Справа № 349/1688/20
Провадження № 2/349/70/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 січня 2021 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Могили Р.Г.

за участі секретаря судового засідання Матасової Н.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №349/1688/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява обгрунтована тим, що позивач з 06 березня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі в них народився син ОСОБА_3 , який є неповнолітнім. Спільне життя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, не проживають разом більше двох років. Вказала, що шлюб суперечить її інтересам, миритись не бажає, просила розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 не подав відзиву на позовну заяву.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 23 листопада 2020 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою судді від 10 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового засідання .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає .

В зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом .

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

06 березня 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №351. Після державної реєстрації шлюбу Гривнак змінила прізвище на ОСОБА_5 . Підтвердженням даного факту є повторно видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 03 листопада 2020 року.

Сторони по справі є батьками малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

В статті 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини другої статті 104 СК України та частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно достатті 110 цього Кодексу.

В частині першій статті 110 СК України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом указаної норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Також відповідно до вимог ч.4 ст.56 СК України суд не може примушувати дружину та чоловіка до збереження шлюбних відносин.

Отже, з наведеного вбачається, що застосування строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком.

Враховуючи те, що між сторонами більше двох років відсутні будь-які шлюбні відносини, суд вважає, що підстав для застосування судом строку для примирення подружжя немає.

Згідно статті 112 СК України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки встановлено, що сторони сімейні стосунки не підтримують, не бажають примиритеся, а також враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам , що має істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки позивач нічого не зазначила в позовній заяві про зміну прізвища , а тому суд після розірвання шлюбу залишає за позивачем, для подальшого іменування набуте у шлюбі прізвище ОСОБА_5 .

За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України необхідно зобов`язати управління Державної казначейської служби України в Рогатинському районі Івано-Франківської області повернути позивачу судовий збір в розмірі 420 грн 40 коп, що становить 50 % сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви, згідно квитанції № 0.0..1 виданої 04 грудня 2020 року АТ КБ "ПриватБанк".

Керуючись ст.ст. 142, 206, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити .

Шлюб, зареєстрований 06 березня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 351, між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 420 грн 40 коп сплаченого судового збору.

Зобов`язати управління Державної казначейської служби України в Рогатинському районі Івано-Франківської області повернути позивачу ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн 40 коп, що становить 50 % сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви, згідно квитанції № 0.0..1 виданої 04 грудня 2020 року АТ КБ "ПриватБанк.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційному суду або через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач:ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 12 січня 2021 року.

Суддя Р.Г. Могила