КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сліпченка О.І., суддів Сушко Л.П., Гаращенка Д.Р.

за участю секретаря: Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Згурівського районного суду Київської області від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2020 року ОСОБА_2 звернувся з вищевказаним позовом, який обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний брат ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина.

Зазначив, що про смерть брата, який до дня смерті проживав один та своєї сім`ї не знав. Їхні батьки померли, інших дітей у них не було.

Вказував, що у грудні 2017 року майже повністю втратив слух, внаслідок чого йому встановили другу групу інвалідності від загального захворювання.

З 8 червня 2020 року по 8 липня 2020 року, саме в період закінчення терміну подання заяви про прийняття спадщини, позивач знаходився на амбулаторному лікуванні.

Від нотаріуса позивач дізнався про те, що їхній двоюрідний брат ОСОБА_1 претендує на спадщину ОСОБА_3 , у якого знаходяться правовстановлюючі документи на земельну ділянку спадкодавця.

Крім хвороби, ситуація позивача ускладнилась встановленням карантину на всій території України та обмеженням пересування громадян у громадських місцях.

Просив визначити йому додатковий строк три місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_3 .

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 13 травня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що відсутні підстави для продовження строку на подачу відповідної заяви, оскільки позивач не був позбавлений можливості звернутись до нотаріуса по місцю проживання.

Зауважує, що позивач не зазначив коли та з яких джерел йому стало відомо про смерть спадкодавця.

Крім того, зазначає, що позивачу було відомо про смерть брата, ще в листопаді 2020 року, оскільки другого листопада він склав довіреність на ОСОБА_4 про ведення спадкових справ, а враховуючи, що звернувся ОСОБА_3 із відповідним позовом тільки 16 грудня 2020 року, підстав для визначення додаткового строку на подачу заяви не вбачає.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання належними чином повідомлені учасники справи не з`явились.

У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що раптове захворювання позивача, яке сталося в останній місяць спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини та мало постійний характер, та впроваджений карантин на території України є поважними підставами для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Спадкоємцем другої черги після його смерті є його брат ОСОБА_2 - позивач у справі. Відповідач ОСОБА_5 є спадкоємцем п`ятої черги.

До складу спадкового майна увійшла земельна ділянка, площею 3,871 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Войтівської сільської ради Київської області (а.с.54-55 - інформація ДЗК).

3 липня 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Згурівського районного нотаріального округу Київської області Ківало І.В. із заявою про прийняття спадщини за законом після свого двоюрідного брата ОСОБА_3 та приватний нотаріус завела спадкову справу № 29/2020.

ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини звернувся до приватного нотаріуса 1 лютого 2021 року.

Приватний нотаріус Ківало І.В. 9 лютого 2021 року відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за пропуском строку прийняття спадщини (а.с.76-90).

З 8 червня 2020 року до 8 липня 2020 року відповідно до довідки, виданої лікарем-хірургом КНП «Поліська центральна района лікарня», засвідченої печаткою та підписом лікаря та печаткою поліклінічного відділення, ОСОБА_2 перебував на амбулаторному лікуванні (а.с.9).

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61?21447св19).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Шестимісячнийстрок на звернення до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про прийняття спадщини ОСОБА_3 закінчився 4 липня 2020 року.

Місцеваий суд прийшов до обґрунтованого висновку, визнавши перебування позивачем на амбулаторному лікуванні у період з 8 червня 2020 року по 8 липня 2020 року поважною причину пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини.

Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду викладену в постанові від 23 листопада 2020 року (справи № 315/714/19), відповідно до якої перебування спадкоємця на амбулаторному лікуванні визнано достатньою підставою для надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Колегія суддів зауважує, що гостре раптове захворювання позивача, яке сталося до спливу 6-місячного строку для прийняття спадщини, унеможливило його своєчасне звернення до нотаріуса, вказана обставина пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, що потягло за собою пропуск строку для прийняття спадщини.

Крім того, колегія суддів враховує, що ОСОБА_2 з 01 квітня 2020 року, тобто під час спливу строку на подання заяви, було встановлено довічно ІІ групу інвалідності у зв`язку із ушкодженням опорно-рухового апарату, що також вплинуло на можливості позивача вчасно звернутись із заявою.

З огляду на вищевказані обставини справи право ОСОБА_3 , щодо подачі заяви, підлягає захисту, шляхом визначення додаткового строку для подачі відповідної заяви.

Доводи апеляційної скарги, щодо можливості звернутись до нотаріуса по місцю проживання спростовуються з огляду на вищевказані висновки, а посилання відповідача на те, що в листопаді 2020 року позивач склав довіреність про ведення спадкових справ, а звернувся з позовом тільки в грудні 2020 року не спростовують висновків суду, та підтверджують незначний термін здійснення представником спадкоємця дій спрямованих на захист прав довірителя, а саме звернення до нотаріуса та подальшу подачу позову, а також неможливість ОСОБА_2 самостійно здійснити вказані дії.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Згурівського районного суду Київської області від 13 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «10» листопада 2021 року.

Головуючий

Судді: