Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Комлевої О.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження, у відсутність учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2021 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованої енергії,

встановив:

26.11.2020 року АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» звернулось із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію в розмірі 39814,20 грн., а також судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є власниками кв. АДРЕСА_1 . Договір між позивачем та відповідачами про надання електричної енергії не укладався. 11.09.2020 року уповноваженим представником АТ «ДТЕК Одеські Електромережі», який є правонаступником АТ «Одесаобленерго», при проведенні перевірки на предмет дотримання відповідачами Правил роздрібного ринку електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 виявлено порушення, а саме: самовільне підключення електроустановки та електропроводки до мереж. За результатом виявленого у присутності ОСОБА_3 , співмешканки відповідача ОСОБА_1 , складено Акт про порушення № 8000155 від 11.09.2020 року.

22.09.2020 року на засіданні комісії у присутності ОСОБА_3 прийнято рішення (протокол № 17) провести розрахунок обсягу та вартості не облікованої енергії з дати відключення 15.01.2020 року до виявлення порушення - 11.09.2020 року. Розрахунок вартості не облікованої енергії склав 39 814,20 грн.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_1 є власником кв. АДРЕСА_1 , який 25.01.2007 року уклав договір з АТ «Одесаобленерго» про користування електричною енергією.

06.10.2018 року представником ПАТ «Одесаобленерго» був складений акт про пломбування та встановлені пломби на автомати та електролічильник. ОСОБА_1 зазначив, що акт про порушення від 11.09.2020 року складено за відсутності відповідача, він не знав про акт, на засідання комісії його не викликали. Крім того, зазначив, що Акт складено представниками АТ «Одесаобленерго», в той час як 11.09.2020 року було змінено його назву на АТ «ДТЕК Одеські електромережі». В акті про порушення зазначено, що споживачем порушено п.п.1 п.5.5.5. та розділ VІІІ Правил, втім договір був укладений, а розділ VІІІ Правил встановлює порядок розгляд звернень, скарг, претензій споживачів. В акті про порушення п.6 вказано, що для виявлення прихованого підключення використано контрольний огляд та використано індикатор прихованої проводки «Дятел». Використання двох форм контролю одночасно суперечить один одному. Використання індикатора прихованої проводки «Дятел» не підтверджується доданими відеоматеріалами. З протоколу засідання комісії №117 не встановлено конкретного виду порушення, що унеможливлює проведення Розрахунку, адже не відомі конкретні вихідні дані в акті.

Представник відповідача також вказав, що позивач свідомо використовує не вірні дані, що суперечать Акту про порушення, Правилам, відеоматеріалам доданим до позову та загальнодоступним даним, що містяться на сайті позивача. Так, заперечуючи проти позовних вимог, відповідач вказав, що не зрозуміло звідки взялася дата 15.01.2020 року як дата відключення. Рахунок фактура не містить дати, підпису голови комісії, печатки, обсяг недоврахованої електроенергії, тому вважати такий документ розрахунковим не можна. Відповідач ніяких втручань чи змін в існуючу електромережу не проводив.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29.07.2021 року позов АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» задоволено.

Суд стягнув солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» заборгованість за необліковану електричну енергію в розмірі 39 814,20 грн., а також в рівних частках судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.07.2021 року, та ухвалення нового, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

При цьому апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 05.11.2021 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 05.11.2021 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що провадження по даній справі було відкрито ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.09.2021 року, згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, копію ухвали останні отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що актом про порушення 11.09.2020 року та протоколом засідання комісії з розгляду цього акта від 22.09.2020 року підтверджується факт споживання відповідачами необлікованої електричної енергії внаслідок самовільного підключення до електромереж, тому наявні правові підстави для стягнення з відповідачів компенсації вартості необлікованої електроенергії у розмірі 39814,20 грн.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору, а виробник - суб`єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги. Виконавець має право доступу в приміщення, будинки і споруди для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань засобів обліку в порядку, визначеному законом і договором. Виробник зобов`язаний: укласти договір з виконавцем (споживачем) про умови надання житлово-комунальних послуг; виробити житлово-комунальні послуги відповідно до умов договору, стандартів, нормативів, норм і правил (ст. ст.1, 21 ч.1 п.8, 22 ч.1 п.п.1,2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ч. 3 ст. 58 цього Закону споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції правильно вказав, що за змістом ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Зміст положення частини 4 ст. 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

За змістом ч.4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення правил користування електричною і тепловою енергією.

