22-ц/804/2533/21
265/3639/21

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 року місто Маріуполь

справа 265/3639/21

провадження № 22-ц/804/2533/21

Донецький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Пономарьової О.М.,

суддів Зайцевої С.А., Лопатіної М.Ю.,

секретар судового засідання Лазаренко Д.Т.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Лівобережний відділ ДВС міста Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області у складі судді Копилової Л.В. від 26 липня 2021 року, повний текст ухвали складено 28 липня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Описова частина

Короткий зміст заявлених вимог

25 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на неправомірну бездіяльність державного виконавця Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) під час виконання судового рішення.

Просив визнати бездіяльність державного виконавця, щодо виконання постанови від 03 травня 2018 року в частині припинення арешту майна боржника, накладеного в межах виконавчого провадження № 39955504, неправомірною, зобов`язати працівників Лівобережного ВДВС міста Маріуполя у повному обсязі виконати постанову від 03 травня 2018 року в частині припинення арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового стягнення.

Також просив поновити строк для звернення до суду з даної скаргою, так як попередній його представник ОСОБА_2 не повідомила його про перебіг спілкування з державним виконавцем.

Скарга мотивована тим, що 18 березня 2021 року представник заявника звернувся до нотаріуса за отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

З отриманої відповіді вбачається, що згідно з виконавчим документом №39955504 на майно ОСОБА_1 державним виконавцем Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) накладено обтяження, а саме арешт нерухомого майна.

Заявник зазначає, що на виконанні органів Державної виконавчої служби відсутні будь які виконавчі провадження за його участю, а у виконавчому провадженні №3995504 03 травня 2018 року винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу та про припинення чинності арешту майна боржника.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку для звернення зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, заявник посилався на бездіяльність свого представника ОСОБА_2 , яка не повідомляла його про результати взаємодії з органами Державної виконавчої служби.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 липня 2021 року скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Суд першої інстанції виходив з того, що заявником пропущено строк звернення до суду зі скаргою та не наведено поважних причин його пропуску, оскільки скаржник ОСОБА_1 мав дізнатися про порушення його прав 06 листопада 2020 року, коли його представник ОСОБА_2 отримала відповідь з Лівобережного ВДВС м. Маріуполя.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

25 серпня 2021 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скарга мотивована тим, що про порушення своїх прав заявник дізнався з Єдиного реєстру обтяжень, його представником ОСОБА_2 відповідна інформація не була доведена йому вчасно. Залишаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції порушив право заявника на доступ до правосуддя.

Доводи і заперечення інших учасників справи

1 листопада 2021 року до апеляційного суду надійшов відзив Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що ухвала суду винесена без порушення вимог матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

З моменту, коли боржник ОСОБА_1 та його представник за довіреністю ОСОБА_2 дізналися про накладення арешту на майно і коли звернулися до суду, минув строк на оскарження постанови. Законних підстав для зняття арешту з майна ОСОБА_1 не було, оскільки на момент повернення виконавчого листа стягувачу існувала заборгованість зі сплати аліментів, а також не відбулося фактичного виконання у повному обсязі з урахуванням необхідності сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження за іншими виконавчими провадженнями.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 вересня 2021 року визначений склад суду: Пономарьова О.М. (суддя-доповідач), Мальцева Є.Є., Попова С.А.

Ухвалою апеляційного суду від 03 вересня 2021 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без руху, заявнику запропоновано сплатити судовий збір.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 жовтня 2021 року визначений склад суду: Пономарьова О.М. (суддя-доповідач), Зайцева С.А., Биліна Т.І.

Ухвалою апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року у справі відкрито апеляційне провадження.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 жовтня 2021 року визначений склад суду: Пономарьова О.М. (суддя-доповідач), Зайцева С.А., Лопатіна М.Ю.

Ухвалою апеляційного суду від 25 жовтня 2021 року у справі закінчено проведення підготовчих дій та призначено справу до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Постановою старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТУЮ у Донецький області Спіркової А.В. від 03 травня 2018 року виконавчий лист № 2/265/2227 виданий 16 вересня 2013 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі ? частини від усіх видів доходів, повернуто стягувачу без виконання на підставі заяви від 19 квітня 2018 року.

В пункті 2 вказаної постанови зазначено - припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення (ВП № 39955504).

За інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18 березня 2021 року на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 25 грудня 1997 року, накладено арешт згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 39955504 від 29 березня 2013 року головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Халєєвої А.С.

З доданої до відзиву до скарги копії заяви ОСОБА_2 , діючої від імені та в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності, вбачається, що остання зверталася до Лівобережного ВДВС у м. Маріуполі 03 листопада 2020 року з приводу накладення арешту на майно ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

06 листопада 2020 року ОСОБА_2 особисто отримала відповідь на вищевказану заяву.

25 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на неправомірну бездіяльність державного виконавця Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в частині припинення арешту майна божника та скасування інших заходів примусового стягнення.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частини першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, пояснення начальника Лівобережного ВДВС у м. Маріуполі Хаваліц І.І., який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду без змін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

За положеннями ч.1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою старшого державного виконавця Лівобережного ВДВС міста Маріуполя ГТУЮ у Донецький області Спіркової А.В. від 03 травня 2018 року виконавчий лист № 2/265/2227, виданий 16.09.2013 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів у розмірі ? частини від усіх видів доходів, повернуто стягувачу без виконання на підставі заяви від 19.04.2018 року.

В пункті 2 вказаної постанови зазначено - припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення (ВП № 39955504).

За інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.03.2021 року, на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 25.12.1997 року, накладено арешт згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 39955504 від 29.11.2013 року головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиці Халєєвої А.С.

Звертаючись до суду зі скаргою щодо неправомірної бездіяльності державного виконавця в частині припинення арешту його нерухомого майна, накладеного на підставі виконавчого провадження ВП № 39955504, ОСОБА_1 зазначав, що про наявність арешту дізнався після отримання його представником відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Суд першої інстанції, залишаючи скаргу ОСОБА_1 без розгляду, дійшов передчасного висновку, що скарга подана заявником з пропущенням процесуального строку, визначеного цивільним процесуальним законодавством, оскільки діючи через представника за довіреністю, скаржник ОСОБА_1 повинен був дізнатися про порушення його прав 06 листопада 2020 року.

Проте, у відповіді державної виконавчої служби на звернення представника заявника ОСОБА_2 , яку вона отримала 6 листопада 2020 року, не йдеться про арешт майна ОСОБА_1 , відомості про повідомлення боржника про накладення арешту на його нерухоме майно державна виконавча служба не надавала суду і в матеріалах справи вони відсутні, а тому доводи ОСОБА_1 про те, що йому стало відомо про наявність арешту після отримання його представником ОСОБА_5 відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, нічим не спростовані.

Крім того, суд першої інстанції не врахував та не дав оцінки тієї обставини, що порушення, на яке скаржиться ОСОБА_1 , має триваючий характер.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 заслуговують на увагу.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, враховуючи встановлені у справі обставини, з огляду на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд вважає, що ухвала суду від 26 липня 2021 року про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 липня 2021 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 03 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач О.М. Пономарьова

Судді С.А. Зайцева

М.Ю. Лопатіна