ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 січня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/4263/19

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/290/21

Суддя Чернігівського апеляційного суду Губар В.С., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 жовтня 020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Прилуцький завод «Білкозин» про визнання контракту недійсним, наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив :

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

14 грудня 2020 року згідно конверту ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Одночасно в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що копію повного тексту оскаржуваного рішення ним отримана 16 листопада 2020 року.

За матеріалами справи, у судовому засіданні 29 жовтня 2020 року судом першої інстанції проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Дата виготовлення повного тексту судового рішення не зазначена.

Згідно наявної у матеріалах справи розписки ОСОБА_1 копію повного тексту оскаржуваного рішення отримав 16 листопада 2020 року.

На підставі ч. 1 ст. 354, ч. 1 ст. 127 ЦПК України та зважаючи на те, що строк на апеляційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно з правовою позицією, яка викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року (справа № 910/4518/16), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (середній заробіток за час вимушеного прогулу) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (середній заробіток за час вимушеного прогулу) не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (середнього заробітку за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Як убачається з матеріалів справи, позовні вимоги ОСОБА_1 зводяться до визнання недійсним контракту від 13 травня 2019 року, укладеного між ним та ТОВ «Прилуцький завод «Білкозин»; визнання незаконним та скасування наказу № 136-к від 25 листопада 2019 року про звільнення його з посади електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування цеху електрозабезпечення та КВП; поновлення його на зазначеній посаді з 26 листопада 2019 року, а також до стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 56295 грн.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про визнання недійсним контракту від 13 травня 2019 року, укладеного між ним та ТОВ «Прилуцький завод «Білкозин»; визнання незаконним та скасування наказу № 136-к від 25 листопада 2019 року про звільнення його з посади електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування цеху електрозабезпечення та КВП, тобто дві немайнові вимоги, а також в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 56295 грн., тобто вимоги майнового характеру.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року складає 1921 грн., а станом 01 січня 2020 року складає 2102 грн.

Як передбачено п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується в сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п/п 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" - ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення апелянту необхідно сплатити 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового і немайнового характеру.

Загальна сума оспорюваних позовних вимог майнового характеру складає 56295 грн., а 1 % ціни позову складає 562 грн. 95 коп., що є меншим від 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на день подання заяви про збільшення позовних вимог (2102 грн. х 0,4 = 840 грн. 80 коп.).

Враховуючи, що предметом перегляду в апеляційному порядку є дві вимоги немайнового характеру про визнання недійсним контракту від 13 травня 2019 року, укладеного між ним та ТОВ «Прилуцький завод «Білкозин»; визнання незаконним та скасування наказу № 136-к від 25 листопада 2019 року про звільнення його з посади електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування цеху електрозабезпечення та КВП згідно позовної заяви від 26.12.2019 року, а також вимоги майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу згідно заяви про збільшення позовних вимог від 16 жовтня 2020 року, тобто вимоги майнового характеру, а тому судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції має розраховуватись наступним чином: ((1921 грн. х 0,4)х2 дві немайнові вимоги)+(2102 грн. х 0,4)- майнова вимога) х 150%) = 3566 грн. 40 коп., які необхідно сплатити.

Відтак, апелянту необхідно сплатити 3566 грн. 40 коп. за наступними реквізитами: UA0025739, отримувач УК у м. Чернігові/м.Чернігів/22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37972475, та надати апеляційному суду оригінал платіжного доручення чи квитанції про сплату судового збору, або документальні докази на підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вищезазначеного недоліку.

Керуючись ст.ст. 185, ч.2 ст.357 ЦПК України, суддя

ухвалив :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2020 року у цій справі задовольнити і поновити цей строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 жовтня 020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Прилуцький завод «Білкозин» про визнання контракту недійсним, наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Запропонувати особі, що подає апеляційну скаргу, протягом десяти днів з моменту отримання копії даної ухвали надати Чернігівському апеляційному суду оригінал квитанції або платіжного доручення про сплату судового збору, або документальні докази на підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 .

Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних вимог апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Суддя В.С. Губар