Справа № 755/9895/21
Провадження № 2/755/5078/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" листопада 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАМ ТРЕЙД» про стягнення своєчасно невиплаченої заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ТОВ «КАМ ТРЕЙД» на користь ОСОБА_1 суми остаточного розрахунку при звільненні з роботи 17 000,00 грн, судові витрати віднести на відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 13.01.2021 він був допущений до роботи на посаді вантажника складу готової продукції ТОВ «КАМ ТРЕЙД» керівником цеху по виготовленню металевих дверей Трущ С . При допуску до роботи позивачу було повідомлено щодо розміру заробітної плати, яка за підсумками роботи за місяць мала становити 14 тис. грн. На підприємстві позивач пропрацював до 14.05.2021, а наступного дня не зміг вийти на роботу, оскільки напередодні на роботі ушкодив спину, у зв`язку з чим звернувся до лікаря. Про причину невиходу на роботу він повідомив свого безпосереднього керівника - завідуючого складом на ім`я Юрій , від якого у відповідь він отримав смс-повідомлення, про те, що позивач звільнений. Позивач неодноразово звертався щодо здійснення з ним розрахунку по заробітній платі, однак завідуючим складом йому було повідомлено, що про можливість виплати йому заробітної плату його буде повідомлено по телефону. За підрахунком позивача борг роботодавця перед ним по заробітній платі становить 14 тис. грн за квітень 2021 року та 3 тис. грн за відпрацьовані дня з 10 по 14 травня 2021 року. Відсторонення позивача від роботи відбулось з невідомих йому причин - заяву про звільнення з роботи він не писав, а з наказом про звільнення його також ознайомлено не було. У день оповіщення про звільнення з роботи 17.05.2021 відповідач не здійснив з ним розрахунок при звільнення з роботи, чим порушив приписи ст.ст. 47, 116, 117 КЗпП України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.07.2021 відкрито провадження у цій цивільній справі та постановлено про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. За клопотанням позивача судом витребувані докази у відповідача.

Відповідач копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками отримав 26.07.2021. Позивач копію вказаної ухвали суду отримав 09.08.2021.

28.07.2021 від позивача надійшла заява про збільшення вимог майнового характер, до якої позивачем не долучено доказів направлення копії такої заяви та доданих до неї документів відповідачу, у зв`язку з чим, у порядку ч. 5 ст. 49 ЦПК України, суд не приймає таку заяву до розгляду та повертає її заявнику.

05.08.2021 до суду надійшов відзив представника відповідача ТОВ «КАМ-ТРЕЙД» - Носач А.М., у якому проти позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні, вважаючи позовні вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам Закону, а також не підтвердженими належними та допустимими доказами. Між позивачем та фізичною особою Носачем А.М. , директором ТОВ «КАМ-ТРЕЙД», була досягнута домовленість, відповідно до якої позивач зобов`язався за винагороду виконати роботу по заносу визначеної кількості дверей в житловий та громадський комплекс у Голосіївському районі м. Києва. Строк виконання робіт був обумовлений трьома днями - 12.03.2021, 29.03.2021 та 31.03.2021. Позивач був повідомлений, що вказана робота направлена на виконання певного виду робіт терміном три дні. Замовник виплатив виконавцю винагороду у розмірі 500 грн на день. Оскільки позивач не писав заяву про прийняття на роботу, не надавав трудову книжку, йому не виплачувалась заробітна плата, на нього не поширювались правила внутрішнього трудового розпорядку, а отже між сторонами відсутні трудові відносини. У даному випадку між позивачем та представником відповідача склались договірні відносини на виконання за винагороду індивідуально визначеної роботи, обумовленої певним часом виконання, направленої на досягнення кінцевого результату. Позивач був повідомлений про те, що виконання даної роботи не є трудовою діяльністю відповідно до якої сторони укладають трудовий договір. З огляду на відсутність між сторонами трудових відносин, представник відповідача зазначає, що позбавлений можливості надати суду копії наказі про прийняття на роботу та звільнення позивача, табель обліку робочого часу, розрахунок нарахованої заробітної плати та утримань з неї, відомості суми заробітної плати, суму остаточного розрахунку, довідку про перерахування соціальних внесків до бюджету та звіту до пенсійного фонду про відпрацьований час і виплачену заробітну плату. Крім того, у відзиві представник відповідача просить суд, поновити строк для подачі відзиву, пропущений з поважних причин, однак таке клопотання не підлягає задоволенню, оскільки відповідний строк стороною не пропущений.

