ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 659/492/20 Головуючий в І інстанції: Цесельська О.С.
Номер провадження: №22-ц/819/1753/21 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Юськів І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Доготер Оксани Георгіївни, діючої від імені ОСОБА_1 , на рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 30 червня 2021 року, у складі судді Цесельської О.С., у справі за заявою адвоката Доготер Оксани Георгіївни, діючої від імені ОСОБА_1 , про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа: Нижньосірогозька селищна рада Херсонської області,

В С Т А Н О В И В :

09 липня 2020 року адвокат Доготер Оксана Георгіївна, діюча від імені ОСОБА_1 , звернувся до суду з вказаною заявою, зазначивши в якості заінтересованої особи Вільненську сільську раду Нижньосірогозького району Херсонської області, в якій просила:

--- встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , як між внучатим племінником та двоюрідною бабою;

--- встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утриманні своєї двоюрідної бабусі ОСОБА_2 , на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заяву обґрунтовано наступним.

Заявник є внучатим племінником померлої ОСОБА_2 . Заявник прийняв спадщину після її смерті, оскільки мешкав разом з нею та перебував на її утриманні.

Вона була власником домоволодіння по АДРЕСА_1 та власником земельної частки (паю), про що свідчить сертифікат серії ХС № 023450, зареєстрований 02.08.1996 року за № 450, та витяг з журналу реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай), що видаються КСП "Восток" Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району.

Заявник фактично прийняв спадщину після смерті померлої ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району № 353 від 22.03.2016 року.

На час смерті ОСОБА_2 діяв ЦК УРСР, який не передбачав права спадкування за внучатим племінником, а лише передбачалося право осіб, що перебували на утриманні спадкодавця, заявник змушений звернутися до суду із вказаною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Крім того, у зв`язку з тим, що прізвище заявника " ОСОБА_3 " відмінне від прізвища померлої двоюрідної бабусі " ОСОБА_4 ", є необхідним встановлення факту родинних відносин.

Встановлення вказаних фактів надасть можливість отримати свідоцтво про прийняття спадщини за законом на підставі ст.531 ЦК УРСР.

Ухвалою суду першої інстанції від 31.07.2020 року було відкрито провадження у справі за вказаною заявою (а.с.30).

Ухвалою суду від 12.01.2021 року було замінено заінтересовану особу із Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області на Нижньосірогозьку селищну раду Херсонської області (а.с.69).

Заінтересована особа Нижньосірогозька селищна рада Херсонської області в особі селищного голови надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності представника ради, у вирішенні справи по суті покладається на розсуд суду (а.с.80).

Рішенням Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 30 червня 2021 року у задоволенні заяви було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано належних доказів перебування його на утриманні ОСОБА_2 у зазначений у заяві період, в тому числі і у строк не менше одного року до смерті останньої (ст.531 ЦК УРСР), що давали б підстави встановити, що надані заявнику з боку ОСОБА_2 матеріальні засоби були основним і постійним джерелом її існування. При цьому покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не змогли підтвердити вказаного факту.

Також суд виходив з того, що з огляду на відсутність доказів також не підлягає задоволенню й вимога про встановлення родинних відносин між заявником та ОСОБА_2 , як між внучатим племінником та двоюрідною бабою. При цьому, суд вказав, що зазначення ступеня родинних відносин заявника в Погосподарських книгах як онука по відношенню до ОСОБА_2 не може бути єдиною та самостійною підставою для встановлення вказаних родинних відносин.

На вказане рішення адвокатом Доготер Оксаною Георгіївною, діючою від імені ОСОБА_1 , подана апеляційна скарга, в якій вона просить його скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. При цьому вона послалася на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема, зазначила, що суд залишив поза увагою ту обставину, що встановлення вказаних фактів є необхідним заявнику для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 , що зі свого боку підтверджується показами свідків, виписками з домової книги, довідках ради № 353 від 22.03.2016 року. Зокрема, встановлення факту родинних відносин між померлою та заявником необхідно останньому для підтвердження права на спадщину та належного її оформлення.

Справу вдруге було призначено до апеляційного розгляду на 02.11.2021 року о 15-15 годині, однак учасники справи, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися та про причини неявки суд не повідомили. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до витягу із паспорта заявника як громадянина України заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Н.Рогачинське Нижньосірогозького району Херсонської області. Йо зареєстроване місце проживання з 14.11.2016 року: АДРЕСА_2 (а.с.25).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 09.02.2000 року Вільненською сільською радою Нижньосірогозького району Херсонської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 68 років в с. Новорогачинське Нижньосірогозького району Херсонської області (а.с.9).

За інформацією приватного нотаріуса Нижньосірогозького районного нотаріального округу Пестрецова Володимира Володимировича № 795/01-16 від 29.10.2020 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не зверталися (а.с.54).

ОСОБА_2 , на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) від 09.07.1996 року, мала право на земельну частку (пай) розміром 17, 48 ум. кадастрових га як член КСП "Восток" с. Вільне Нижньосірогозького району Херсонської області, на землях зазначеного підприємства (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_2 заявник звернувся до Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району з заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо меж земельної ділянки площею 17,48 га. Відповідно письмової відповіді йому було відмовлено з посиланням на відсутність відповідних правових підстав (а.с.6).

Згідно з Погосподарською книгою № 5 Вільненської сільської ради (с. Новорогачинське) за 19962000 роки (оригінал якої був оглянутий судом першої інстанції), відповідно особового рахунка № НОМЕР_2 (аркуш книги 49), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вказано головою господарства, та яка померла, актовий запис № 2 від 09.02.2000 року. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вказано як племінницю голови господарства зазначено місце роботи і посаду робітник КСП "Восток"; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено як онука голови господарства, зазначено місце роботи і посаду робітник КСП "Восток" та є відмітка про такого, який зовсім вибув із господарства 22.03.1999 року в Запорізьку область Веселівський район с. Білорецьке (а.с.56).

Відповідно до довідки № 353 від 22.03.2016 року Вільненської сільської ради громадянка ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент смерті була зареєстрована та проживала у с. Новорогачинське Нижньосірогозького району Херсонської області. Разом з нею проживали та були зареєстровані на момент смерті та протягом 6 місяців після смерті: ОСОБА_7 племінниця; ОСОБА_1 внучатий племінник. Від імені спадкодавця у сільській раді заповіт не складався (а.с.8).

Згідно інформації, наданої 04.11.2020 року за № 02-33/136 Вільненською сільською радою на адресу суду першої інстанції, відповідно до по господарської книги № 05 особового рахунку № НОМЕР_2 останні 5 років до моменту смерті громадянки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а/з № 02 від 09.02.2000 року) разом з нею проживали: ОСОБА_7 племінниця, ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_1 син племінниці, ІНФОРМАЦІЯ_1 , знявся з реєстраційного обліку та вибув до Запорізької області, Веселівського району, с. Білорецьке 22.03.1999 року (а.с.55).

З метою уточнення інформації, викладеної у змісті довідок вих. 02-33/136 від 04.11.2020 року та вих. 353 від 22.03.2016 року, виданих Вільненською сільською радою, щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи розбіжності, судом першої інстанції направив запит на адресу Нижньосірогозької селищної ради Херсонської області щодо місця реєстрації заявника в с. Новорогачинське Нижньосірогозького району Херсонської області (а.с.76).

18.02.2021 року Нижньосірогозькою селищною радою Херсонської області надано відповідь за вих. № 394-02-01/0/21, відповідно до якої у довідці за вих. № 353 від 22.03.2016 року внесено недостовірні відомості. Зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був знятий з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку із вибуттям до нового місця проживання за адресою с. Білорецьке Веселівського району Запорізької області від 22.03.1999 року (а.с.79).

