Справа № 137/1085/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" листопада 2021 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судових засідань Голота О.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визначення частки в праві спільної сумісної власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Літинського районного суду Вінницької області із зазначеним позовом мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на 1/5 частину квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 .

Вказує, що вказана квартира належить її, її сину ОСОБА_3 , сину ОСОБА_3 , сину ОСОБА_3 та покійному чоловікові ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 09.06.1998 р.

Позивач звернулася до Літинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка, однак їй було відмовлено в зв`язку з тим, що не визначена частка у спільній сумісній власності на квартиру, яка б підлягала спадкуванню і було рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав.

Таким чином, позивач просить суд ухвалити рішенням, яким визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на квартиру за АДРЕСА_2 становить 1/5 даної квартири.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надали суду листа про розгляд справи у їх відсутність. Проти заявленого позову не заперечують.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до укладення шлюбу (а.с.7) 15.09.1973 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.8) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло (а.с.9) ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартиру за АДРЕСА_2 .

Відповідно до технічного паспорту (а.с.10-11) зазначається технічна характеристика квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.12) 17.09.2016 р. здійснено реєстрацію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до довідки Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області за №2281/02-14 від 31 грудня 2020 р. (а.с.13) ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і до дня смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області за №410/02-14 від 18 травня 2020 р. (а.с.14) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не визначена частка, яка б підлягала спадкуванню після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

У відповідності до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", - частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними (п.5).

Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", - у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., де зазначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності.

За змістом ст. 357 ЦК України, вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні

Беручи до уваги наведене, а також положення ст. 172 ЦК України, вбачається, що у спірних правовідносинах поділ спільного майна у позасудовому порядку шляхом укладання відповідної угоди між співвласниками є неможливим у зв`язку зі смертю одного з них.

Відповідно до ст.ст. 368, 370, 372 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Виходячи із законодавчо встановленої рівності часток кожного із співвласників спільної сумісної власності, відсутності іншої домовленості між ними, суд приходить до переконання, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 становить 1/5 від квартири за АДРЕСА_2 .

За таких підстав суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 16, 328, 1216, 1226, 1273 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 197, 200, 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності у квартирі АДРЕСА_3 , становить 1/5 даної квартири.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.