Справа № 496/4829/14-ц
Провадження № 2/496/91/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Дранікова С.М.

за участю секретаря - Старостіної А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справуза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з уточненим позовом, в якому просить суд визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Ѕ частку житлового будинку, загальною площею 108,2 кв. м., житловою площею 34,8 кв. м., підсобною площею 73,4 кв. м., що знаходиться в житловому будинку АДРЕСА_1 ; поділити 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право власності на ј частку житлового будинку загальною площею 108,2 кв. м., житловою площею 34,8 кв. м., підсобною площею 73,4 кв. м., що складається з житлової кімнати площею 9,0 кв. м., житлової кімнати площею 17,0 кв. м., житлової кімнати площею 8,80 кв. м., коридору площею 10,0 кв. м., кухні площею 15,5 кв. м., кладової площею 14,40 кв. м., кладової площею 20,70 кв. м., кладової площею 7,70 кв. м., кладової площею 7,1 кв. м., та знаходиться в будинку АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя право власності на ј частку житлового будинку загальною площею 108,2 кв. м., житловою площею 34,8 кв. м., підсобною площею 73,4 кв. м., що складається з житлової кімнати площею 9,0 кв. м., житлової кімнати площею 17,0 кв. м., житлової кімнати площею 8,80 кв. м., коридору площею 10,0 кв. м., кухні площею 15,5 кв. м., кладової площею 14,40 кв. м., кладової площею 20,70 кв. м., кладової площею 7,70 кв. м., кладової площею 7,1 кв. м., та знаходиться в будинку АДРЕСА_1 ; та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, в тому числі судові витрати на правову допомогу в сумі 1400 гривень. Свої вимоги представник позивача мотивує тим, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2 перебували в шлюбі з 06.11.1993 року до 06.10.2011 року. Розірвано шлюб рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 26.09.2011 року, яке набрало чинності 06.10.2011 року. За час перебування у шлюбі придбано майно, що належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності, а саме житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , за якою позивач був зареєстрований. Оформленням права власності на зазначений будинок займалася відповідач, документи на будинок позивачу не надавала. Згоди про добровільний поділ майна між позивачем та відповідачем не досягнуто. Відповідач забезпечена житлом за адресою: АДРЕСА_2 , в якому вона проживає, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом.

24.02.2015 року від відповідача на адресу суду надійшли заперечення на позову заяву, згідно яких вона вважає, доводи позивача такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, та позовні вимоги не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що в період шлюбу відповідачем було приватизовано спірний житловий будинок, що вбачається з свідоцтва про право власності № 16 від 11.04.2007 року, виданого на підставі рішення №32 від 19.03.2007 року виконкому Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області. На час виникнення спірних правовідносин, тобто правовідносин з приватизації відповідачем будинку АДРЕСА_2 та отримання свідоцтва про право власності на даний будинок, чинним законодавством передбачалося і передбачається з 13.06.2012 року, що майно, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, є його особистою власністю. Тому приватизований відповідачем спірний житловий будинок не є спільною сумісною власністю, придбаний подружжям у шлюбі, а є її особистою власністю, придбаною в рамках приватизації, який не підлягає розподілу між подружжям. Також відповідач вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій просив задовольнити уточнені позовні вимоги з урахуванням письмової промови в судових дебатах, згідно якої зазначає, що на підставі розпорядження № 1375 від 04.02.1997 року, Приватизаційним бюро Біляївської міської ради видано Свідоцтво про право власності на житло № 1375 від 11.02.1997 року на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Об`єкт на який отримано свідоцтво - квартира АДРЕСА_3 . Під час приватизації зазначеної квартири сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі. Позивач постійно проживав в зазначеній квартирі та був зареєстрований. Під час проживання в зазначеній квартирі, з метою поліпшення житлових умов родини та за рахунок бюджету сім`ї, квартира, що перебувала у спільній власності подружжя та їх неповнолітньої дитини була реконструйована з утворенням нового об`єкту - житлового будинку. Таким чином, сторона позивача наполягає, що за час перебування у шлюбі придбано майно, що належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності, а саме житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Окремо представник позивача звертає увагу на те, що незважаючи на посилання в рішенні №32 від 19.03.2007 року виконкому Мирненської сільради на свідоцтво про право власності на житло № 1375 від 11.02.1997 року (видане на підставі розпорядження №1375 від 04.02.1997 року приватизаційного бюро при Біляївській міській раді), зазначене рішення встановлює право власності на інший об`єкт, а саме:на житловий будинок, а не на квартиру;площею 108,2 кв. м. згідно технічного паспорту від 04.05.2006 року, а не 54.5 кв. м. Також рішення № 32 від 19.03.2007 року виконкому Мирненської сільради не є рішенням приватизаційного органу в сенсі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» і на відміну від розпорядження №1375 від 04.02.1997 року взагалі не має на нього посилання, тобто це рішення встановлює право власності в іншому, ніж приватизація, порядку. В попередніх судових засіданнях представник позивача також уточнені позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 26.09.2011 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено; шлюб між ОСОБА_1 , 1973 року народження , та ОСОБА_4 , 1975 року народження, зареєстрований 06 листопада 1993 року Мирненською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 31 розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 06.10.2011 року.

Згідно свідоцтва про право власності № 1375 від 11.02.1997 року, виданого Приватизаційним бюро Біляївської міської ради на підставі розпорядження №1375 від 04.02.1997року, квартира (приміщення квартири спільного населення одноквартирний будинок), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_2 - Ѕ частка; та ОСОБА_3 - Ѕ частка. Квартира (кімнати у квартирі спільного заселення будинок) приватизовані згідно з ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа 54,5 кв.м.

Рішенням Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області №32/2007 від 19.03.2007 року надано дозвіл батькам: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє від імені малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на відмову від права власності на нерухоме майно, а саме Ѕ частини квартири АДРЕСА_2, яка їй належить на підставі свідоцтва про право власності на житло № 1375 від 11.02.1997 року, видане приватизаційним бюро Біляївської міськради; видано свідоцтво на право власності на Ѕ частину житлового будинку №168 гр-нці ОСОБА_2 та Ѕ частину житлового будинку №168 малолітній ОСОБА_3 , який розташований по АДРЕСА_2 .

Як вбачається з свідоцтва про право власності № 16 від 11.04.2007 року, об`єкт в цілому, який розташований в АДРЕСА_2 належить Ѕ частина будинку - ОСОБА_2 та Ѕ частина будинку - ОСОБА_3 на праві приватної власності. Вказане свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області від 19.03.2007 року №32.

Право власності відповідача та третьої особи на спірний будинок також підтверджується витягом КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 27.04.2007 року.

Рішенням Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області №12-VII від 22.12.2015 року «Про внесення змін до рішення сесії від 20.11.2015 року №9-УІІ «Про перейменування вулиць в с. Мирне та АДРЕСА_5 .

Відповідно до статей 1-3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. До об`єктів приватизації належать, зокрема квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму. Приватизація здійснюється шляхом, зокрема безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

За змістом наведених правових норм власником приватизованого житла стає особа (особи), яка в установленому законом порядку взяла участь у його приватизації.

Законом України від 11 січня 2011 року № 2913-VІ «Про внесення змін до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя», який набрав чинності 08 лютого 2011 року, вказану правову норму було доповнено частиною п`ятою, згідно з якою об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації.

Законом України від 17 травня 2012 року № 4766-VІ «Про внесення змін до СК України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка», який набрав чинності з 13 червня 2012 року, частину п`яту статті 61 СК України було виключено. Натомість кодекс було доповнено, зокрема, пунктом 4 частини першої статті 57 СК України, згідно з яким житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», є особистою приватною власністю дружини, чоловіка.

Отже, з урахуванням наведених змін до СК України правовий режим приватизованого житла змінювався. При цьому лише у період часу з 08 лютого 2011 року до 12 червня 2012 року включно житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, визнавалося спільною сумісною власністю подружжя.

В інші періоди дії Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» таке житло переходило у власність лише того з подружжя, який брав участь у приватизації.

Аналогічний висновок по застосуванню норм Закону України «Про внесення зміни до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя» від 11 січня 2011 року зроблений в постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 1311/832/12-ц (провадження №61-6409св18), від 12 листопада 2018 року в справі № 753/6139/14-ц (провадження № 61-27342св18) і від 12 червня 2019 року в справі № 409/1959/15-ц (провадження № 61-14257св18).

Таким чином, за час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_2 набула у приватну власність Ѕ частину житлового будинку, яка є особистою власністю відповідача, оскільки була набута нею відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Як зазначалося вище, свідоцтво про право власності на Ѕ частину житлового будинку було видано відповідачу 11.04.2007 року і у встановленому законом порядку не визнавалося недійсним, тобто є чинним.

Посилання представника позивача на те, що спірна частина житлового будинку є спільною сумісною власністю сторін, є безпідставними та спростовуються наведеними вище обставинами справи, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 57, 60, 61 СК України, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. ст. 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 20.05.2021 року.

Суддя С.М. Драніков