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду пояснили, що заявник мешкав разом з матір`ю та тіткою чи бабою ОСОБА_8 . Заявник не працював, сім`я тримала домашнє господарство (корову, курей, качок), баба ОСОБА_8 отримувала пенсію, за рахунок якої і проживали, в тому числі і заявник.

Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено розгляд судом справ про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Пунктом 1 постанови № 5 від 31.03.1995 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що смерть спадкодавця ОСОБА_2 наступила до 01.01.2004 року (08.02.2000 року), а отже, до даних правовідносин необхідно застосовувати норми ЦК УРСР.

Згідно ч.ч.1 і 2 ст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Норми ЦК УРСР не передбачали права спадкування за внучатим племінником, вони передбачали першу чергу спадкоємців за законом (стаття 529: діти, дружина і батьки (усиновителі) померлого, а також онуки і правнуки спадкодавця, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем) та другу чергу спадкоємців за законом (стаття 530: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері).

Відповідно до ст.531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Отже, стаття 531 ЦК УРСР не пов`язує наявність родинних відносин з можливістю спадкування осіб, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті.

Важливим для цього є доведення факту того, що заявник, як непрацездатна особа, перебував на утриманні померлої не менше одного року до її смерті.

Утриманням є перебування на повному утриманні іншої особи або одержання від неї допомоги, яка є постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до п.8 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду від 31.05.1995 року № 5 встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди якщо допомога, яка надавалася, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заробітку, пенсії, стипендії інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи яка надавала утримання.

Зібрані у справі докази свідчать про те, що 22.03.1999 року, тобто майже за 11 місяців до смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявник, який був у віці 21 рік і який не був непрацездатним (оскільки протилежного не доведено) та який до вказаного часу проживав з померлою за однією адресою, вибув до нового місця проживання в інший населений пункт іншої області.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи та дав належну оцінку зібраним доказам по справі, а тому прийшов до вірного висновку про те, що заявником не надано належних доказів перебування його на утриманні ОСОБА_2 у зазначений у заяві період, в тому числі і у строк не менше одного року до смерті останньої (ст.531 ЦК УРСР), що давали б підстави встановити, що надані заявнику з боку ОСОБА_2 матеріальні засоби були основним і постійним джерелом її існування. При цьому покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не змогли підтвердити вказаного факту. Також суд, з огляду на відсутність доказів, дійшов обґрунтованого висновку про те, що не підлягає задоволенню й вимога про встановлення родинних відносин між заявником та ОСОБА_2 , як між внучатим племінником та двоюрідною бабою. При цьому, суд вказав, що зазначення ступеня родинних відносин заявника в Погосподарських книгах як онука по відношенню до ОСОБА_2 не може бути єдиною та самостійною підставою для встановлення вказаних родинних відносин.

Прийшовши до такого висновку, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він є правильним по суті.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належними доказами та висновків суду не спростовують.

Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на наявність доказів, які підтверджують обставини, на які він посилається як на підставу заяви. При цьому суд апеляційної інстанції враховує те, що згідно відповіді від 18.02.2021 року за вих. № 394-02-01/0/21 Нижньосірогозької селищної ради заявник був знятий з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку із вибуттям до нового місця проживання за адресою с. Білорецьке Веселівського району Запорізької області від 22.03.1999 року. Тобто, майже за 11 місяців до смерті ОСОБА_2 , заявник, який проживав з нею за однією адресою, вибув до нового місця проживання в інший населений пункт іншої області. Встановлення ж факту родинних відносин між померлою та заявником не має правового значення, за обставинами справи, з огляду на положення статей 529, 530 та 531 ЦК УРСР. Адже має значення лише доведення факту того, що заявник, як непрацездатна особа, перебував на утриманні померлої не менше одного року до її смерті. Однак цього не доведено.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Доготер Оксани Георгіївни, діючої від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 30 червня 2021 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 04 листопада 2021 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська