1 інстанції - Стеценко О. С.
Доповідач -Луганська В.М.
Справа № 942/485/20
Провадження № 22-ц/810/69/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.

суддів: Карташова О.Ю., Коновалової В.А.

за участю секретаря: Вовчанської С.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Комунальне некомерційне підприємство «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради» правонаступником якого єКомунальне некомерційне підприємство «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської селищної ради»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 23 грудня 2020 року, постановлену судом у складі судді Стеценко О.С.,

за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради» правонаступником якого є Комунальне некомерційне підприємство «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської селищної ради» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди

в с т а н о в и в:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеними вимогами, в обґрунтування яких вказав, що з 01 серпня 1999 року перебував у трудових відносинах з Нопосковським РТМО.

Відповідно до наказу Новопсковського РТМО № 34 від 01 лютого 2001 року позивача призначено на посаду лікаря стоматолога поліклінічного відділення.

Рішенням сесії Новопсковської районної ради № 38 від 23 грудня 2019 року Новопсковське РТМО реорганізовано в Комунальне некомерційне підприємство «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради».

28 січня 2020 року листом б/н в.о. головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради» позивача було попереджено про наступне звільнення через скорочення штату працівників. При цьому, одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці позивачу не були запропоновані наявні вакантні посади, які він міг обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Наказом Комунального некомерційного підприємства «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради» № 92-к від 31 березня 2020 року позивача на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України звільнено з роботи, у зв`язку з скороченням штату працівників.

Позивач вважав таке звільнення протиправним та незаконним, у зв`язку з чим просив суд скасувати наказ головного лікарня Комунального некомерційного підприємства «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради» № 92-к від 31 березня 2020 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря-стоматолога поліклінічного відділення у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників; поновити на посаді лікаря - стоматолога Комунального некомерційного підприємства «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради»; стягнути на свою користь з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу при звільненні; стягнути моральну шкоду у розмірі 75000,00 грн; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді лікаря - стоматолога Комунального некомерційного підприємства «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради» та вирішити питання судових витрат.

07 жовтня 2010 року представником Комунального некомерційного підприємства «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради» Носовою Ю.М. було подано клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, скасування наказу про звільнення у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 23 грудня 2020 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради» в частині скасування наказу головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради» № 92-к від 31 березня 2020 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря стоматолога поліклінічного відділення у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників.

В іншій частині заявленого клопотання про закриття провадження у справі відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить суд скасувати ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 23 грудня 2020 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції було встановлено, що наказом КНП «Новопсковське ТМО» від 09.09.2020 року № 294-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » скасовано наказ № 92-к від 31.03.2020 року в частині звільнення з роботи у зв`язку зі скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Проте, наказ № 294-к від 09.09.2020 року оспорюється позивачем в суді. За наявності спору щодо законності наказу Комунального некомерційного підприємства «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради» від 09 вересня 2020 року № 294-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 », яким скасовано наказ № 92-к від 31 березня 2020 року в частині звільнення з роботи у зв`язку зі скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність предмету спору та вважає, що відсутні правові підстави для закриття провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу Комунальне некомерційне підприємство «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської селищної ради» не погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що відсутні підстави для її задоволення та зазначило, що доводи апеляційної скарги не доводять незаконності оскаржуваної ухвали.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, посилаючись на доводи, які викладені в апеляційній скарзі.

В судовому засідання представник Комунального некомерційного підприємства «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської селищної ради» апеляційну скаргу не визнав, вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, учасників, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Закриваючи провадження у справі в частині вимог позивача про скасування наказу головного лікаря КНП «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради» № 92-к від 31 березня 2020 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря-стоматолога поліклінічного відділення у зв`язку зі скороченням численності та штату працівників, суд першої інстанції виходив з того, що відсутній предмет позову в цій частині.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність предмета спору, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Зміст спірних матеріальних правовідносин сторін становлять права та обов`язки, тому відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами. Отже відсутність спірного матеріального правовідношення, тобто відсутність предмета судового розгляду, тягне за собою припинення провадження у справі. Підстави припинення матеріального правовідношення як цивільного зобов`язання визначені Цивільним кодексом України. І лише за відсутності спору сторін щодо відповідних прав та обов`язків і відсутності з боку жодної із сторін дій, які свідчать про наявність між ними неврегульованих спірних питань, може йтися про закриття провадження в справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України - у зв`язку із відсутністю предмета спору. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30 березня 2021 року у справі №456/48/19, від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17.

У даній справі позивач звернувся з позовними вимогами про скасування наказу головного лікарня Комунального некомерційного підприємства «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради» № 92-к від 31 березня 2020 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря-стоматолога поліклінічного відділення у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, про поновлення на посаді лікаря - стоматолога Комунального некомерційного підприємства «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради», стягнення на свою користь з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу при звільненні, стягнення моральної шкоду у розмірі 75000,00 грн.

Оскарження ОСОБА_3 наказу від 09 вересня 2020 року №294-к «Про поновлення ОСОБА_1 , яким скасовано наказ № 92-к від 31.03.2020 року в частині звільнення з роботи у зв`язку із скороченням штату працівників на підставі п.1 ст.30 КЗпП України, свідчить про те, що у сторін є невизначеність у правах і обов`язках, тому суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відсутність предмета спору у справі в частині позовних вимог позивача про скасування наказу головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради» № 92-к від 31 березня 2020 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря стоматолога поліклінічного відділення у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників.

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що були відсутні правові підстави для закриття провадження у справі в цій частині.

З урахуванням викладеного, відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України ухвала Новопсковського районного суду Луганської області від 23 грудня 2020 року в частині закриття провадження у справі в частині позовних вимог позивача про скасування наказу головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради» № 92-к від 31 березня 2020 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря стоматолога поліклінічного відділення у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників підлягає скасуванню з направленням справи в цій частині до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 23 грудня 2020 року скасувати в частині закриття провадження і в цій частині справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В іншій частині оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови 21 травня 2021 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді О.Ю. Карташов

В.А. Коновалова