Справа № 202/5690/20
Провадження № 2/202/518/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

27 жовтня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Варави А.В.

голови правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кристал по вулиці Янтарна 79 у м. Дніпропетровську» Кравченко В.М.

представника комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради Яріз О.А.

розглянувши клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про закриття провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до голови правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кристал по вулиці Янтарна 79 у м. Дніпропетровську» Кравченко Вікторії Миколаївни, комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до голови правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кристал по вулиці Янтарна 79 у м. Дніпропетровську» Кравченко Вікторії Миколаївни, комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_2 надав клопотання про закриття провадження у справі в якому зазначив, що відповідач вчинив дії щодо відновлення водопостачання до його квартири за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить акт від 14.09.2021 року.

Дослідивши заяву та матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави закриття провадження у справі визначено статтею 255 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який спір.

Проте, поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

При цьому, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Разом з тим, за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору перестав існувати після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Такий висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладений в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/847/18.

Слідуючи принципу диспозитивності цивільного судочинства (стаття 13 ЦПК України), суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша та третя статті 13 ЦПК України).

Згідно із частиною четвертою статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просили суд визнати неправомірними дії ОСОБА_3 , голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кристал по вулиці Янтарна 79 у м. Дніпропетровську» з відключення водопостачання до квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та зобов`язати ОСОБА_3 підключити до зазначеної квартири водопостачання, відновивши становище яке існувало до порушення.

Водопостачання до квартири позивачів відновлено, що підтверджується актом МК ВП «Дніпроводоканал» від 14.09.2021 року, відповідно до якого знято пломбу з вентиля холодної води.

Разом з тим, зазначені обставини настали після пред`явлення позову до суду, а тому позивач мав право в межах вимог процесуального закону припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову.

Разом з цим, таких клопотань суду не було подано.

Враховуючи вищезазначене, клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про закриття провадження по справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 255 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про закриття провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до голови правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кристал по вулиці Янтарна 79 у м. Дніпропетровську» Кравченко Вікторії Миколаївни, комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Повний текст ухвали складено 01.11.2021 року.

Суддя Г.В. Бєсєда