Справа № 766/8224/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Романенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в м.Херсоні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

АТ «Укрсоцбанк» 10.05.2017 року направив до суду вищевказаний позов. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 21.07.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №Ф080960П, згідно якого відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. У порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 12.04.2017 року має прострочену заборгованість: за кредитом 11660,00 дол.США; за відсотками 9364,04 дол.США. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором №Ф080960П від 21.07.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір №Ф080935П-137 від 23.07.2008 року, відповідно до якого остання передала позивачу в іпотеку майно, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , іпотечна вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 316958,00 грн, що за офіційним курсом встановленим Національним банком України на день підписання договору 484 грн за 100 дол.США еквівалентно 65487,19 дол.США. На виконання умов кредитного договору та іпотечного договору відповідачу було направлено вимогу, а саме повідомлення про усунення порушень, але вимога не виконана. У зв`язку з цим позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №Ф080960П від 21.07.2008 року, заборгованість 21024,04 дол.США, а саме: за кредитом - 11660,00 дол.США; за відсотками - 9364,04 дол.США, на користь АТ «Укрсоцбанк» шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленого на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеного на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 8438,02 грн.

Ухвалою суду від 17.05.2017 року відкрито провадження у справі.

07.11.2017 року позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої уточнив п.1 позовних вимог за позовною завою про звернення стягнення на предмет іпотеки та просив в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем за договором кредиту №Ф080960П від 21.07.2008 року станом на 29.08.2017 року в сумі 21024,04 дол.США, а саме: за кредитом - 11660,00 дол.США; за відсотками - 9364,04 дол.США, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною 755609,00 грн, встановленого згідно звіту СОД від 29.08.2017 року №ВА 170829-003, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеного на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2018 року зазначена цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І.

Ухвалою суду від 13.09.2018 року прийнято до провадження вказану справу та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.

18.12.2018 року представник відповідача надав до суду письмові пояснення щодо застосування наслідків спливу строків позовної давності та заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності. Відповідно до письмових пояснень зазначив, згідно п.1.1.1. договору кредиту №Ф080960П від 21.07.2008 року, відповідачу було видано грошові кошти в сумі 14 000,00 доларів США зі сплатою 14 відсотків річних та з визначеним графіком зниження максимального ліміту заборгованості щомісячно до 10 числа сплата 78 доларів США, з кінцевим терміном погашення заборгованості 20 липня 2023 року. Згідно п.3.3.8. Договору кредиту №Ф080960П від 21.07.2008 року, відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання. Останній платіж за кредитом відповідач здійснював 10.02.2011 року, та починаючи з 10.03.2011 року оплати не здійснював. У відповідності до п.4.4. Договору кредиту №Ф080960П від 21.07.2008 року, у разі невиконання (неналежного виконання) відповідачем обов`язків, визначених п. 3.3.8. цього договору, протягом більше 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, відповідач зобов`язаний протягом одного дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані санкції (штраф, пеню). З порушеннями від 10.03.2011 року (неналежне виконання зобов`язання - несплата чергового щомісячного платежу за тілом кредиту) відповідачем зобов`язань за договором, позивач, у відповідності до вимог п.4.4. цього договору (за наслідком спливу 90 календарних днів), надав відповідачу вимогу про усунення порушення за договором кредиту від 23.06.2011 року із зазначенням необхідності сплатити заборгованість в 30 денний строк, а також зазначено «...строк користування кредитом вважається таким, що закінчився. Згідно з вимогами договору, Ви зобов`язані погасити кредит у повному обсязі, сплатити відсотки». Враховуючи зазначене, позивач на власний розсуд, змінив умови зобов`язання щодо строку дії договору кредиту та виконання зобов`язання за цим договором з 20 липня 2023 року на 10 червня 2011 року (90 від неналежного виконання зобов`язань). Після 10 червня 2011 року, право позивача нараховувати передбачені договором кредиту проценти за кредитом припиняється, тобто з 10 червня 2011 року позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків. У зв`язку з вищевикладеним позивач від 10 червня 2011 року не має право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Остання сплата відповідачем боргу за тілом кредиту здійснювалась 10.02.2011 року в сумі 156,00 доларів США, в свого чергу, загальний трирічний строк позовної давності, передбачений ст.257 ЦК України, почав свій перебіг з 10 червня 2011 року та, відповідно, сплив 10 червня 2014 року, а позивач звернувся до суду 07.11.2017 року із позовними вимогами за тілом кредиту за межами загального трирічного строку позовної давності, тому дана позовна вимога не підлягає задоволенню (стягненню). Розмір нарахованих відсотків (9364.04 доларів США) за розрахунком заборгованості за договором, оскільки позивач нараховував відповідачу відсотки поза межами строку дії договору. Остання сплата відсотків нарахованих за договором у період до 10.06.2011 року, здійснювалась відповідачем 14.03.2017 року в сумі 8.00 доларів США, тобто з перериванням строків позовної давності. Розрахунок нарахованих Позивачем відсотків у період з 21.07.2008 року по 10.06.2011 року складає 4975,89 доларів США, а розмір сплачених відповідачем відсотків у період з 21.07.2008 року по 14.03.2017 року складає 5278,40 доларів США.За вищевказаним розрахунком відповідача, розмір правомірно нарахованих відсотків (в межах строку - 10.06.2011 року - дії договору кредиту) є меншим від фактично сплачених відповідачем відсотків на 302.51 доларів США, що свідчить про сплату відповідачем у повному обсязі правомірно нарахованих відсотків, а тому позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відсотків є безпідставними.

Представник відповідача в заяві про застосування наслідків спливу строків позовної давності зазначив, що згідно розрахунку заборгованості, що додано до позову, остання сплата відповідачем боргу за тілом кредиту здійснювалось 22.10.2010 року в сумі 2.21 долари США. У зв`язку з порушенням у 2010 році відповідачем основного зобов`язання, позивач, з відповідності до вимог п.3.2.3.; п. 3.3.14. та п.4.4. основного зобов`язання, надав Відповідачу вимогу про усунення порушення за договором кредиту від 23.06.2011 року за вих. № 13.1.8 19/96-1195 із зазначенням необхідності сплатити заборгованість в 30 денний строк. З Вимоги про усунення порушення за договором кредиту можна дійти висновку, що 23.07.2011 року достроково настав строк виконання відповідачем заборгованості за кредитом, відсотками, комісіями та пенею за основним зобов`язанням, а ПАТ «Укрсоцбанк» пропустив строк позовної давності для звернення за захистом своїх прав та інтересів у 2017 році, оскільки строк виконання основного зобов`язання було змінено в силу застосування п.3.2.3. та п.3.3.14., а саме невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за основним зобов`язанням. За наслідком чого у позивача виникло право щодо захисту своїх порушених прав з 23.07.2011 року (після 30 календарних днів від дня вручення відповідачу письмової вимоги про дострокове виконання зобов`язання), однак позивач звернувся за захистом свого права через 6 років - 07.11.2017 року (дата уточнення позовних вимог), тобто зі спливом трирічного строку позовної давності. Просив у відповідності до ч.5 ст.261 ЦК України, застосувати наслідки спливу строків позовної давності, в порядку ст.267 ЦК України, до зобов`язань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф080960П від 23.07.2008 року, а в силу ст.266 ЦК України й до зобов`язань за іпотечним договором, за наслідком чого відмовити ПАТ «Укрсоцбанк» в задоволенні позовної заяви.

Ухвалою суду від 18.12.2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 23.04.2019 року витребувано докази по справі.

Ухвалою суду від 08.04.2020 року замінено позивача АТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа-Банк».

Ухвалою суду від 16.02.2021 року витребувано докази по справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зазначав, що строк позовної давності позивачем не пропущено.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили позовні вимоги залишити без задоволення, вирішити питання щодо розподілу судових витрат, документи щодо обсягу та детального розрахунку загальних витрат, які відповідач поніс під час розгляду судом справи в якості витрат на правову допомогу будуть надані у п`ятиденний термін після прийняття рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 21.07.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №Ф080960П, згідно якого відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту.

Відповідно до пункту 1.1.1 вищезгаданого кредитного договору визначений порядок погашення кредиту шляхом виплати окремими частинами, починаючи з серпня 2008 року по липень 2023 року включно.

Пунктом 3.2.3 Кредитного договору передбачено право кредитора вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати комісій та можливих штрафних санкцій у разі, зокрема затримання позичальником сплати кредиту (частини кредиту) та/або процентів щонайменше на 30 календарних днів.

Пунктами 3.3.7-3.3.8 Кредитного договору передбачено обов`язок позичальника сплачувати проценти за використання Кредиту в порядку, визначеному п.п. 1.1, 2.4, 2.10 цього договору та комісії в розмірах та в порядку, передбачених цим договором. Своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1, 2.4 цього договору.

Пунктом 3.3.14 Кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з дати одержання письмового повідомлення кредитора достроково повернути в повному обсязі кредит, нараховані проценти, комісії, а також можливі штрафні санкції (пеню, штраф) у випадках, визначених пунктами 2.7.3, 3.2.3 та 5.4 цього договору.

У відповідності до п.4.4. Кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) відповідачем обов`язків, визначених п. 3.3.8. цього договору, протягом більше 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, відповідач зобов`язаний протягом одного дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані санкції (штраф, пеню).

Пунктом 6.1-6.2 Кредитного договору всі спори та непорозумінні, які можуть виникнути у зв`язку з укладанням та виконанням положень цього договору вирішуються шляхом переговорів між сторонами на рівні їх уповноважених представників. У випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів сторони, керуючись ст. 5 ЗУ «Про третейські суди», домовились про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцевим В.М. Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, або суддею Мороз О.А., або ОСОБА_2 у порядку черговості, або іншими суддями вказаного третейського суду відповідно до чинного Регламенту його діяльності.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором №Ф080960П від 21.07.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір №Ф080935П-137 від 23.07.2008 року, відповідно до якого остання передала позивачу в іпотеку майно, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , іпотечна вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 316958,00 грн, що за офіційним курсом встановленим Національним банком України на день підписання договору 484 грн за 100 дол.США еквівалентно 65487,19 дол.США.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі.

Відповідач зобов`язання за кредитним договором щодо погашення кредиту не виконав.

На виконання умов кредитного договору відповідачу направлено вимогу про усунення порушення за договором кредиту від 23.06.2011 року за вих. № 13.1.8 19/96-1195 із зазначенням необхідності сплатити прострочену заборгованість в 30 денний строк станом на 23.06.2011 року, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом 390,00 дол.США; простроченої заборгованості за відсотками 636,18 дол.США, яка залишилася відповідачем без задоволення.

У порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 12.04.2017 року має прострочену заборгованість:

- за кредитом 11660,00 дол.США;

- за відсотками 9364,04 дол.США.

На виконання умов кредитного договору та іпотечного договору відповідачу було направлено вимогу від 19.04.2017 року за вих.№77874 про усунення порушень за договорами, а саме сплатити у 30 денний строк заборгованість за кредитом у розмірі 25401,79 дол.США, з яких: за кредитом 11660,00 дол.США; по відсотках 9364,04 дол.США; по пені за несвоєчасне повернення кредиту 1676,30 дол.США; по пені за несвоєчасне повернення відсотків 2701,45 дол.США. Також, додатково зазначено, що у разі невиконання цієї вимоги, банк розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки (двокімнатна квартира АДРЕСА_1 ) відповідно до Закону України «Про іпотеку», шляхом подачі до суду позову про звернення стягнення на предмет іпотеки чи чинення виконавчого напису.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними обставинами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

Отже, за змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Згідно з частиною першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

У статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

У справі умовами кредитного договору від 21.07.2008 передбачено дату остаточного повернення кредиту 20.07.2023 року.

Визначення правової природи письмової вимоги кредитора до боржника, та відповідно правових наслідків її надіслання залежить від змісту такої вимоги.

Якщо вимога за своїм змістом є нагадуванням чи інформуванням про існування заборгованості, а також містить прохання про погашення поточної заборгованості, то така вимога є досудовою претензією.

Якщо письмове звернення кредитора до боржника містить вимогу про дострокове повернення усієї суми заборгованості як простроченої, так і поточної, то таке звернення є вимогою про дострокове повернення кредиту, наслідком надіслання якої є зміна строку виконання основного зобов`язання у відповідності до частини другої статті 1050 ЦК України.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 березня 2019 року в справі № 203/4947/15-ц (провадження № 61-13944св18).

Оскільки у вимозі від 23.06.2011 року за вих. № 13.1.8 19/96-1195 ПАТ «Укрсоцбанк» повідомляло відповідача про наявність поточної заборгованості станом на 23.06.2011 року, у разі несплати якої банк змушений буде вживати заходів з примусового дострокового стягнення всієї суми кредиту у судовому порядку, зазначене звернення не є вимогою про дострокове повернення кредиту, наслідком якої є зміна строку дії договору.

Законодавець не визначив імперативного правила щодо умов та підстав настання строку виконання основного зобов`язання у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником обов`язку з повернення кредиту, процентів у певні строки та у визначеному кредитним договором розміром. Як правило, такі умови визначаються сторонами у договорі.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуваннями вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 628 ЦК України та статті 629 ЦК України закріплено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 15 червня 2020 року в справі № 138/240/16-ц (провадження № 61-14987св19) міститься висновок про те, що «якщо сторони договору визнали безумовною підставою для зміни строку виконання основного зобов`язання саме виникнення у позичальника прострочення з погашення заборгованості, а не направлення банком письмового повідомлення позичальнику про припинення строку користування кредитом, то така зміна не залежить від волевиявлення однієї зі сторін та не надає банку право звернутися з вимогою про дострокове повернення всієї суми кредиту у порядку, визначеному частиною другою статті 1050 ЦК України».

Сторони кредитного договору від 21.07.2008 року в пункті 4.4. кредитного договору передбачили, що у разі невиконання (неналежного виконання) відповідачем обов`язків, визначених п. 3.3.8. цього договору, протягом більше 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, відповідач зобов`язаний протягом одного дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані санкції (штраф, пеню).

Сторони кредитних правовідносин врегулювали в кредитному договорі від 21.07.2008 року питання зміни строку виконання основного зобов`язання та визначили умови такої зміни.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, остання сплата за кредитом відповідачем здійснювалася 10.02.2011 року в сумі 156 дол.США, з 10.03.2011 року оплати не здійснювалися.

Згідно п.4.4 Кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) відповідачем обов`язків, визначених п. 3.3.8. цього договору, протягом більше 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, відповідач зобов`язаний протягом одного дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані санкції (штраф, пеню).

У позивача виникло право щодо захисту своїх порушених прав з 10.06.2011 року, а з позовом звернувся у 2017 році, тобто зі спливом трирічного строку позовної давності.

За таких підстав, заява відповідача про застосування позовної давності підлягає задоволенню.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, внаслідок спливу строку позовної давності на звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 77, 78, 81, 82, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: https://court.gov.ua/sud2125/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя С.І. Майдан