КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 367/5280/17 Головуючий у І-й інстанції - Саранюк Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Кулікової С.В., Рубан С.М.

при секретарі - Діденко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11 червня 2021 року в справі за клопотанням Виконавчого комітету Ірпінської міської ради про розподіл судових витрат в цивільній справі за позовом Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору,-

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17 грудня 2020 р. було закрито провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Додатковою ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11 червня 2021 року клопотання Виконавчого комітету Ірпінської міської ради про розподіл судових витрат в даній справі задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Виконавчого комітету Ірпінської міської ради судові витрати у вигляді судового збору в сумі 28 737 грн. 56 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить додаткову ухвалу суду скасувати та прийняте нове додаткове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання про стягнення з ОСОБА_1 на користь Виконавчого комітету Ірпінської міської ради судового збору у сумі 28 737 грн. 56 коп.

У поданому відзиві Виконавчий комітет Ірпінської міської ради просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткову ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

В судове засіданні суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановлено додаткової ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи в провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебувала цивільна справа за позовною заявою Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору в сумі 1 915 837, 54 грн.

Позивач направив до суду клопотання, зі змісту якого слідувало, що останній не підтримує заявлених вимог, просив закрити провадження у справі, оскільки відповідач після пред`явлення позову до суду задовольнив вимоги позивача, та вирішити питання щодо відшкодування на підставі ч. 3 ст. 142 ЦПК України понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17 грудня 2020 року заяву позивача задоволено. Закрито провадження у справі за позовом Виконавчого комітету Ірпінської міськоїради Київської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору в зв`язку з відмовою позивача від даних позовних вимог, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Питання щодо судових витрат вирішено не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Пунктом 12 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року роз`яснено, що визнання позову чи добровільне задоволення вимог відповідачем після пред`явлення позову не звільняє його від відшкодування понесених позивачем судових витрат при ухваленні рішення або при закритті провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову з мотивів задоволення його вимог відповідачем.

Аналогічна правова позиція закріплена й у п. 38 постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року.

Предметом даного розгляду є стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості по сплаті коштів на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь в сумі 1 741 670 грн. 49 коп. та неустойки в сумі 174 167 грн. 05 коп., яка утворилась через несвоєчасне виконання відповідачкою договору №13 від 11 лютого 2016 року «Про залучення коштів будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Ірпінь».

З матеріалів справи слідує, що 02 листопада 2017 року, тобто після відкриття провадження у справі, Ірпінською міською радою Київської області за наслідками розгляду заяви - звернення ОСОБА_1 було прийнято рішення про затвердження угоди про внесення змін до договору від 11 лютого 2016 року №13 «Про залучення коштів замовника будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Ірпінь по об`єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_1 ».

Вказаною угодою було погоджено нову редакцію «Графіку сплати пайового внеску замовником будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Ірпінь та звільнено ОСОБА_1 від сплати нарахованих за попередній період штрафних санкцій за порушення строків сплати пайового внеску.

На виконання зазначеної угоди ОСОБА_1 взяла участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Ірпінь на суму 1 741 670 грн. 49 коп. та звернулась до позивача із проханням зменшити розмір пайової участі на величину понесених витрат.

За ініціативою ОСОБА_1 26 липня 2018 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено угоду №90 про внесення змін до договору від 11 лютого 2016 року №13, якою було погоджено зменшення розміру пайової участі на величину понесених затрат з розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Ірпінь на суму 1 741 670 грн. 49 грн., підтверджено факт перевиконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором від 11 лютого 2016 року №13 на 485 грн.

Враховуючи те, що вимоги позивача про погашення заборгованості за договором №13 від 11 лютого 2016 року були фактично задоволені відповідачкою вже після звернення позивача до суду з вказаними позовом та до ухвалення судового рішення й вирішення спору по суті, а подача позивачем заяви про відмову від позову та закриття у зв`язку з цим провадження у справі зумовлена фактом задоволення відповідачкою заявлених позовних вимог вже після відкриття провадження у даній справі, після початку розгляду справи, в зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення клопотання про відшкодування з відповідачки понесених позивачем судових витрат, виходячи із положень ч. 3 ст. 142 ЦПК України.

Разом з тим, стягуючи з ОСОБА_1 на користь позивача сплачений судовий збір в повному розмірі - в сумі 28 737 грн.56 коп., суд першої інстанції не звернув увагу на наявність у даній справі не розглянутої заяви позивача про повернення йому зайве сплаченого судового збору в сумі 2611 грн.94 коп. у зв`язку із зменшенням позовних вимог в частині стягнення неустойки.

Відповідно до вимог ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду, зокрема, в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Оскільки заява Виконавчого комітету Ірпінської міської ради про повернення судового збору в сумі 2611 грн.94 коп. є не розглянутою, тому відповідачка не має відшкодовувати позивачу понесені ним судові витрати в цій частині.

За таких обставин, додаткову ухвалу суду необхідно змінити, зменшивши розмір стягнутого з ОСОБА_1 на користь позивача судового збору з 28 737 грн. 56 коп. до 26 125 грн.62 коп. ( 28737,56-2611,94=26 125,62).

Доводи апеляційної скарги відповідачки про відсутність підстав для стягнення з неї суми судового збору, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, оскільки спростовуються матеріалами справи та суперечать вимогам ч.3 ст. 142 ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не було застосовано ч.1 ст. 142 ЦПК України, за приписами якої у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, колегією суддів відхиляються.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 217 ЦПК України, з оголошенням головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Тобто, початок розгляду справи по суті настає у першому судовому засіданні з оголошення головуючого судового засідання відкритим.

Так, ч.1 ст. 142 ЦПК України передбачено можливість повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору за умови відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

З матеріалів справи слідує, що розгляд даної справи вже було розпочато, про що слідує з протоколу судового засідання від 18 квітня 2018 року, а тому відсутні підстави для застосування ч.1 ст. 142 ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що апелянт не була обізнана про наявність даного спору, не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи слідує, що ухвалою суду першої інстанції від 31 серпня 2017 року було відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 04 грудня 2017 року (а.с.26). 01 грудня 2017 р. відповідачка подавала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, в якому було зазначено, що розгляд справи призначено на 04 грудня 2017 року (а.с.36).

В подальшому, 16 квітня 2018 року відповідачка надсилала суду клопотання про відкладення розгляду справи, призначене на 18 квітня 2018 року на 09 год. 00 хв.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Додаткову ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11 червня 2021 року змінити, клопотання Виконавчого комітету Ірпінської міської ради задовольнити частково, зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області судових витрат у вигляді судового збору з 28 737 грн. 56 коп. до 26 125 грн.62 коп.

В решті дану додаткову ухвалу суду - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: