ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи 663/1651/21 Головуючий у 1-й інстанції Клімченко М.І.
Номер провадження 22-ц/819/1827/21 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Полікарпової О.М.

суддів: Воронцової Л.П.

Ігнатенко П.Я.

секретар Давиденко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Заповіт Ілліча" на рішення Скадовського районного суду Херсонської області у складі судді Клімченка М.І. від 22 липня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Заповіт Ілліча" про визнання припиненим договору оренди землі та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В

Позивачка звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Скадовської міської ради, Скадовського району, Херсонської області, колишньої Улянівської сільської ради, Скадовського району, Херсонської області, розміром 2,85 га з кадастровим номером :13:018:0005.

20.01.2010 року між нею та відповідачем укладений договір оренди земельної ділянки №97, який зареєстрований у Відділі Держкомзему у Скадовському районі 08.04.2011 року за №00145, строком на 10 років. Строк дії договору закінчився 08.04.2021 року.

25 червня 2020 року засобами поштового зв`язку позивачка надіслала відповідачу повідомлення про небажання продовжувати договір оренди, на що останній 03 вересня 2020 року направив їй лист-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк.

У подальшому позивачка неодноразово надсилала відповідачу письмові повідомлення із запереченнями проти поновлення договору оренди, з проектом акту прийому-передачі земельної ділянки, однак відповідей на них не отримала. Ця обставина дає позивачу підстави вважати, що від підписання акту прийому-передачі відповідач ухиляється, при цьому відсутність підписаного акту прийому-передачі земельної ділянки унеможливлює виключення з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право оренди відповідача на вказану земельну ділянку. Просила суд визнати припиненим з 08 квітня 2021 року вказаний договір оренди землі від 20.01.2010 року та зобов`язати відповідача повернути належну їй на праві власності земельну ділянку, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 22 липня 2021 року позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, СТОВ «Заповіт Ілліча» в особі директора Кальченка А.Н. подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі СТОВ «Заповіт Ілліча» акцентує увагу суду апеляційної інстанції на тому, що відсутні докази ухилення відповідача від підписання акту прийому-передачі земельної ділянки. Саме відповідач звертався до позивачки для підписання акту повернення земельної ділянки, а остання відмовилася від його підписання.

Крім того зауважив, що позивачкою не надано доказів неможливості через відсутність акту прийому-передачі земельної ділянки здійснити виключення з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право оренди відповідача на належну їй земельну ділянку. Вважає, що акт прийому-передачі не є підтвердженням припинення договору та обов`язковість підписання такого акту не встановлені ні у договорі, ні у законі.

Також апелянт зазначає, що поза увагою суду залишилось і те, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення відповідачем перешкод позивачці у користуванні належною їй земельною ділянкою, яка з травня 2021 року фактично перебуває у володінні та користуванні відповідача. Так 15.05.2021 року позивачка уклала з ФГ «Соценко» договір щодо обробки її земельних ділянок, що свідчить про відсутність факту перешкод у користуванні земельною ділянкою з боку відповідача, а отже і про відсутність предмета спору.

Окрім того відповідач не погоджується з рішенням суду в частині розподілу судових витрат на правничу допомогу, оскільки адвокат Черкашин Ю.О. подав 17 ідентичних позовних заяв від різних землевласників і в кожній заявив про стягнення аналогічної суми, також в кожному розрахунку наводиться один і той же перелік робіт і кількість витраченого часу, однак до позову не додано доказів обліку адвокатом одержаних від позивачки 5000 грн.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу адвокат Черкашин Ю.О., діючий від імені позивачки, просить у задоволенні скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зокрема зазначає, що відповідач не надав жодного документу, який би свідчив про його згоду на припинення договору оренди, а тому суд дійшов вірного висновку про неможливість виключення відомостей про оренду з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також предметом цього спору не є питання, чи обробляє фактично землю відповідач, адже перешкоди у користуванні землею створюються шляхом неповернення земельної ділянки, що має доводитися лише документами, а вони між сторонами не підписані. Матеріали справи містять докази (висновки органу поліції за матеріалами перевірки) того, що станом на 13.05.2021 року відповідач продовжує користуватися спірною земельною ділянкою. Натомість доказів фактичного користування землею позивачкою не надано.

Крім того вважає безпідставними посилання відповідача на необов`язковість підписання акту прийому-передачі землі, оскільки згідно умов договору оренди передача земельної ділянки орендарю здійснюється за актом прийому-передачі, то і повернення її має відбуватися в такий же спосіб.

Вважає, що твердження скаржника про ненадання судом оцінки листам відповідача спростовуються змістом судового рішення.

Доводи відповідача про неврахування положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не стосується цього спору, оскільки позовні вимоги не містять вимогу виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про оренду землі. Також і договором оренди землі не передбачено обов`язок орендодавця звертатися до державного реєстратора для виключення відомостей про оренду земельної ділянки.

Щодо доводів відповідача відносно неналежності доказів понесених витрат на правову допомогу позивачкою зазначає, що законодавчими актами не визначено порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівкою, оскільки це не поширюється на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність. Витрати на правову допомогу позивачки підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордеру №19 від 10.06.2021 року, який підписано адвокатом Черкашиним Ю.О.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач від підписання акту прийому-передачі ухиляється, що унеможливлює виключення з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право оренди відповідача на спірну земельну ділянку.

Крім того, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ст.33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Також суд виходив з того, що позивачка неодноразово зверталася до відповідача з листами-повідомленнями з запереченнями щодо поновлення договору оренди, починаючи з 30.06.2020 року, що виключає застосування "мовчазної згоди" чи продовження орендних правовідносин.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи позивачка ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області, колишньої Улянівської сільської ради Скадовського району, площею 2,85 га, з кадастровим номером :13:018:0005 (а.с.10).

20.01.2010 року між сторонами у справі укладений договір оренди землі №97, за умовами якого орендодавець передала орендарю у платне користування вказану земельну ділянку площею 2,85 га, строком на 10 років, починаючи від дня його державної реєстрації. Державну реєстрацію договору проведено 08 квітня 2011 року (а.с.12; 14-15).

За п.8 договору після закінчення строку його дії орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 1 місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом 1 місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

У пунктах 36-40 договору передбачено зміну його умов та припинення його дії.

Зокрема, дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового її відчуження; ліквідації юридичної особи-орендаря.

Виходячи з дати реєстрації спірного договору, строк його дії закінчується 08 квітня 2021 року. Сторонами це визнається та не заперечується.

25.06.2020 року за допомогою засобів поштового зв`язку позивачка надіслала відповідачу СТОВ "Заповіт Ілліча" письмовий лист-повідомлення про небажання продовжувати договір оренди земельної ділянки. А СТОВ "Заповіт Ілліча", в свою чергу, 03.09.2020 року направило позивачці лист-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк та намір скористатися переважним правом на укладання договору оренди.

26.09.2020 року позивачка надіслала відповідачу СТОВ "Заповіт Ілліча" повторний лист-повідомлення про відсутність наміру на продовження договору оренди землі. Вказала, що пропозиції підприємства у листі від 03.09.2020 є неприйнятними та додала до листа проект договору про припинення договору оренди землі з 08.04.2021 року з актом приймання-передачі земельної ділянки, який вручений відповідачу 01.10.2020 року (а.с.21, 22-24).

10.03.2021 року позивачка втретє за допомогою засобів поштового зв`язку надіслала СТОВ "Заповіт Ілліча" лист-повідомлення (вручений відповідачу 17.03.2021 року) про те, що не має наміру продовжувати договір оренди земельної ділянки та просить утриматися від використання земельної ділянки (а.с.26, 27).

Після закінчення договору оренди, а саме 10.04.2021 року позивачка надіслала відповідачу лист-повідомлення про те, що заперечує проти поновлення договору оренди, строк дії договору закінчився та договір є припиненим у зв`язку із закінченням 08.04.2021 року строку, на який його було укладено (а.с.28). Вказаний лист-повідомлення був вручений відповідачу 14.04.2021 року (а.с.29).

Своїм листом на адресу позивачки від 14.04.2021 року відповідач повідомив, що у зв`язку з її небажанням продовжувати дію договору оренди пропонує їй з`явитися для складання і підписання акту прийому-передачі земельної ділянки особисто 20.04.2021 року об 11-40 год. до приймальні директора СТОВ за адресою АДРЕСА_1 (а.с.30).

07.05.2021 року позивачка в черговий раз направила лист-повідомлення до СТОВ "Заповіт Ілліча" про заперечення проти поновлення договору оренди, з проектом акту прийому-передачі земельної ділянки, який вручений відповідачу 12.05.2021 року (а.с.31-33).

До відзиву на апеляційну скаргу представником позивачки долучені матеріали, які, на його думку, підтверджують наявність спору щодо земельної ділянки позивачки, а саме матеріали за зверненням ОСОБА_2 (а.с.100), депутата Скадовської міської ради Соценка Віталія Івановича (а.с.94-96), а також ОСОБА_3 (97-99).

З висновку поліції від 13.05.2021 року на звернення ОСОБА_2 , яка не є стороною у даній справі, від 30.04.2021 року, встановлено, що станом на 01.05.2021 року ОСОБА_4 (по суті відповідач) не повертає заявниці належну їй спірну земельну ділянку площею 2,85 га, строк оренди якої закінчився. Він пропонував позивачці підписати акт прийому-передачі землі з включенням до нього умови про штрафні санкції в 50 000 грн на власника землі за укладення протягом 5 років іншого договору оренди з новим орендарем, на що вона відмовилася. Відповідач вважає договір оренди продовженим і без рішення суду не має наміру повертати земельну ділянку (а.с.100-101).

Колегія суддів не може прийняти до уваги вказаний висновок, оскільки він стосується особи, яка не є учасником справи ОСОБА_2 , щодо іншого договору оренди, а саме договору №98, а не №97, орендодавцем за яким є позивачка у справі ОСОБА_1 .

Матеріали за зверненням депутата Скадовської міської ради Соценка Віталія Івановича від 12.05.2021 року (а.с.94-99) містять пояснення директора СТОВ "Заповіт Ілліча" ОСОБА_3 (а.с.97-99) та висновок органу поліції від 14.05.2021 року. У своєму зверненні ОСОБА_5 вказує, що ОСОБА_4 не повертає земельні ділянки деяким власникам земельних паїв (35 осіб), у тому числі спірну земельну ділянку позивачці, не зважаючи на закінчення строку договорів оренди.

Заперечуючи проти відзиву на апеляційну скаргу, представник СТОВ «Заповіт Ілліча» надав суду матеріали за зверненням ОСОБА_3 від 31.05.2021 року (120-123; 126-127), які містять його пояснення, рапорт працівника поліції та висновок органу поліції від 08.06.2021 року. У своєму зверненні ОСОБА_3 вказує, що з 26.05.2021 року ОСОБА_6 здійснює обробку земельних ділянок на околиці с. Улянівка, які він орендує, а саме, на території земельних ділянок працюють трактористи (а.с.120-121).

Перевіркою, яка здійснена працівником поліції встановлено, що 15.05.2021 року орендодавці (35 осіб), у тому числі позивачка ОСОБА_1 , уклали договори з ФГ "Соценко" щодо обробки їхніх земельних ділянок. 31.05.2021 року ОСОБА_3 хотів обробляти вищевказані земельні ділянки, але виявив, що на їх території працюють трактористи від ФГ "Соценко».

У своєму рапорті від 08.06.2021 року ДОП СП Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області капітан поліції Токар Олександр зазначив, що ОСОБА_5 вказав, що ОСОБА_4 не є власником зазначених ним в заяві земель, а трактори ФГ "Соценко" працюють на спірних землях відповідно до договорів з їх власниками (а.с.139).

На вказане звернення ОСОБА_3 дано відповідь органу поліції, в якій зазначено, що власники земельних ділянок уклали договори з ФГ "Соценко" щодо здійснення обробки належних їм земельних ділянок. Отже має місце цивільно-правовий спір. Йому було рекомендовано звернутися до суду (а.с.140).

При апеляційному розгляді справи сторона позивачки наполягала на задоволенні позовних вимог, зазначивши, що договір закінчений, але земельна ділянка не повернута документально, оскільки не підписано акт прийому-передачі земельної ділянки, офіційно до державного реєстратора позивачка не зверталась.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивачки надав висновок реєстратора з приводу звернення особи, яка не є стороною у справі ОСОБА_2 (а.с.143), а тому він не може бути врахований як доказ у справі, що переглядається.

Представник відповідача вказав, що відповідач не може повернути земельну ділянку, так як вона вже знаходиться у позивачки, оскільки договір оренди між сторонами не продовжений. Що саме вирощувалось на цій конкретній земельній ділянці стверджувати не може, але якщо навіть припустити, що на ній до кінця червня 2021 року були озима зернова культура, то і при цьому господарством не створювались перешкоди позивачці у збиранні вирощеного господарством врожаю.

Представник позивачки не спростовує той факт, що з липня 2021 року відповідач спірну земельну ділянку вже не використовує.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст.3 ЦК України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (далі - землекористувач).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Частиною 1 ст.792 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до ч.1 ст.78 ЗК України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

За ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 90 ЗК України визначено, що власники земельних ділянок мають право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків (ст.152 ЗК України).

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.31 вказаного Закону договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено.

У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця (ч.1 ст.34 вказаного Закону).

За положеннями ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права на земельну ділянку, похідні від права власності, що припиняються після завершення строку дії відповідного договору, містяться в Державному реєстрі прав з дня державної реєстрації набуття речового права до дня закінчення строку дії договору, що обраховується відповідно до Цивільного кодексу України. Після закінчення строку дії договору державна реєстрація речового права припиняється за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав (абзац 2 частини 1); відомості про речові права на земельну ділянку, похідні від права власності, що набуваються на підставі договору за умови його поновлення, містяться в Державному реєстрі прав з дня державної реєстрації набуття речового права (абзац 3 частини 1); у разі подання стороною договору заяви про виключення з Державного реєстру прав відомостей про поновлення договору державний реєстратор виключає такі відомості з Державного реєстру прав і після закінчення строку дії договору державна реєстрація речового права, похідного від права власності, припиняється за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав (абзац 4 частини 1); у разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру прав відомостей про поновлення договору до закінчення строку дії договору, за умови його поновлення після закінчення строку дії договору, державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав (абзац 5 частини 1); заява про державну реєстрацію припинення речового права на земельну ділянку, похідного від права власності, незалежно від наявності чи відсутності відомостей про поновлення договору може бути подана в будь-який час до припинення такого права (абзац 6 частини 1).

Щодо позовної вимоги про визнання припиненим з 08 квітня 2021 року договору оренди землі від 20.01.2010 року, апеляційний суд виходить з наступного.

У справі встановлено, що 25.06.2020р., 29.09.2020р., 10.03.2021р., 10.04.2021р. та 07.05.2021р. позивачка направляла відповідачу листи-повідомлення, у яких повідомляла, що не бажає продовжувати термін дії договору оренди. Такі листи є достатнім підтвердженням відмови орендодавця від подальшої пролонгації відповідного договору на новий строк і виключають, на, що звернув увагу суд першої інстанції, застосування "мовчазної згоди" чи продовження орендних правовідносин.

Положеннями статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 вказаної статті передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів. Серед іншого, вказана норма містить вказівку, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст.31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Задоволення позовної вимоги про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки в силу положень ч.2 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації права оренди.

У цій справі спосіб захисту міг би бути ефективним за наявності порушень прав позивачки під час діючого договору оренди. Але в силу ст.31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди є припиненим через закінчення строку, на який його було укладено. На це також вказує відповідач. Тобто не може бути за рішенням суду припинено договір оренди землі, строк дії якого вже закінчений.

Апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на хибному тлумаченні законодавства, посилання позивачки на те, що відсутність підписаного акту прийому-передачі земельної ділянки унеможливлює виключення з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право оренди відповідача на вказану належну їй земельну ділянку. Позивачкою не надано доказів на підтвердження необхідності для неї звернення до реєстратора з таким питанням, оскільки відповідно до абз.2 ч.1 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про право оренди, що припиняється після завершення строку дії відповідного договору, містяться в Державному реєстрі прав з дня державної реєстрації набуття речового права до дня закінчення строку дії договору, що обраховується відповідно до ЦК України. Після закінчення строку дії договору державна реєстрація права оренди припиняється за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав. Тобто, за відсутності поновлення договору оренди між сторонами, що має місце у цій справі за встановленими обставинами, відомості про право оренди відповідача на підставі укладеного між сторонами договору оренди землі №97 від 20.01.2010 року містяться в Державному реєстрі прав до дня закінчення строку дії договору, а після закінчення строку дії договору оренди державна реєстрація права оренди припиняється.

Таким чином позивачкою не доведено порушення її прав, відтак відсутні підстави для визнання договору оренди землі припиненим.

Позовні вимоги, щодо зобов`язання відповідача повернути позивачці належну їй на праві власності земельну ділянку, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.

Так, у справі встановлено, що дійсно, після припинення договору оренди землі (08.04.2021 року) протягом певного часу відповідач, посилаючись на положення договору оренди землі, вважав, що договір оренди має бути поновленим, а тому він має право на користування спірною земельною ділянкою. Про це він зазначав у своїх поясненнях відповідно до матеріалів перевірок, проведених органами поліції за його зверненням та за зверненнями депутата Скадовської міської ради ОСОБА_5 від 12.05.2021 року та самої позивачки. Вважаючи так, хоча і помилково, відповідач утримував у себе спірну земельну ділянку. Такий стан речей тривав до середини травня 2021 року.

Однак, належними доказами підтверджено факт того, що до ухвалення оскаржуваного рішення від 22.07.2021 року фактичним володільцем і користувачем спірної земельної ділянки стала позивачка, яка 15.05.2021 року разом з іншими орендодавцями уклала договір з ФГ "Соценко" щодо обробки спірної земельної ділянки і на підставі вказаного договору 31.05.2021 року ФГ "Соценко" став обробляти спірну земельну ділянку. Цей факт не заперечує і сторона позивачки, яка зазначила, що договір оренди закінчений, але земельна ділянка не повернута документально, оскільки не підписано акт прийому-передачі земельної ділянки.

Аналіз обставин, якими позивачка обґрунтовує свою вказану вимогу, свідчить про те, що позиція сторони позивача по суті зводиться до того, що не має значення те, хто фактично володіє та користується спірною земельною ділянкою, натомість має значення те, що відповідач відмовляється передати їй спірну земельну ділянку за письмовим актом прийому-передачі, тобто по суті відмовляється підписати такий акт, а його відсутність унеможливлює виключення з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право оренди відповідача на вказану належну їй земельну ділянку. Про це йдеться у позові та відзиві на апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковою таку позицію позивачки, оскільки вона ґрунтується на хибному тлумаченні законодавства.

Договір оренди землі прямо не передбачає повернення спірної земельної ділянки за актом прийому-передачі. Отже фактично нічого не перешкоджає позивачці укласти договір оренди своєї земельної ділянки, яку вона повернула, передавши її у користування іншому орендареві.

Відсутність акту прийому-передачі спірної земельної ділянки, за встановлених обставин, жодним чином не порушує прав позивачки на володіння та користування своєю земельною ділянкою. Це, зокрема, підтверджується й сталою судовою практикою у справах за позовами про захист прав орендаря шляхом визнання недійсними нових договорів оренди при дотримання переважного права, в яких (тобто, справах) зазначені нові договори оренди були укладені та зареєстровані за відсутності актів прийому-передачі.

Частина 1 ст.15 ЦК України не передбачає такого способу захисту прав, як повернення земельної ділянки за актом прийому-передачі. Такий спосіб захисту порушеного права не є ефективним, до підпису акту не можна примусити. Вимога про зобов`язання підписати акт не може бути предметом позову, оскільки такий акт, за його наявності, є доказом підтвердження наявності чи відсутності юридичних фактів, які мають значення для правильного вирішення спору, однак не є матеріально-правовою чи немайновою вимогою позивача, на підставі якої суд приймає рішення.

Позивачка посилається на те, що відсутність підписаного акту прийому-передачі земельної ділянки унеможливлює виключення з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право оренди відповідача на вказану належну їй земельну ділянку. Разом з тим, нею не надано доказів звернення до реєстратора з цього приводу, як не надано взагалі доказів на підтвердження необхідності для неї звернення до реєстратора з таким питанням, оскільки, як вже зазначалось, відповідно до абз.2 ч.1 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про право оренди, що припиняється після завершення строку дії відповідного договору, містяться в Державному реєстрі прав з дня державної реєстрації набуття речового права до дня закінчення строку дії договору, що обраховується відповідно до ЦК України. Після закінчення строку дії договору державна реєстрація права оренди припиняється за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав. Тобто, за відсутності поновлення договору оренди між сторонами, що має місце у цій справі, відомості про право оренди відповідача на підставі укладеного між сторонами договору оренди землі №97 від 20.01.2010 року містяться в Державному реєстрі прав до дня закінчення строку дії договору, а після закінчення строку дії договору оренди державна реєстрація права оренди припиняється.

Крім того, встановивши, що з травня 2021 року позивачка фактично володіє та користується спірною земельною ділянкою, суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про витребування вказаної земельної ділянки від відповідача, який вказаною земельною ділянкою не володіє та не користується.

При цьому, як вважає суд апеляційної інстанції, не має жодного правового значення те, що відповідач пропонував позивачці підписати акт прийому-передачі землі з включенням до нього умови, зокрема, про штрафні санкції в 50 000 грн. на власника землі за укладення протягом 5 років іншого договору оренди з новим орендарем, адже, як встановлено, відповідач мав бажання продовжити договір оренди, використовував для цього певні заходи, у тому числі пропонуючи позивачці підписати вказаний акт, що містив не передбачені законодавством умови.

Доводи позивача відносно ненадання судом оцінки листам відповідача від 03.09.2020 року та 14.04.2021 року, за яким він не заперечує факт припинення строку дії договору, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки з останніх вбачається, що відповідач використовував своє право на подальше користування земельною ділянкою та внаслідок небажання продовжувати дію договору оренди з боку позивачки, запропонував їй підписати акт приймання-передачі земельної ділянки. До того ж, така позиція відповідача не вплинула на подальше користування позивачкою земельною ділянкою, а саме передачу її в оренду ФГ "Соценко".

Також, виходячи зі змісту ст.141 ЦПК України в разі відмови в задоволенні позовних вимог, не підлягають задоволенню вимоги щодо понесених позивачкою витрат на правову допомогу та по сплаті судового збору.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції належним чином не з`ясував усіх обставин справи та дійшов помилкового висновку про задоволення позову, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції, на підставі п.2 ч.1 ст.374, п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, слід скасувати й ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст.141, 367, п.2 ч.1 ст.374, п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Заповіт Ілліча" задовольнити.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 22 липня 2021 року скасувати й ухвалити нове рішення.

У позові ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Заповіт Ілліча" про визнання припиненим договору оренди землі та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.М. Полікарпова

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ П.Я. Ігнатенко

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2021 року

Суддя О.М. Полікарпова