Провадження № 2/686/5337/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2021 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання - Гузовій Л.О., за участю представника позивача Нарагана Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії військової частини та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії військової частини та зобов`язання вчинити дії посилаючись на те, що він, проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 (до цього військова частина НОМЕР_2 ) у військовому званні «прапорщик».

Під час проходження військової служби він безпосередньо приймав участь у антитерористичній операції, у зв`язку із чим набув статусу учасника бойових дій.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 270 від 04.12.2020 року його, командира 3 взводу охорони роти охорони, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.12.2020 № 140-РС з військової служби у запас за підпунктом «а» пункту 2 частини 5 статті 26 (у зв`язку із закінченням строку контракту) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 04.12.2020 виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Хмельницького ОМТЦК та СП Хмельницької області.
Згідно вказаного наказу його вислуга років станом на 01.12.2020 становить: у календарному обчисленні 24 роки 11 місяців 27 днів; у пільговому обчисленні 33 роки 08 місяців 06 днів.

За період військової служби позивач постійним, чи службовим житлом не забезпечувався. Грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення, не виплачувалась.

Відповідно до протоколу №6 спільного засідання житлової комісії та командування військової частини НОМЕР_2 від 31.05.2008 року позивача, як потребуючого поліпшення житлових умов, з 31.05.2008 року зараховано на квартирний облік складом сім`ї 1 особа в загальну чергу.

Крім того, відповідно протоколу № 96 засідання житлової комісії та командування військової частини НОМЕР_2 від 04.03.2016, на підставі рапорту позивача, у зв`язку із отриманням статусу учасника бойових дій, його з 04.03.2016 року додатково зараховано в списки військовослужбовців частини, які мають право на першочергове отримання житла.

Згідно п. 3.2 протоколу № 33 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 17.12.2020 року позивача знято з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання у зв`язку зі звільненням з військової служби за контрактом в запас (у зв`язку із закінченням строку контракту) та відсутністю підстав залишення на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду зазначених п. 29 постанови КМУ від 03.08.2006 № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями». Календарна вислуга 25 років.

Вказане рішення житлової комісії затверджене наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 2397 від 21.12.2020 року, що підтверджується даними витягу з протоколу №33 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 17.12.2020 та витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 2397 від 21.12.2020 року.
Позивач вважає, що вказане рішення житлової комісії військової частини в частині зняття з квартирного обліку не відповідає вимогам Конституції України та інших нормативно-правових актів України у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, а також порушує його права щодо перебування на житловій черзі, і як наслідок на забезпечення житлом, через що вони мають бути поновлені шляхом визнання незаконним та скасування як рішення житлової комісії військової частини, так і наказу командира військової частини про затвердження цього рішення, а також зобов`язання військової частини НОМЕР_1 вчинити дії.

Ухвалою суду від 03.08.2021 року відкрито провадження по справі та справу призначено в загальному провадженні.
31 серпня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позов відповідача у якому заперечуються позовні вимоги.
Ухвалою суду від 07 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
В судове засідання представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 270 від 04.12.2020 року позивача, командира 3 взводу охорони роти охорони, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.12.2020 № 140-РС з військової служби у запас за підпунктом «а» пункту 2 частини 5 статті 26 (у зв`язку із закінченням строку контракту) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 04.12.2020 року виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Хмельницького ОМТЦК та СП Хмельницької області.
Згідно вказаного наказу вислуга років позивача станом на 01.12.2020 становить: у календарному обчисленні 24 роки 11 місяців 27 днів; у пільговому обчисленні 33 роки 08 місяців 06 днів.

За період військової служби позивач постійним, чи службовим житлом не забезпечувався. Грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення, не виплачувалась.

Відповідно до протоколу №6 спільного засідання житлової комісії та командування військової частини НОМЕР_2 від 31.05.2008 року позивача, як потребуючого поліпшення житлових умов, з 31.05.2008 року зараховано на квартирний облік складом сім`ї 1 особа в загальну чергу.

Крім того, відповідно протоколу № 96 засідання житлової комісії та командування військової частини НОМЕР_2 від 04.03.2016, на підставі рапорту позивача, у зв`язку із отриманням статусу учасника бойових дій, його з 04.03.2016 року додатково зараховано в списки військовослужбовців частини, які мають право на першочергове отримання житла.

Згідно п. 3.2 протоколу № 33 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 17.12.2020 року позивача знято з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання у зв`язку зі звільненням з військової служби за контрактом в запас (у зв`язку із закінченням строку контракту) та відсутністю підстав залишення на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду зазначених п. 29 постанови КМУ від 03.08.2006 № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями». Календарна вислуга 25 років.

