Дата документу 26.10.2021 Справа № 554/2283/15-ц
Провадження № 4-с/554/13/2021
УХВАЛА

26 жовтня 2021 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Тімофєєвої Я.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Полтави матеріали скарги ОСОБА_1 про визнання дій та рішень протиправними, а саме дії в.о. начальника відділу Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, заінтересована особа: Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Пецяк Людмили Вікторівни, стягувач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,-

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з скаргою про визнання дій та рішень протиправними, а саме дій в.о. начальника відділу Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

В своїй скарзі просила поновити строк звернення до суду зі скаргою про визнання дій та рішень протиправними, а саме дій в.о. начальника відділу Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Визнати протиправними (неправомірними) дії в.о. начальника відділу Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Тітової Ю.М. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 57629564 від 20.11.2018 року. Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 57629564 від 20.11.2018 року, винесену в.о. начальника відділу Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Тітової Ю.М.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 03 листопада 2015 року по справі 554/2283/15-ц призначено стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 132088,39 доларів США, що за курсом службового розпорядження НБУ від 04.02.2015 року складає 2209838,76 грн., пеню і штрафи у розмірі 598402,37 грн. та повернення судового збору у задоволенні решти вимог відмовлено за необґрунтованістю. Строк пред`явлення виконавчого листа зазначений 1 рік ( рішення набрало законної сили 29.12.2015, строк пред`явлення до 30.12.2016 року).

Згідно відмітки державного виконавця про виконавця про виконання рішення (вироку або про повернення виконавчого листа із зазначення причин повернення зазначено у виконавчому листі № 554/2283/15-ц від 14.01.2016 року: 30.06.2017 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження" стягнення не було.

Проте, 20.11.2018 року виконуючим обов`язки начальника відділу кого міського відділу Горішньоплавнівського міського відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській Області Тітовою Ю.М. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. ( згідно до постанови про прийняття виконавчого провадження №57629564 від 11.11.2020 року в відповідності до ч.3 ст. 450 ЦПК України, компетентною особою якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника є Головний Державний виконавець відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Суми) Пецяк Людмила Вікторівна. Скаржник вважала, що дії виконуючої обов`язки ОСОБА_2 , щодо винесення постанови виконавчого провадження є протиправними (неправомірними), оскільки строк пред`явлення виконавчого документу до виконання давно вже минув, і є підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження. Зазаначала про зміни в законодавстві щодо виконання рішень суду. Вважала, що в.о. ОСОБА_2 застосовуючи при винесенні оскаржуваної постанови положення Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII не врахувала, що заочне рішення суду вступило в силу 29.12.2015 року, а тому строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становив згідно положень Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV один рік і сплив до моменту винесення оскаржуваної постанови (20.11.2018 року). При цьому в.о. ОСОБА_2 або стягувач, у випадку поважності причин його пропуску, не звертались до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання. А тому скаржник вважала, що в.о. ОСОБА_2 повинна була відмовити у відкритті виконавчого провадження, оскільки строк пред`явлення виконавчого документу закінчився. Ураховуючи викладене скаржник прохала скаргу задовольнити, поновити строк на звернення до суду, так як вона не знала про існування виконавчого провадження, наявність у неї заборгованості, не мала змоги у встановлений десятиденний строк оскаржити постанову, або ж виконати рішення суду добровільно.

У судове засідання скаржник не з`явилась надала заяву про розгляд скарги у її відсутність, прохала скаргу задовольнити.

Від державного виконавця ВПВР УЗПВР у Полтавській області Північно-Східного МРМЮ (м. Суми) Д. Гизили до суду 21.04.2021 року надійшов відзив, представник прохав судові засідання проводити за відсутності представника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавськійц області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Представник стягувача АТ Комерційцний банк «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 03 листопада 2015 року по справі 554/2283/15-ц призначено стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 132088,39 доларів США, що за курсом службового розпорядження НБУ від 04.02.2015 року складає 2209838,76 грн., пеню і штрафи у розмірі 598402,37 грн. та повернення судового збору у задоволенні решти вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Відповідно до п. 1. ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава аби державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст 12 ЗУ «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

На адресу відділу виконавчої служби 20.11.2018 надійшла заява стягувана про відкриття виконавчого провадження разом з виконавчим листом № 554/2283/15-ц від 14.01.2016 року виданого Октябрским районним судом м. Полтава, на якому наявна відмітка про повернення виконавчого документа стягувачу 30.06.2017 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Надалі державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №57629564 від 20.11.2018, так як заява та виконавчий документ відповідає вимогам чинного законодавства та не порушено строк пред`явлення до примусового виконання, тому, відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» №1404-УІІІ (який на момент пред`явлення до примусового виконання набув чинності), трьохрічний строк для пред`явлення до примусового виконання не був пропущений про що свідчить відмітка на виконавчому листі, а саме 30.06.2017.

Відповідно до ст.. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 5, 6 перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження

Тобто, на момент повернення виконавчого документу стягувачу 30.06.2017 діяв ЗУ «Про виконавче провадження» №1404-УІІІ, яким керувався державний виконавець при відкритті виконавчого провадження, та відповідно до якого визначено трьохрічний термін пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про поновлення строку на подання скарги, врахувавши доводи скаржниці і одночасно відмовляє в задоволенні скарги, так як державним виконавцем не було порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись, ст.. 19 Конституції України, Законом України «Про виконавче проваджененя» ст. ст.447-453,260-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду зі скаргою про визнання дій та рішень протиправними, а саме дій в.о. начальника відділу Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні скарги про визнання дій та рішень протиправними, а саме дій в.о. начальника відділу Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: М.О. Материнко