Дата документу 18.05.2021 Справа № 554/3092/21
Справа №554/3092/2021
Провадження №2/554/1752/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складісуду :

головуючого судді Блажко І.О.

при секретарі Бондарєву В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю , -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю. В якій прохали: визнати ОСОБА_3 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 ; справу розглянути за відсутності позивача у справі - ОСОБА_1 . В обґрунтування позову зазначили, що ОСОБА_3 , зареєструвала своє місце проживання в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 06.08.2013. З листопада 2013 року відповідач не проживає у вказаному будинку та не має жодної правової підстави на користування житлом, але не бажає зареєструвати своє місце проживання за фактичною адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 не є членом сім`ї позивача, та не має жодної правової підстави на користування житловим приміщенням, що доводиться наступним: з будинкової книги для реєстрації громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1 , вбачається, що 06.08.2013 за вказаною адресою була зареєстрована ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ). ОСОБА_5 була зареєстрована в будинку за згодою його власника ОСОБА_6 . Станом на вказану дату - 06.08.2013, ОСОБА_6 був власником 6/25 часток у праві власності на будинок. ОСОБА_5 набула права користування житлом ОСОБА_6 як член його сім`ї, оскільки була дружиною сина ОСОБА_4 та проживала разом з ним за вказаною адресою. Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було розірвано рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20.10.2015. При цьому, судом було встановлено, що починаючи з листопада 2013 року сторони припинили спільне проживання. У 2019 році ОСОБА_5 взяла шлюб з ОСОБА_7 , та змінила прізвище з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 . Після смерті власника будинку - ОСОБА_6 , будинок успадковано позивачем у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом (а.с.1-7).

13 квітня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі №№554/3092/2021, 2/554/1752/2021. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 18 травня 2021 року на 10 год. 00 хв. (а.с.32, 33).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена, зазначила у позовній заяві про розгляд справи за її відсутності (а.с.1-7).

Представник позивача ОСОБА_1 за ордером Ткаченко С.В. в судове засідання не з`явилася, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена. Надала суду клопотання, в якому прохала розглянути справу за відсутності позивача ОСОБА_1 та її представника. Позов підтримує та прохає задовольнити. Також надала суду заяву про стягнення судових витрат у зв`язку з розглядом справи, в якій прохала : стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в загальному розмірі 2 908 грн., в тому числі: витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.; 908 грн. судовий збір (а.с.50, 55).

Відповідач ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена. Надіслала суду заяву, в якій зазначила, що визнає позовні вимоги ОСОБА_1 та не заперечує проти позовних вимог. Відзив на позовну заяву суду не надано (а.с.45).

Третя особа ОСОБА_4 до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позову не заперечує (а.с.54).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справичи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю.

Судом встановлено, що 3/25 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується копіями: свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.03.2021 зареєстроване та видане ПН ПМНО ОСОБА_11 та зареєстровано в реєстрі за №738; витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №248599686 від 17.03.2021 (а.с.21, 22).

Інші 3/25 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_4 .

Таким чином, 6/25 частини будинку є приватною та належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4

ОСОБА_4 та ОСОБА_12 перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 зареєстроване та видане Октябрським відділом ДРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області 23 листопада 2012 року (а.с.18).

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 06.08.2013 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією домової книги про приписку громадян, що проживають у будинку (а.с.15, 16).

20 жовтня 2015 року рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області №532/1877/15-ц шлюб, зареєстрований 23.11.2012 в Октябрському відділі ДРАЦС РС Полтавського МУЮ, актовий запис №232 між ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , які мають одну малолітню дитину розірвано. Рішення набрало законної сили 31 жовтня 2015 року (а.с.19).

Як слідує із рішення, сторони припинили спільне проживання в листопаді 2013 року.

ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_9 , у зв`язку з реєстраціє шлюбу з ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 зареєстроване та видане Шевченківським районним у м. Полтаві відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області 12 червня 2019 року (а.с.20).

Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Стаття 3 СК України визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки.

Таким чином, ОСОБА_10 була зареєстрована у будинку, як дружина сина власника будинку ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням та звільнення незаконно займаного жилого приміщення шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення є належним способом захисту порушених прав позивача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, відповідач ОСОБА_10 була зареєстрована та проживала у належному позивачу на праві приватної спільної часткової власності будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , як член сім`ї власника, з листопада 2013 року за спірною адресою не проживає, не вживши дій з зняттю з реєстраційного обліку місця свого проживання у належному ОСОБА_15 будинку.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, так як ОСОБА_10 втратила право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 , оскільки відсутня у даному житловому приміщення, чим перешкоджає власнику у здійснені права користування та розпоряджання приватною квартирою тим, що станом на сьогоднішній день є зареєстрована в ньому.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» : розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до ч.1ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи

Як слідує з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії : договору №14 про надання правової допомоги (представництво інтересів у цивільній справі в першій інстанції) від 02.04.2021 ; додаткової угода №1 до договору про надання правової допомоги від 02.04.2021; квитанції до прибуткового касового ордеру за договором №14 від 05.04.2021 (а.с.51-53).

Згідно ч.1 ст. 137 ЦПК України : витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

Судові витрати у справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 908 грн. (а.с.8).

Відповідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне 50 відсотків судового збору, тобто 454 грн., компенсувати за рахунок державного бюджету. Решта 50 відсотків судового збору у сумі 454 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат.

Керуючись ст.ст.12, 81,130,131, 141, 206, 229, 247, 263, 354 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з громадянки України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь громадянки України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні на користь держави.

Повернути ОСОБА_16 з державного бюджету 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору, сплаченого нею при подачі позовної заяви згідно квитанції №0.0..1 від 02 квітня 2021 року, банк платника АТ КБ «Приватбанк», отримувач UA0016716, ГУК у Полт.обл./Шевченків р-н/22030101, банк отримувача Казначейство України, код отримувача 337959255.

Позивач - громадянка України, ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Відповідач - громадянка України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Третя особа - громадянин України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.

Повний текст рішення складено 18 травня 2021 року.

Суддя І.О.Блажко