Справа № 152/1110/21
УХВАЛА

іменем України

08 листопада 2021 року м. Шаргород

Справа №152/1110/21

Провадження №2-з/152/20/21

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в залі суду заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Богословський Сергій Вікторович, про забезпечення позову у справі №152/1110/21,

встановив:

05.11.2021 року адвокат Богословський С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Шаргородського районного суду із заявою про забезпечення позову у справі №152/1110/21 (а.с.63).

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.11.2021 року заява адвоката Богословського С.В. про забезпечення позову у справі №152/1110/21 передана в провадження судді Шаргородського районного суду Славінської Н.Л. (а.с.73).

В заяві про забезпечення позову адвокат Богословський С.В. просить накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0120 площею 1,4700 га, що розташована на території Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області до набрання чинності рішенням суду у справі №152/1110/21.

Мотивуючи заяву адвокат Богословський С.В. зазначив, що ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду у цій справі призначено підготовче засідання.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 07.07.2021 року у справі №152/1180/20 визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину від 20.03.2021 року за заповітом, видане на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку за № НОМЕР_1 , з кадастровим номером :03:001:0120 площею 1,4700 га, що розташована на території Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області.

Оскільки ОСОБА_2 є власником зазначеної земельної ділянки, а з липня 2021 року знято мораторій на відчуження земель сільськогосподарського призначення, відповідач має можливість переоформити спірну ділянку на іншу особу, що може призвести до неможливості розгляду справи та прийняття судом рішення по суті спору.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви, заявник зазначає наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Також, адвокат Богословський С.В. зазначає у заяві, що позивач неодноразово намагався домовитися з відповідачкою щодо нотаріального укладення договору купівлі-продажу зазначеного будинку, однак остання безпідставно відмовляється.

Вважає, що відповідач безперешкодно у будь-який час може продати земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0120 площею 1,4700 га, що розташована на території Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача.

При обгрунтуванні заяви адвокат Богословський С.В. покликається на норми ст.ст.149-152 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи…

Виходячи з наведеного, суд вважає, що розгляд справи без повідомлення сторін слід здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, в силу вимог ч.13 ст.7, ч.1 ст.153 ЦПК України.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, … в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється судом у межах двох днів з дня її надходження до суду (05.11.2021 року), з врахуванням вихідних днів 06.11. та 07.11.2021 року.

Розглянувши заяву адвоката Богословського С.В. про забезпечення позову у справі №152/1110/21, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 3 ч.1 ст.152 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається, в тому числі, після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Заява про забезпечення позову адвокатом Богословським С.В. подана у справі №152/1110/21 після відкриття провадження у справі (а.с.55-56), тобто з дотриманням правил, встановлених п.3 ч.1 ст.152 ЦПК України.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява (п.1 ч.1 ст.151 ЦПК України); повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності (п.2 ч.1 ст.151 ЦПК України); предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову (п.3 ч.1 ст.151 ЦПК України); захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності (п.4 ч.1 ст.151 ЦПК України); ціну позову, про забезпечення якого просить заявник (п.5 ч.1 ст.151 ЦПК України); пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення (п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України); інші відомості, потрібні для забезпечення позову (п.7 ч.1 ст.151 ЦПК України).

Позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України); забороною вчиняти певні дії (п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України); встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин (п.3 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Заявник покликається саме на вказані норми (п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.150 ЦПК України), обґрунтовуючи заяву, разом з тим, просить лише накласти арешт на земельну ділянку, яку зазначає як спірну.

Разом з тим, суд зауважує, що спір, який розглядається у справі №152/1110/21, не виникає із сімейних відносин, тому посилання на вимоги п.3 ч.1 ст.150 ЦПК України при обґрунтуванні заяви про забезпечення позову суд вважає безпідставним.

Також, безпідставним суд вважає посилання заявника на вимоги п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України при обґрунтуванні заяви, оскільки арешт майна та заборона вчиняти певні дії не є тотожними поняттями та є самостійними видами забезпечення позову.

Крім того, безпідставним є зазначення адвокатом Богословським С.В. у заяві, що позивач неодноразово намагався домовитися з відповідачкою щодо нотаріального укладення договору купівлі-продажу зазначеного будинку, однак остання безпідставно відмовляється, оскільки у цивільній справі, яка розглядається, будь-які вимоги щодо будинку не є предметом розгляду та позовних вимог.

В порушення п.3 ч.1 ст.151 ЦПК України, яким передбачено, що зава про забезпечення позову повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, означена заява про забезпечення позову таких відомостей не містить.

Так, під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Таке роз`яснення поняття предмету спору викладено Верховним Судом у постанові від 03.05.2018 року у справі №404/251/17.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи…

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.3 ст.13 ЦПК України).

Позивачем у цій цивільній справі предметом позову зазначається спір між позивачем та відповідачем, який полягає у визначенні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Отже, предметом спору, який розглядається, є визначення додаткового строку для прийняття позивачем спадщини позивачем.

Будь-які спори щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0120 площею 1,4700 га, що розташована на території Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, у цій справі не розглядаються.

Таким чином, суд вважає, що представник позивача у заяві про забезпечення позову не зазначив обґрунтованих причин, у зв`язку з якими потрібно забезпечити вказаний позов, та не обґрунтував необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову як арешт земельної ділянки, яка не є предметом позову, який розглядається.

Відсутність вказаних відомостей у заяві про забезпечення позову, а саме: зазначення обґрунтованих причин, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, а також не відповідність вимог про забезпечення позову предмету позову, з яким ОСОБА_1 звернулася до суду, позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у цій справі.

При цьому, суд вважає помилковим ствердження заявника у заяві про забезпечення позову, що відповідач може розпорядитися земельною ділянкою, зокрема, продати її і це може призвести до неможливості розгляду справи та прийняття судом рішення по суті спору, оскільки предметом спору є не земельна ділянка, а спадкові правовідносини щодо пропуску строку для прийняття спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Також, суд вважає, що такий вид забезпечення позову у справі, яка розглядається, не сприятиме ні ефективному захисту, ні поновленню порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася, оскільки спір сторін щодо земельної ділянки не розглядається у цій справі.

У випадку звернення позивача до суду із позовними вимогами щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0120 площею 1,4700 га, що розташована на території Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, такий спосіб забезпечення позову може бути ефективним, якщо утруднить виконання можливого судового рішення.

Таким чином, суд вважає, що вимоги представника позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягають.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (ч.7 ст.153 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.7, 13, 149-153, 247, 260 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Богословський Сергій Вікторович, про забезпечення позову у справі №152/1110/21 відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити сторонам у справі.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Ухвала складена 08.11.2021 року.

Суддя: