КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 756/9229/16

номер провадження №22-ц/824/13431/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Нежури В.А.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 02 липня 2021 року /суддя Шевчук А.В./

у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва в порядку Закону України «Про захист прав споживачів» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» (далі - ТОВ «Фоззі-Фуд») про стягнення грошової компенсації за спричинену їй моральну шкоду, заподіяну внаслідок недоліків продукції, що потягло ушкодження здоров`я, яку визначила у 24.3 мінімальних заробітних плат що становить 101 403 грн. 90 коп. та судових витрат пов`язаних з проведенням експертизи у розмірі 7 150 грн.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 02 липня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Фоззі-Фуд» на користь ОСОБА_1 80 000 грн. на відшкодування заподіяної моральної шкоди, витрати за проведення судової психологічної експертизи у сумі 7 150 грн. У задоволенні інших вимог - відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Фоззі-Фуд» на користь держави судовий збір у розмірі 800 грн. /т. 2 а.с. 175-182/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду скасувати, задовольнивши вимоги у повному обсязі та стягнути 101 403, 90 грн.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що на момент захворювання вона працювала юрисконсультом в господарському товаристві, зокрема здійснювала представництво в судах. Перебування у важкому стані призвело до додаткових зусиль щодо передачі термінових робочих справ, що викликало додаткові негативні переживання. Наголошувала і на тому, що додаткової моральної шкоди вона зазнала також у зв`язку з захворюванням своїх рідних - трьох дітей та матері. Не враховано також судом першої інстанції і висновок експерта, в якому визначено які саме негативні наслідки потягло отруєння. Крім того, позов подано у 2016 році на суму 50 000 грн, на момент збільшення позовних вимог, розмір мінімальної заробітної плати складав 4 173 грн, а на момент розгляду справи 6 000 грн, з урахуванням чого орієнтовний розмір моральної шкоди повинен був складати 145 800 грн, водночас, збільшувати позовні вимоги процесуально було неможливо, тому, вважала, що 101 403, 90 грн є справедливим відшкодуванням. Вказувала також і на те, що судом першої інстанції не було враховано значної інфляції за час розгляду справи та обсягу і характеру страждань, а сума відшкодування у 80 000 грн не обґрунтована жодними доводами. Посилання на рішення суду про стягнення на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 76 800 грн не є обґрунтованим, оскільки воно прийняте у вересні 2017 року, водночас, за цей час значно зросли ціни на споживчі товари та послуги.

Представник ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» Джулай З.В. звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність. Вказував, що експертний висновок визначив орієнтовний еквівалент грошової компенсації і не має для суду заздалегідь встановленої сили і повинен оцінюватись з іншими доказами у сукупності. Вказував і на недоліки експертного висновку, що були відображені в рецензії на нього, що міститься у справі. Експертом не повною мірою складено психологічний портрет позивача, не вистачає додаткових даних щодо способу її життя, а висновки щодо звуження кола знайомих та порушень у сфері соціального функціонування не співвідносяться з подією отруєння. Встановлення вини та її форми, зазначені у висновку щодо прямого умислу взагалі не відноситься до предмета експертного висновку.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 20.02.2015 року у справі №756/7114/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Фоззі-Фуд» про відшкодування моральної шкоди, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19.05.2015 року, позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Фоззі-Фуд» на користь ОСОБА_3 5 000 грн., на відшкодування моральної шкоди та на користь держави судові витрати по справі в розмірі 243,60 гривень.

Даним рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено, що торт «Тірамісу», який було виготовлено, транспортовано та продано ТОВ «Фоззі-Фуд» 14.08.2013 року батькам ОСОБА_3 є дефектним, оскільки через наявність в ньому бактерії сальмонели він є небезпечним для здоров`я. Даним рішенням суду також встановлено, що на сальмонельоз захворіли всі особи, які вжили вищевказаний торт «Тірамісу».

Вказані обставини встановлені рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.03.2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «Фоззі - Фуд» про відшкодування моральної шкоди, яким позов задоволено частково та стягнуто на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 35 000 грн., та на користь держави судовий збір в розмірі 1218 грн.

А також встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 26.09.2017 року за позовом ОСОБА_5 до ТОВ «Фоззі-Фуд» про відшкодування моральної шкоди, позов задоволено та стягнуто на користь позивача з ТОВ «Фоззі-Фуд» на відшкодування моральної шкоди 76 800 грн., судові витрати за проведення судової психологічної експертизи у сумі 6 355,20 грн. та на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався нормами ст. 23 ЦК України про те, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

У відповідності до ч.1 ст. 14 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на те, щоб продукція за звичайних умов її використання, зберігання і транспортування була безпечною для його життя, здоров`я, навколишнього природного середовища, а також не завдавала шкоди його майну.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що позивачу у зв`язку із хворобою через вживання торту «Тірамісу» завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із захворюванням на сальмонельоз, перебуванням з 15.08.2013 року до 20.08.2013 року на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні лікарні, та, враховуючи, що під час хвороби у ОСОБА_1 були сильно підвищена температура тіла, слабкість, озноб, ломота у м`язах, сильний головний біль, нудота, блювота, діарея, зневоднення ІІ ступеню, а після виписки з лікарні позивачу призначили спостереження у лікаря-інфекціоніста за місцем проживання, проведення контрольних бактеріологічних досліджень, призначили продовження лікування, а також дієтотерапію, відбулося порушення звичайного укладу її життя. Крім того, загальний стан здоров`я позивача обтяжувався негативними емоційними переживаннями за дітей та матір, які перебували у важкому стані у різних лікарняних закладах.

При цьому, за висновком експерта №7479/17-61 від 16.08.2018 року, складеного експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, ОСОБА_1 спричинені страждання (моральна шкода) за умов ситуації, що досліджується у справі, а саме у зв`язку із ушкодженням її здоров`я (гострий ентероколіт інфекційний, дегідратація ІІ ступеню, з урахуванням епідеміологічних даних (виділення у одного з членів родини S. Enteritedis) з найбільшою можливістю у хворої сальмонельоз, не підтверджений бактеріально). Орієнтовний еквівалент грошової компенсації за спричинені страждання (моральну шкоду) ОСОБА_1 з урахуванням психологічних коефіцієнтів у літерному позначенні складатиме 24.3 мінімальних заробітних плат, установлених на момент розгляду справи судом (Т.1 а.с. 197-206).

Згідно цього ж дослідження висновки щодо визначення орієнтовного розміру компенсації моральної шкоди, мають рекомендаційний характер (Т. 1 а.с 206).

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, принципу розумності та справедливості, розмір компенсації моральної шкоди судом першої інстанції визначено обґрунтовано, у сумі 80 000 грн.

Визначаючи розмір компенсації у сумі 80 000 грн., суд враховував також, що розмір моральної шкоди не повинен призводити до збагачення особи, а є спробою відновлення попереднього стану, пов`язаного з ушкодженням здоров`я та компенсацією душевних страждань яких фізична особа зазнала.

Доводи апеляційної скарги, щодо врахування висновку експерта, апеляційним судом відхиляються з огляду на ст. 110 ЦПК України про те, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не навів підстав в обґрунтування розміру моральної шкоди, пославшись лише на загальний принцип розумності та справедливості апеляційним судом також відхиляються з огляду на проаналізовані судом першої інстанції обставини справи.

Судом вірно встановлено, що позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із захворюванням на сальмонельоз, перебуванням з 15.08.2013 року до 20.08.2013 року на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні лікарні, а після виписки з лікарні позивачу призначили спостереження у лікаря-інфекціоніста за місцем проживання, проведення контрольних бактеріологічних досліджень, призначили продовження лікування на 10 днів, а також дієтотерапію, відбулося порушення звичайного укладу її життя, а загальний стан здоров`я позивача обтяжувався негативними емоційними переживаннями за дітей та матір, які перебували у важкому стані у різних лікарняних закладах.

Доводи апеляційної скарги про індекс інфляції, який зріс з 2017 р. апеляційний суд також відхиляє, оскільки моральна шкода не підлягає індексації, а визначається судом індивідуально в кожному конкретному випадку виходячи з засад розумності та справедливості, а також обставин справи, наслідків, що наступили для позивача, яка зазнала моральних страждань та втрат немайнового характеру.

Крім того, апеляційний суд вказує на те, що згідно ст. 1204 ЦК України особа, на яку покладено обов`язок відшкодувати шкоду, завдану каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я потерпілого, має право вимагати зменшення розміру відшкодування шкоди, якщо працездатність потерпілого зросла порівняно з тією, яка була в нього на момент вирішення питання про відшкодування шкоди.

Позивач не несе наслідків ускладнення здоров`я після події, а отже, працездатність потерпілого зростає відповідно до дня коли позивачка перебувала в лікарні у 2013 році, зважаючи на давність понесених моральних страждань, а тому, підстав збільшувати суму відшкодування апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 02 липня 2021 року - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 02 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: