Справа № 454/1330/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2021 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М.Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сокаль заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката судового наказу,

в с т а н о в и в:

Стягувач звернулася до суду із заявою про видачу дубліката судового наказу про стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що вона довідалася про додаткові джерела доходів боржника. Однак, виконавчий документ було втрачено.

Також, в заяві покликається на положення ст.370 ЦПК України, згідно якої суд, який видав виконавчий лист, судовий наказ, може видати його дублікат у разі його втрати та у разі встановлення кількох місць отримання доходів боржника у випадку видачі виконавчого документа про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України неявка сторін, які повідомлені належним чином про не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши заяву, а також матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступних висновків.

23.05.2019р. Сокальським районним судом винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника.

Звертаючись до суду із заявою про видачу дублікату судового наказу, позивач зазначила про наявність у боржника кількох джерел отримання доходу, а також що такий втрачено.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Як указано в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення» у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, стягувач не зазначила в заяві жодних обставин, за яких міг бути втрачений судовий наказ та не надала суду жодних доказів його втрати.

Що стосується покликання на ст.370 ЦПК України, то дана норма регламентує порядок розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи та не стосується виконання судових рішень, в тому числі видачі дубліката виконавчого документа

Разом з тим, заявниці слід роз`яснити, що судовий наказ є виконавчим документом, який підлягає до примусового виконання, відповідно до ст.3 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Відповідно до ч.6 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.

Таким чином, у разі наявності в боржника кількох джерел доходу, достатньо постанови державного виконавця, який здійснює виконання судового наказу, для здійснення відрахування з доходів останнього.

Керуючись ст.353, п.17.4) Перехідних положень ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката судового наказу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

У разі, якщо ухвала не була вручена в день ї проголошення, пропущений строк може бути поновлено, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Головуючий: М. Я. Адамович