Справа № 487/5001/20
Провадження № 2/487/520/21
РІШЕННЯ

Іменем України

20.05.2021 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді - Кузьменко В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Рафальської Т.В.,

представник позивача ОСОБА_1 ,

представник відповідача Кириличенко О.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Еліт-2» про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2020 року представник позивача Репченко Д.В. в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСББ "Еліт - 2", в якій просив усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 шляхом звільнення приміщення та забезпечення до нього доступу Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Еліт-2".

Позовні вимоги позивач мотивував тим, що між ТОВ «Істок-2011» та ОСОБА_3 14.11.2005 року було укладено договір про інвестування будівництва житла №239/12-41, за умовами якого товариство зобов`язувалось передати провести будівництво та передати інвестору приміщення на технічному поверсі офісу, загальною площею 406,40 кв. м в строк до 25.03.2006 року. Після цього,рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради за №817 від 27.04.2007 року «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна за фізичними особами», було вирішено оформити за Вєтровою вищевказані нежитлові приміщення. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №1041 від 25.05.2007 року «Про зміну та надання адрес та внесення змін до рішень виконкому міської ради» спірному приміщенню надано окрему адресу: АДРЕСА_1 . Зазначає, що з зазначеного часу не має можливості дістатись до приміщень через перешкоджання ОСББ «Еліт-2» та її членів.

Ухвалою суду від 11.09.2020 року у справі відкрито провадження та призначено по справі підготовче судове засідання.

19.11.2021 року до суду було надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечувала проти задоволення позову та зазначає, що позивач немає права власності на нежитлові приміщення за адресою АДРЕСА_1 .

23.11.2020 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в позові обстав ини. Просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позову з підстав зазначених у відзиві.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

14.11.05 між ТОВ «Істок-2001» та ОСОБА_3 був укладений договір про інвестування будівництва житла №239/12-41m, згідно умов якого товариство зобов`язалось провести будівництво та представити замовнику нежиле приміщення на технічному поверсі будинку по АДРЕСА_2 загальною площею 406,40 кв.м. в строк до 25.03.2006 року.

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 27.04.07 №817 оформлено право власності ОСОБА_3 на нежитлове приміщення офісу №4 площею 406,40 кв.м, що розташоване на технічному поверсі житлового будинку АДРЕСА_2 .

Рішенням виконкому від 27.05.07 №1041 даному нежитловому приміщенню, що складає 332/1000 частини житлового будинку по АДРЕСА_2 надано окрему адресу - АДРЕСА_1 .

На підставі вищевказаного рішення ММБТІ зареєструвало право власності ОСОБА_3 , про що внесені - запис №11118 в книзі 11 - реєстраційний номер 19370000 на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Аналогічні обставини було встановлено рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.03.2013 року по справі №2/478/230/13 та ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 10.06.2013 року рішення Заводського районного суду м. Миколаєва залишено без змін.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.02.2010 року у задоволенні позову про визнання за ОСОБА_3 права власності на нежитлові приміщення, що складають 332/1000 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 відмовлено.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписами частин 1,2 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені статтею 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За ст.ст. 317, 319 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п.33 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Згідно ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Однак, рішенням суду від 08.02.2010 року у задоволені позову про визнання за ОСОБА_3 права власності на нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 відмовлено.

Рішення виконкому Миколаївської міської ради від 27.04.2007 №817 та 25.05.2007 №1041 не є правоправовстановлювальними документами, що підтверджують зареєстроване право власності за позивачем на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд дійшов висновку, що позивачем не надано доказів права власності зареєстрованого за ОСОБА_3 на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , отже позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.258,259,263-265,268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Еліт-2» про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

Суддя В.В. Кузьменко