Відповідно п. 1.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ) регулюються взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими ПРРЕЕ.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики,споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідно до п.п.12 п.5.1.1 ПРРЕЕ оператор системи має право складати акти про невідповідність і дій (бездіяльності) споживача умовам договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та порушення вимог законодавства України у сфері енергетики.

Відповідно до п. 8.2.4. ПРРЕЕ у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджені відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознаків втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу.

Згідно п.8.2.5. ПРРЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергії порушень цих ПРРЕЕ, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до ПРРЕЕ.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням відповідні пункти цих Правил та всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутації апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який брав участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за посвідчення цієї особи).

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, пі яких (за наявності) зазначається в цьому акті.

За змістом п.8.2.6. ПРРЕЕ, на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. |||

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати не облікованої електричної енергії та/або збитків.

Судом першої інстанції обгрунтовано встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 11.09.2020 року інженерами АТ «Одесаобленерго» складено акт про порушення №8000155, відповідно до якого у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 виявлено порушення обліку електричної енергії: ПРРЕЕ п.п.1 п.555 та розділ VІІІ ПРРЕЕ самовільне підключення електроустановок та електропроводки до мереж що не є власністю АТ «Одесаобленерго», шляхом монтажу дублюючого «нуля». Після відключення ввідного та після облікового автоматичного вимикача «нуля» лічильник відключається та не враховує електричну енергію. Електроенергія споживається, приладом обліку не враховується. Порушення продемонстровано ОСОБА_3 співмешканці відповідача ОСОБА_1 та в її присутності складено зазначений акт. В акті вказано, що для виявлення прихованого самовільного підключення та місця його підключення до електричної мережі здійснювалося: контрольний огляд та використано індикатор прихованої проводки «Дятел». ОСОБА_3 поставила підпис про ознайомлення з актом, в якому було зазначено, що комісія оператора системи з розгляду складеного акту про порушення буде проводити засідання 22.09.2020 року за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2а, каб.109, вівторок з 09:00 до 12:00 год. (а.с.15-17).

З протоколу №117 від 22.09.2020 року засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії вбачається, що комісією за результатами розгляду Акту про порушення №8000155 від 11.09.2020 року, прийнято рішення: розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ проводиться у відповідності до пункту 8.4.1.8, 8.4.7-8.4.9, 8.4.13, положення п.8.4 ПРРЕЕ з дати відключення 15.01.2020 року до дня виявлення порушення по силі струму дооблікового автоматичного вимикача 50А, з урахуванням електричної енергії, яка була врахована елетролічильником. Обсяг не облікової електроенергії складає 14116 кВт*год на суму 39814 грн. 20 коп. в т.ч. ПДВ. Протокол підписаний ОСОБА_3 співмешканкою відповідача ОСОБА_1 із поміткою «зауважень не маю» (а.с.19).

Установивши, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як споживачі електричної енергії допустили порушення ПРРЕЕ, внаслідок чого мало місце розкрадання електроенергії й завдано збитків позивачу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача завданих збитків. Належних і допустимих доказів на підтвердження оплати спожитої електроенергії позивачем не надано.

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги про те, що перевірка проводилася працівниками АТ «Одесаобленерго», а не АТ «ДТЕК Одеські електромережі», колегія суддів вважає безпідставними, оскільки 11.09.2020 року день складання акту, внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зміни найменування АТ «Одесаобленерго» на АТ «ДТЕК Одеські електромережі».

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції. Ураховуючи, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовані фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ч. ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Крім того, оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

О.С. Комлева