Провадження №: 2-р/755/9/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" листопада 2021 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі: головуючого - судді САВЛУК Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про роз`яснення судового рішення, яка подана в межах розгляду цивільної справи за клопотанням громадянки Республіка Польща ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу на примусове виконання вироку суду Республіка Польщі на території України,

в с т а н о в и в:

11 березня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва (головуючий суддя Савлук Т.В.) постановлено ухвалу про задоволення клопотання громадянки Республіка Польща ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу на примусове виконання вироку суду Республіка Польщі на території України.

Визнано в Україні вирок Окружного суду Варшава-Прага у Варшаві (Республіка Польща) від 19 грудня 2014 року у справі номер І С 862/14 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та надати дозвіл на виконання судового рішення в частині вимог, саме: «витратами зв`язаними з утриманням малолітньої дитини сторін, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обтяжити обоє батьків, визначаючи участь батька дитини ОСОБА_6 в обов`язку несення цих витрат на суму 100 (сто) злотих, що в еквіваленті до національної валюти за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали, тобто станом на 11 березня 2020 року становить 666,04 гривні, щомісячно, зі сплатою до 10 числа кожного місяця переднім числом, на руки матері дитини ОСОБА_7 разом з законними відсотками на випадок недотримання строків будь-якого із платежів».

Вирок Окружного суду Варшава-Прага у Варшаві (Республіка Польща) від 19 грудня 2014 року у справі номер І С 862/14 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, набрав чинності 10 січня 2015 року, відповідно до відмітки на вироці Окружного суду Варшава-Прага у Варшаві (Республіка Польща) від 19 грудня 2014 року.

20 жовтня 2021 року (вх.№68865) до суду надійшла заява про роз`яснення рішення суду, яка подана представником за довіреністю ОСОБА_1 ОСОБА_8 , за змістом прохальної частини заяви представник просить суд роз`яснити ухвалу суду у справі №755/17115/19 за клопотанням громадянки Республіка Польща ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання дозволу на примусове виконання вироку суду Республіки Польща на території України в частині стягнення аліментів.

За змістом положень ч.13 ст.7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

При вирішенні питання щодо призначення заяви до розгляду, суд відповідно ч. 3 ст. 271 ЦПК України не вбачає необхідності для виклику учасників справи для розгляду заяви про роз`яснення судового рішення, а тому сторони про дату, час і місце її розгляду не повідомлялись та до суду не викликались.

Вивчивши матеріали заяви про роз`яснення ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2020 року про задоволення клопотання громадянки Республіка Польща ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про визнання та надання дозволу на примусове виконання вироку суду Республіка Польщі на території України, суд приходить до наступних висновків.

Виходячи з положень ч.1 статті 258 Цивільного процесуального кодексу України, судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Згідно частини першої та другої статті 271 Цивільного процесуального кодексу України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

За нормою вказаної статті рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Роз`ясненню підлягає судове рішення, яке підлягає виконанню як у добровільному порядку, так і примусово у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до ст. 124 Конституції України ухвалюється судами іменем України і є обов`язковим до виконання на всій території України.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Таким чином, зрозумілість рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення.

Зазначені норми дають підстави для висновку, що у випадку незрозумілості судового рішення воно може бути роз`яснено виключно тим судом, який його ухвалив, тобто прийняв судове рішення по суті заявлених вимог (спору).

Разом з тим, в даному випадку на розгляді суду перебувало клопотання про надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення іноземного суду.

У такій категорії справ судове рішення по суті заявлених вимог постановляється іноземним судом, а суд України лише вирішує питання надання або ненадання дозволу на примусове виконання цього рішення на території України.

У частині 6 статті 467 ЦПК України визначено, що розглянувши подані документи та вислухавши пояснення сторін, суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання.

Підстави для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду визначені у статті 468 ЦПК України.

Отже, встановивши відсутність підстав для відмови у задоволенні клопотання, суд України постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в тому вигляді, у якому воно постановлене цим судом. Тобто будь-які зміни стосовно змісту судового рішення іноземного суду (вирішення вимог) суд України не вносить.

Про відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. (ч. 4 ст. 271 ЦПК України)

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що заява представника за довіреністю ОСОБА_1 - ОСОБА_8 про роз`яснення ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2020 року про задоволення клопотання громадянки Республіка Польща ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про визнання та надання дозволу на примусове виконання вироку суду Республіка Польщі на території України, не підлягає задоволенню, оскільки цим судом рішення про стягнення аліментів по своїй суті не ухвалювалось, а роз`яснення порядку його виконання не є компетенцією суду, у зв`язку із цим у суду відсутні підстави для надання роз`яснень ухвали суду постановленої в порядку ст. 467 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 258, 271, 260, 354, 467 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника за довіреністю ОСОБА_1 - ОСОБА_8 про роз`яснення ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2020 року про задоволення клопотання громадянки Республіка Польща ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про визнання та надання дозволу на примусове виконання вироку суду Республіка Польщі на території України.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернетhttp://dn.ki.court.gov.ua.

С у д д я :