Справа № 336/2131/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Жупановой І.Б.,

при секретарі Палубінської К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа Нововасилівська селищна рада про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, подану в порядку окремого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

В своїй заяві заявник зазначила, що їй належать Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №056567 від 14 грудня 2001р. та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 079498 від 21 вересня 2004р., в яких її прізвище та ім`я по батькові записано з помилкою, а саме: ОСОБА_2 .

Після втрати свідоцтва про шлюб, заявник отримала його повторно, з правильним прізвищем та іменем по батькові та помітила помилку в написанні її прізвища та імені по батькові в паспорті громадянина України зразку 1994-го року серії СВ № 512353 від 01.06.2002 року, виданого Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області на ім`я ОСОБА_2 . З повторно виданим свідоцтвом про шлюб заявник звернулась до УДМС України в Запорізькій області, де було оформлено паспорт громадянина України в формі картки № НОМЕР_1 від 12.03.2020 року на ім`я ОСОБА_1 , замість паспорта громадянина України зразку 1994-го року серії НОМЕР_2 від 01.06.2002 року, виданого Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області на ім`я ОСОБА_2 .

Для подальшого розпорядження своїми земельними ділянками заявнику необхідно встановити, що вищевказані Державні акти на землю дійсно належать їй, адже її прізвище та ім`я по батькові в них і в паспорті різняться.

На підставі викладеного заявник просить встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №056567 від 14 грудня 2001р., виданого на ім`я ОСОБА_2 , щодо права власності на земельну ділянку кадастровий номер - :02:003:0053 площею 15,1 Га та встановити факт належності їй Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 079498 від 21 вересня 2004р., виданого на ім`я ОСОБА_2 , щодо права власності на земельну ділянку кадастровий номер - :02:003:0027 площею 7,44 Га.

В судове засідання заявник не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Заінтересована особа - Нововасилівська селищна рада в судове засідання не з`явилася, надали заяву про розгляд справи без їх участі,вимоги підтримують в повному обсязі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши надані у сукупності письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою, законною та підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи.

Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності з п. 6 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно з Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Судом встановлено, що у заявника ОСОБА_1 є паспорт громадянина України, у якому написання її прізвища, ім`я та по батькові значиться як « ОСОБА_1 ».

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №056567 від 14 грудня 2001р., щодо права власності на земельну ділянку кадастровий номер - :02:003:0053 площею 15,1 Га, видане на ім`я « ОСОБА_2 ».

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 079498 від 21 вересня 2004р., щодо права власності на земельну ділянку кадастровий номер - :02:003:0027 площею 7,44 Га, видане на ім`я « ОСОБА_2 ».

У даному випадку через наявну помилку у правовстановлюючому документі, може обмежуватися право заявника на володіння майном.

Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Також згідно з п. 12 вищевказаної Постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до листа УДМС України в Запорізькій області №2316-2041/2316.2-20 від 13.10.2020р., вказано, що було замінено паспорт громадянина України зразку 1994-го року серії НОМЕР_2 від 01.06.2002 року, виданого Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області на ім`я ОСОБА_2 на паспорт громадянина України в формі картки № НОМЕР_1 від 12.03.2020 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 05 вересня 2020р..

З урахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки підтверджується матеріалами справи та не спростована зацікавленими особами.

Надані заявником докази підтверджують належність їй Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №056567 від 14 грудня 2001р., виданого на ім`я ОСОБА_2 , щодо права власності на земельну ділянку кадастровий номер - :02:003:0053 площею 15,1 Га та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 079498 від 21 вересня 2004р., виданого на ім`я ОСОБА_2 , щодо права власності на земельну ділянку кадастровий номер - :02:003:0027 площею 7,44 Га.

Виходячи з викладеного, оцінивши докази з врахуванням вищенаведених обставин у їх сукупності, суд вважає заявлені заявником вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. 263-265, 273, 293-294, 315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа Нововасилівська селищна рада про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, подану в порядку окремого провадження - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №056567 від 14 грудня 2001р., виданого на ім`я ОСОБА_2 , щодо права власності на земельну ділянку кадастровий номер - :02:003:0053 площею 15,1 Га.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 079498 від 21 вересня 2004р., виданого на ім`я ОСОБА_2 , щодо права власності на земельну ділянку кадастровий номер - :02:003:0027 площею 7, 44 Га.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: І.Б. Жупанова