Провадження № 2-н/461/45/21
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

11.01.2021 року. м. Львів

Суддя Галицького районного суду міста Львова Волоско І.Р., розглянувши матеріали заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення,

встановив:

ЛМКП «Львіводоканал» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості послуги з водопостачання та водовідведення, за період з 01.10.2019 року по 01.12.2020 року, у сумі 1 262 грн. 62 коп.

Дослідивши матеріали заяви прихожу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.167 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

У відповідності до статті 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Суд, на виконання вимог частини 5 статті 165 ЦПК України звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 не значиться.

Відтак, отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання(перебування) фізичної особи, суд відмовляє у видачі судового наказу.

У зв`язку з викладеним суд вирішує, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст.163, 165 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 11 січня 2021 року.

Суддя Волоско І.Р.