Вказане рішення житлової комісії затверджене наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 2397 від 21.12.2020 року, що підтверджується даними витягу з протоколу №33 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 17.12.2020 та витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 2397 від 21.12.2020 року.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а у відповідності до статті 64 Основного закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Вимогами ст.47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

У відповідності до статті 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Згідно частини 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 0.08.2006 №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Відповідно до пункту 24 цього Порядку № 1081, військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

При цьому, пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Аналогічні положення закріплені також і в пункті 29 Порядку № 1081.

При цьому дія пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» безпосередньо пов`язується із тим, з яких саме підстав військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку.

Пунктом 30 Порядку № 1081 передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Суд вважає, що зазначені норми права свідчать про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла тому на залишення на обліку до отримання ними житла, у тому числі і в разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку № 1081.

Пунктом 3 Порядку № 1081 встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Крім того, відповідно до пункту 1 розділу VІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.09.2018 за № 1020/32472 (надалі Інструкція № 380), житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.

Згідно з пунктом 21 Інструкції № 380, зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Суд вважає, що наведені норми Інструкції № 380 також передбачають підстави для залишення позивача на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, з огляду на його звільнення у запас у зв`язку з закінченням строку дії контракту та наявністю у нього більше 20 років календарної вислуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Житлового кодексу, громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті.

А згідно пункту 1 частини 2 цієї ж статті ЖК громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Аналогічні положення містяться і у Правилах обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР в Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470.

Таким чином, оскільки вислуга позивача на військовій службі складає більше ніж 20 років, він перебував на квартирному обліку з 2008 року і знятий з квартирного обліку у зв`язку зі звільненням з військової служби в запас по закінченню строку контракту тому суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для зняття позивача з квартирного обліку у військовій частині.

Аналогічна правова позиція щодо протиправності рішення житлової комісії про зняття з квартирного обліку у військовій частині військовослужбовця звільненого з військової служби в запас по закінченню строку контракту за наявності у нього вислуги 20 і більше календарних років, викладена у постановах Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі № 359/9922/18 та від 16 грудня 2020 у справі № 748/122/20.
При цьому, згідно позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду з цього питання є однозначною, а судова практика послідовною та сталою (постанови Верховного Суду від 25 березня 2019 року у справі № 359/2295/17, від 08 квітня 2020 року у справі № 683/2197/18, від 10 вересня 2020 року № 359/5527/19).

Вказане узгоджується також із правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 червня 2018 року у справі № 752/5881/15-ц (провадження № 14-169цс18), де Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про правомірність зняття позивача як колишнього військовослужбовця та членів його сім`ї з квартирного обліку після звільнення у запас у зв`язку із закінченням строку дії контракту, оскільки він мав вислугу на військовій службі менше 20 років.

З огляду на вище викладене, оскільки оскаржуваним рішенням житлової комісії відповідача від 17.12.2020 року в частині зняття позивача з квартирного обліку, а також наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2020 року про затвердження цього рішення суд вважає, що порушено житлові права позивача щодо перебування на квартирній черзі тому таке рішення і наказ є незаконними та підлягають скасуванню.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги обставини справи, суд приходить до висновку, що достатньо підстав для визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене пунктом 3.2 протоколу № 33 від 17.12.2020, про зняття ОСОБА_1 , з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання військової частини НОМЕР_1 , визнання незаконним та скасування п. 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №2397 від 21.12.2020 «Про затвердження рішення житлової комісії про взяття на квартирний облік та внесення змін до облікових справ» в частині затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 33 від 17.12.2020, про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання військової частини НОМЕР_1 та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 на поновлення позивача на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання військової частини НОМЕР_1 зі збереженням попереднього часу перебування на обліку: в загальній черзі з 31.05.2008, в першочерговій черзі з 04.03.2016 року, а тому позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають задоволенню пропорційно до задоволених позовних вимог та підлягають стягненню на користь держави у розмірі 2724 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 263-265 ЦПК України, суд-
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії військової частини та зобов`язання вчинити дії задоволити.
Визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене пунктом 3.2 протоколу № 33 від 17.12.2020, про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання військової частини НОМЕР_1 .

Визнати незаконним та скасувати п. 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 2397 від 21.12.2020 «Про затвердження рішення житлової комісії про взяття на квартирний облік та внесення змін до облікових справ» в частині затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 33 від 17.12.2020, про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання військової частини НОМЕР_1 .

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання військової частини НОМЕР_1 зі збереженням попереднього часу перебування на обліку: в загальній черзі з 31.05.2008 року, в першочерговій черзі з 04.03.2016 року.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на користь держави судовий збір у розмірі 2724 грн.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. Стефанишин