Справа № 459/1999/20 Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 22-ц/811/141/21 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року м.Львів

Справа № 459/1999/20

Провадження № 22ц/811/141/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області, ухвалене у м. Червонограді 4 листопада 2020 року у складі судді Грабовського В.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

встановив:

21 липня 2020 року позивач звернулася з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 2 березня 2010 року зареєстровано її шлюб з відповідачем. Вони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що стосунки між ними не склалися, в сім`ї виникали непорозуміння та конфлікти, спільне проживання припинено. Зазначає, що примирення між ними неможливе, сім`я існує формально, перебування у цьому шлюбі суперечить її інтересам.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 4 листопада 2020 року позов задоволено. Шлюб між сторонами розірвано.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким що порушує законні права та інтереси, винесеним з порушенням норм матеріального права. Просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вказує, що судом першої інстанції сторонам не було надано терміну для примирення. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України просить надати йому та позивачу строк для примирення (6 місяців).

Належним чином повідомлена позивач про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, заяви про відкладення розгляду справи не подала.

20 жовтня 2021 року ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки він перебуває у відрядженні, однак доказів цього не надав.

Апеляційний суд прийшов до висновку про відсутність поважних причин неявки відповідача в судове засідання та прийшов до висновку про розгляд справи у відсутності сторін.

Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Датою прийняття рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ч. 3 ст. 12, ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 2 березня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 .

Сторони є батьками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що сімейне життя в сторін не склалося, вони проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення та збереження сім`ї вважає неможливим.

За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України.

Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 24 цього Кодексу визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї.

Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно із п.10 постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Апеляційний суд вживав заходів для примирення сторін та збереження їх сім`ї - ухвалою від 20 травня 2021 року надано строк для примирення терміном на 3 місяці та зупинено провадження у справі. З часу звернення ОСОБА_2 з позовом (21 липня 2020 року) до цього часу пройшов тривалий час, однак примирення сторін не настало.

Відтак, належить погодитися з висновками суду першої інстанції, що шлюб сторін розпався остаточно, поновленим бути не може, оскільки існує формально.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 4 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено і підписано 25 жовтня 2021 року.

Головуючий

Судді