Справа № 467/219/21
Провадження № 2/467/168/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Кологривої Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.

представника позивача Хмельницького А.М.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом доОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «Приватбанк», у зв`язку з чим підписав заяву від 25 серпня 2011 року. Відповідач при підписанні анкети - заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому вигляді, а також наказом банка про їх затвердження. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача, АТ КБ «Приватбанк» публічно пропонує невизначеному коло осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши заяву, між сторонами у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Банком було надано відповідачу набір засобів доступу до картрахунку через віддалені канали обслуговування, серед яких є: internet-banking Приват24, MobileBanking, Контактний центр банку, цілодобову службу «Консьєрж-сервіс» та до пристроїв самообслуговування, через які клієнтом можуть проводитися банківські операції по картрахунку. Для погашення кредиту банк надав відповідачу інструменти, передбачені п. 2.1.1.12.3 договору, відповідно до якого поповнення картрахунку здійснюється шляхом внесення коштів в готівковій або безготівковій формі і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі щодо надання відповідачу можливістю розпорядитися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов вказаного кредитного договору станом на 01 лютого 2021 року заборгованість по поверненню кредиту становить 365 511 грн. 57 к., з яких: заборгованість за тілом кредиту 337000 грн., заборгованість за відсотками 28511 грн. 57 к. Посилаючись на ці обставини, позивач прохав стягнути з відповідача суму заборгованості.

Відзив по справі не подано.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у розмірі 106643 грн. 19 к., вказував на те, що сторонами не було належним чином погоджені умови кредитного договору про сплату відсотків за користування кредитом та комісії, посилаючись на зміст правового висновку, висловлений у Постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17. Надав суду розрахунок, за яким позивачем у період до 11 травня 2018 року безпідставно було здійснено списання: відсотків на суму 12726 грн. 94 к., комісії на суму 17900 грн., плати за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 10041 грн. 11 к. та коштів у сумі 2973 грн. 09 к. за підставою «Предавторизація». Також вказав, що за період з 11 травня 2018 року по 01 лютого 2021 року відповідачем було сплачено кошти у розмірі 186 715 грн. 67 к., які позивачем були зараховані як відсотки. Остаточно визнано позов у розмірі 106 643 грн. 19 к.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 25 серпня 2011 рокуміж ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н, який складається з анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в «Приватбанк», Умов надання та правил банківських послуг та Тарифів Банку.

Умови та правила надання банківських послуг в «Приватбанк»» підпису позичальника не містять.

Заява позичальника підписана відповідачем і відповідно до неї відповідач бажає отримати кредитний ліміт по платіжній картці «Кредитка «Універсальна» у розмірі 5000 грн., строк її дії картки не зазначений.

В анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які розміщені на офіційному сайті www.privatbank.com.ua.

До позовної заяви, крім анкети-заяви, Банк додав Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку і витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна».

З повідомлення банку без дати видно, що згідно кредитного договору б/н відповідач отримав три кредитні картки, остання з яких з терміном дії до травня 2022 року.

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ім`я відповідача 29 травня 2017 року по картковому рахунку НОМЕР_1 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 85000 грн., який в подальшому неодноразово змінювався, останнього разу 10 червня 2020 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 0 грн.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку - АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Разом з цим, у заяві позичальника відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, просив стягнути з відповідача, крім простроченого тіла кредиту, заборгованість за відсотками.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна Gold» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: www/privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна Gold» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщені на сайті: www/privatbank.ua, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, порядок та строк їх повернення, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Суд, встановивши наведені обставини, вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (25 серпня 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (15 березня 2021 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Оскільки Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщені на сайті: www/privatbank.ua, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 25 серпня 2011 року шляхом підписання заяви-анкети.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачазаборгованості за простроченими відсотками - 28511 грн. 57 к. не можуть бути задоволені у зв`язку з їх безпідставністю через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві, оскільки витяг з Умов та правил надання банківських послуг, який викладений на банківському сайті не може вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

Вказане відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17 (постанова від 03 липня 2019 року).

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту необхідно вказати наступне.

З особового рахунку відповідача вбачається, що з травня 2017 року він активно користувався кредитними коштами та здійснював платежі на погашення боргу (а.с.5-32).

