У Х В А Л А

Іменем України

13 січня 2021 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Шалота К.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1.1. 29.12.2020 ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із позовом до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про відшкодування моральної шкоди.

1.2. 05.01.2021 ухвалою Корольовського районного суду задоволено заяву ОСОБА_2 про самовідвід, справу передано до канцелярії суду для визначення складу суду.

1.3. 12.01.2021 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №296/11135/20 передано судді Шалоті К.В.

ІІ. ЦИВІЛЬНО-ПРОЦЕСУАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО (ЦПК України)

2.1. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

2.2. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

ІІІ. МОТИВИ СУДУ

3.1. Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку у демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

3.2. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

3.3. Так у рішенні 15 жовтня 2009 року у справі «Мікаллеф проти Мальти», Європейський суд з прав людини вказав, що «будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись» (заява № 17056/06, § 98).

3.4. Крім того, у пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи зокрема в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

3.5. Так, ОСОБА_1 зверталась до Богунського районного суду міста Житомира із позовом до судді Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди.

3.6. За таких обставин, з метою уникнення будь-яких сумнівів будь-якої зі сторін справи у неупередженості судді Шалоти К.В. при розгляді даної справи №296/11135/20 та забезпечення довіри учасників справи до судових рішень, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід у справі, який задовольнити.

Керуючись статтями 36, 40, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Заявлений суддею Корольовського районного суду міста Житомира Шалотою К.В. самовідвід від участі у справи за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про відшкодування моральної шкоди, задовольнити.

2. Відвести суддю Корольовського районного суду міста Житомира Шалоту К.В. від участі у розгляді цивільної справи №296/11135/20.

3. Справу №296/11135/20 передати до канцелярії суду для визначення складу суду в , порядку встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя К. В. Шалота