ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1523/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представниці позивачки-відповідачки ОСОБА_1 ,

представниці відповідача-позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відступлення від засад рівності часток подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 серпня 2021 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст первісних позовних вимог

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з уточненим у подальшому позовом до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя.

ОСОБА_3 зазначила, що з 29 квітня 1995 року до 27 травня 2017 року вона перебувала з ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей.

За час шлюбу сторони набули:

житловий будинок «А-2» загальною площею 223,4 кв.м, житловою площею 70,6 кв.м із надвірною будівлею гаражем «Б», які знаходяться на території Грузевицької сільської ради Хмельницького району, Хмельницької області, у масиві « ІНФОРМАЦІЯ_1 », по АДРЕСА_1 , під номером 7/1 (далі житловий будинок);

земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер :05:005:2496), розташовану на території Грузевицької сільської ради Хмельницького району, Хмельницької області, у масиві « ІНФОРМАЦІЯ_1 », по АДРЕСА_1 , під номером АДРЕСА_2 , призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (далі земельна ділянка);

автомобіль «VOLVO XC90», 2008 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі автомобіль).

Вказане майно придбане нею та відповідачем за спільні кошти і належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, наразі між сторонами не досягнуто домовленості щодо його поділу.

За таких обставин ОСОБА_3 просила суд у порядку поділу майна подружжя визнати за нею право власності на Ѕ частки житлового будинку та Ѕ частки земельної ділянки, виділити у власність сторін по Ѕ частки житлового будинку та Ѕ частки земельної ділянки в натурі, припинити її право власності на автомобіль і визнати це право за ОСОБА_5 за умови внесення останнім на депозитний рахунок суду грошової компенсації вартості Ѕ частки автомобіля.

Короткий зміст зустрічних позовних вимог

У грудні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про відступлення від засад рівності часток подружжя.

ОСОБА_5 зазначив, що з 29 квітня 1995 року він перебував із ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, за час якого були придбані житловий будинок, земельна ділянка та автомобіль. Оскільки ОСОБА_3 не приймала участі у купівлі майна, не дбала про матеріальне становище сім`ї, приховувала спільне майно, витрачала його на шкоду інтересам сім`ї, то її частку у праві спільної сумісної власності на майно подружжя слід зменшити.

У зв`язку з цим, ОСОБА_5 просив суд відступити від засад рівності часток подружжя та зменшити частку ОСОБА_3 у спільному майні до ј частки.

Процесуальні дії суду першої інстанції

Ухвалою від 18 грудня 2018 року зустрічний позов прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом.

Короткий зміст судових рішень, ухвалених судом першої інстанції

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 липня 2021 року прийнято відмову ОСОБА_3 від первісного позову про поділ автомобіля та закрито провадження у справі в цій частині вимог на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 серпня 2021 року первісний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частки житлового будинку та Ѕ частки земельної ділянки.

У решті первісного позову та зустрічному позові відмовлено.

Стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 4 405 грн судового збору.

Суд виходив з того, що житловий будинок і земельна ділянка набуті ОСОБА_5 і ОСОБА_3 за час шлюбу, належать їм на праві спільної сумісної власності подружжя та підлягають поділу між сторонами в рівних частках. Оскільки ОСОБА_3 не надала суду варіанти поділу спірного майна, то в цій частині первісний позов не підлягає задоволенню. ОСОБА_5 не довів належними та допустимими доказами те, що ОСОБА_3 не дбала про матеріальне забезпечення сім`ї, а тому підстави для відступлення від засад рівності часток подружжя у спільному майні відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким первісний позов задовольнити частково, а зустрічний позов повністю, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 не дбала про матеріальне забезпечення сім`ї та не несла витирати на утримання спірного майна, не займалася вихованням дітей і домашніми справами, внаслідок чого мають місце підстави для відступлення від засад рівності часток майна подружжя. Суд першої інстанції не врахував норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про рівність часток сторін у праві спільної власності на майно. Крім того, суд не ідентифікував спірну земельну ділянку та не вмотивував розподіл судових витрат.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_3 не подала відзив на апеляційну скаргу.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності рішення суду першої інстанції в частині відмови у первісному позові про поділ майна у натурі, а тому згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку в цій частині рішення суду не переглядається.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

З 29 квітня 1995 року до 27 травня 2017 року ОСОБА_5 і ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі та мають двоє повнолітніх синів.

За договорами купівлі-продажу від 30 травня 2011 року, посвідченими приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Твердохлібом В.П. (реєстраційні №№ 686, 690), ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_6 житловий будинок і земельну ділянку.

Застосовані норми права

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

За змістом ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

В силу ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Аналогічні положення закріпленні у ст. 372 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

За загальним правилом усе майно, яке набуте подружжям за час перебування у шлюбі, є його спільною сумісною власністю.

Подружжя має право на поділ спільного майна незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу такого майна частки сторін є рівними.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 30 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК).

Зібрані докази вказують на те, що житловий будинок і земельна ділянка набуті ОСОБА_5 і ОСОБА_3 за час шлюбу та є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, внаслідок чого їх частки у цьому майні є рівними.

Водночас у справі відсутні достатні та об`єктивні дані на підтвердження того, що ОСОБА_3 не дбала про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилялася від участі в утриманні дітей, приховувала, знищувала чи пошкоджувала спільне майно, витрачала його на шкоду інтересам сім`ї.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі майна.

Суд правомірно не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які достатньо не підтверджують вчинення ОСОБА_3 неправомірних дій на шкоду сім`ї. Посилання ОСОБА_5 на неналежну оцінку судом досліджених доказів не відповідають фактичним обставинам справи.

Земельна ділянка сформована як об`єкт цивільних прав (ст. 79-1 ЗК України) та була предметом договору купівлі-продажу, на підставі якого, сторони набули право власності на неї, відтак твердження ОСОБА_5 про неідентифікацію судом цієї ділянки є безпідставними.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги про те, що суд не дотримався норм матеріального права, не заслуговують на увагу.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон №3674-VI).

За змістом пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VI за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами регламентується ст. 141 ЦПК України, зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1).

ОСОБА_3 заявила первісний позов про поділ житлового будинку та земельної ділянки з ціною позову 1 342 206 грн (2684412:2) (т. 2 а.с. 2-67).

Враховуючи вимоги пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VI, за подання цього позову у 2018 році вона сплатила судовий збір за максимальною ставкою у розмірі 8 810 грн (1762?5).

Оскільки позов ОСОБА_3 задоволено частково, а матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_5 користується пільгами щодо сплати судового збору, то суд правомірно присудив з останнього на користь позивачки 4 405 грн судового збору (8810:2).

Суд першої інстанції здійснив розподіл судових витрат із дотриманням вимог закону.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 серпня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 3 листопада 2021 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

А.В. Купельський

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Салоїд Н.М.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 48