Аналіз розрахунку, доданого позивачем до позовної заяви, та витяг з особового рахунку свідчать про те, що при щомісячному нарахуванні процентів за користування кредитним лімітом банком застосовувалась процента ставка спочатку 0.01%, а потім 37.2%.

При цьому нарахування за використання ліміту (проценти) за кожний наступний місяць проводилось на загальну заборгованість за попередній місяць, в тому числі і на нараховані за попередній період проценти та пеню.

Отже, заборгованість, яка зазначена банком як тіло кредиту 337000 грн., фактично є загальною заборгованістю, до складу якої включено не тільки тіло кредиту, а і проценти за користування кредитом, комісія та інші платежі.

Нарахування у такий спосіб суперечить Умовам (а.с.39-63) та положенням статті 534 ЦПК України щодо черговості погашення вимог за грошовими зобов`язаннями. Такий розрахунок не може бути покладено в основу визначення та стягнення кредитного боргу.

Відповідно до розрахунку банку (а.с.5-10) відповідачем за період з 11 травня 2018 року по 01 лютого 2021 року було сплачено кошти у розмірі 187 335 грн. 67 к., які банком зазначено у розрахунку у графі «Погашені відсотки». Поскільки сторонами не було погоджено умови договору щодо нарахування відсотків, то вказані кошти підлягають вирахуванню з тіла кредиту, вказаного банком у розмірі 337000 грн.

Окрім цього, позивачем у період з 29 травня 2017 року до 11 травня 2018 року (а.с.11-33) безпідставно було здійснено списання:

відсотків на суму 12726 грн. 94 к.: 30 квітня 2018 року - 2605 грн. 71 к., 30 березня 2018 року - 2484 грн. 89 к., 31 січня 2018 року - 2681 грн. 32 к., 29 грудня 2017 року - 1094 грн. 32 к., 30 листопада 2017 року - 527 грн. 30 к., 31 жовтня 2017 року -439 грн. 78 к., 29 вересня 2017 року - 189 грн. 76 к., 31 серпня 2017 року -1803 грн. 25 к., 31 липня 2017 року - 900 грн. 61 к.;

комісії на суму 17900 грн.: по 600 грн. - 25 травня 2020 року, 27 квітня 2020 року, 25 березня 2020 року, 25 лютого 2020 року, 27 січня 2020 року, 26 грудня 2019 року, 25 листопада 2019 року, 25 жовтня 2019 року, 25 вересня 2019 року, 25 липня 2019 року, 25 червня 2019 року, 28 травня 2019 року, 26 квітня 2019 року, 25 березня 2019 року, 25 лютого 2019 року, 24 січня 2019 року, 26 грудня 2018 року, 26 листопада 2018 року, 25 жовтня 2018 року, 25 вересня 2018 року, 22 серпня 2018 року, 25 липня 2018 року, 25 червня 2018 року, 25 квітня 2018 року, по 300 грн. - 26 березня 2018 року, 27 лютого 2018 року, 25 січня 2018 року, 26 грудня 2017 року, 27 листопада 2017 року, по 160 грн. - 27 жовтня 2017 року, 26 вересня 2017 року, 23 серпня 2017 року, 26 липня 2017 року, 29 червня 2017 року, 1500 грн. - 29 травня 2017 року;

плати за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 10041 грн. 11 к.: 01 березня 2018 року у розмірі 2642 грн. 43 к., 16 грудня 2017 року у розмірі 2628 грн. 94 к., 26 жовтня 2017 року у розмірі 2629 грн. 47 к., 21 вересня 2017 року у розмірі 1377 грн. 22 к., 09 липня 2017 року у розмірі 763 грн. 05 к.;

коштів у сумі 2973 грн. 09 к. за підставою «Предавторизація».

Таким чином, розмір заборгованості за кредитом складатиме: 337000 грн. - 12726 грн. 94 к. - 17900 грн. - 10041 грн. 11 к. - 2973 грн. 09 к. - 187 335 грн. 67 к. = 106 023 грн. 19 к.

Однак, оскільки відповідачем визнається наявність заборгованості за кредитом у розмірі 106 643 грн. 19 к., то саме ця сума підлягає стягненню з відповідача.

Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи розмір задоволених позовних вимог - 29.01 %.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд. 1 Д, ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 106 643 (сто шість тисяч шістсот сорок три) грн. 19 к.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд. 1 Д, ) судовий збір у розмірі 1590 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто) 52 к.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива