Провадження № 2-з/752/464/21
У Х В А Л А

Іменем України

12 травня 2021 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Слободянюк А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, -

в с т а н о в и в :

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшла вищевказана заява.

У даній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що 11.04.2021 року оформила заявку на отримання кредиту на офіційному веб-сайті відповідача МФО «VeroCash», що належить відповідачу ТОВ «Флексібл Файненшл Солюшнз» та отримала кредит в розмірі 5000,00 грн. Зобов`язання перед відповідачем були виконані в повному обсязі. Проте, через деякий час заявнику почали надходити повідомлення про нібито невиконані зобов`язання перед відповідачем. ОСОБА_1 направила запит до відповідача з проханням надати кредитний договір та інформацію щодо заборгованості та заяву про досудове врегулювання. Відповідач не надав відповідь у встановлений законом строк. Оскільки заявник від відповідача не отримував оригінал кредитного договору просить забезпечити докази шляхом витребування у відповідача оригінал електронного доказу (інформацію в електронній (цифровій формі), який підтверджує укладання кредитного договору між ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «Флексібл Файненшл Солюшнз», а саме: кредитний договір, укладений в електронній формі, та графік розрахунків, що є невід`ємною частиною договору в електронному вигляді.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає за необхідне повернути її заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Форма та зміст заяви про забезпечення доказів мають відповідати вимогам ст. 117 ЦПК України.

Так, зокрема пунктом 4 частини першої статті 117 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення доказів зазначаються докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні.

Разом з тим, як вбачається із змісту заяви про забезпечення доказів, в ній не міститься належного та достатнього обґрунтування обставин, для доказування яких вони необхідні, оскільки заявником не зазначено, із якими вимогами буде звертатись заявник з позовною заявою до суду, як того вимагають положення ч.5 ст.116 ЦПК України.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається повне найменування іншої сторони, якщо вона відмова заявнику, відомості, що ідентифікують її місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України. Проте, зазначена інформація заявником вказана в заяві не була, що також є порушенням вимог цивільного процесуального законодавства.

Згідно з ч.4 ст.116 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що подана заява про забезпечення доказів не відповідає вимогам ст. 117 ЦПК України, то така заява за правилами ч. 4 ст. 117 ЦПК України підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 116, 117 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви до суду - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В.Слободянюк