08.08.2021 до суду надійшло клопотання позивача у порядку ст.ст. 43, 84 ЦПК України, яке було залишено без розгляду ухвалою суду від 02.11.2021.

17.08.2021 до суду надійшли заперечення позивача на відзив відповідача від 02.08.2021, які за своїм змістом слід вважати відповіддю позивача на відзив відповідача. Позивач стверджує, що жодного разу з будь-яких питань не спілкувався з Носачем А.М. ні як з керівником ТОВ «КАМ-ТРЕЙД», ні як з фізичною особою. Працевлаштування він здійснив через керівника виробничого відділу - Трущ Сергія, з яким обумовив трудові відносини, розмір щомісячного заробітку, строк випробування, що становив 2 тижні, додаткову оплату на виїзді на новобудови м. Києва по розміщенню вхідних дверей на поверхах будівель, оплату праці у надурочний час. Видана ТОВ «КАМ-ТРЕЙД» перепустка на ім`я позивача, копія якої додається, свідчить про трудові відносини. Позивач зазначає, що відповідачем на підтвердження викладених обставин, не надано належних доказів, зокрема: щодо досягнутої домовленості на виконання роботи позивачем у березні 2021 року, акту прийому-передачі виконаної роботи, розписки в отриманні грошової винагороди - три розписки на суму 500 грн кожна. З 13.01.2021 по 01.04.2021 позивач отримував обумовлену при працевлаштуванні заробітну плату авансовими платежами по розрахунковим відомостям. Кожного робочого дня позивач був підпорядкований завідуючому складом готової продукції Юрію.

03.09.2021 до суду від представника відповідача ТОВ «КАМ-ТРЕЙД» - Носач А.М. надійшли заперечення відповідача, у яких на викладених раніше у відзиві обставинах наполягає. Зазначив, що відповідачем була замовлена перепустка на об`єкт раніше, а дані позивача до неї внесені пізніше, для проходу на об`єкт, в якому ТОВ «КАМ-ТРЕЙД» виконувались монтажні роботи. Що стосується звернення позивача до управління Держпраці у Київській області про здійснення перевірки, то за результатом її проведення у діях відповідача не було виявлено порушення законодавства про працю.

28.09.2021 до суду від позивача надійшли клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та заява про пришвидшення розгляду справи.

Інших заяв по суті справи від сторін не надійшло.

Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно зі ст. 2 КЗпП України право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (стаття 21 КЗпП України).

Згідно з вимогами статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим, зокрема, при укладенні трудового договору з фізичною особою, що має місце у даній справі.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку (у разі наявності) або відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я, відповідний військово-обліковий документ та інші документи.

При укладенні трудового договору громадянин, який вперше приймається на роботу, має право подати вимогу про оформлення трудової книжки.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, за трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

Аналіз вищевказаних правових норм дає можливість дійти обґрунтованого висновку, що законодавцем взагалі не передбачено можливості укладення трудового договору шляхом фактичного допуску працівника до роботи без укладення трудового договору оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, отже, і відсутні законні підстави для встановлення відповідного факту перебування у трудових правовідносинах без укладення трудового договору.

З аналізу викладеного, встановлення факту наявності трудових відносин між робітником і роботодавцем можливе при встановленні виконання робітником трудових функцій, підпорядкування робітника правилам внутрішнього трудового розпорядку, забезпечення робітнику умов праці та виплати винагороди за виконану роботу тощо.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 48 КЗпП України трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 07.08.2019 у справі № 522/4807/15-ц (провадження №61-13454св18) за трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Положеннями ч. 3 ст. 94 КЗпП України встановлено, що питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Отже, підставою виплати заробітної плати є наявність трудових відносин між сторонами, які в свою чергу виникають шляхом укладення між сторонами трудового договору.

Суд може визнати трудовий договір укладеним за відсутності наказу чи розпорядження, лише за умови дотримання інших умов, необхідних для його укладення, зокрема виконання працівником обов`язку щодо надання паспорта або іншого документу, що посвідчує особу, трудової книжки, а у випадках, передбачених законодавством, - також документу про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інших документів, за наявності письмових чи інших доказів дотримання цих умов, окрім показань свідків.

Зазначена правова позиція Верховного Суду відповідно до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до виниклих правовідносин.

Згідно зі ст. 12 ЦПК Українита відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В процесі розгляду справи судом не встановлено, що позивач у визначеному законом порядку подавав відповідачу заяву про прийняття його на роботу та власну трудову книжку, а відповідач як роботодавець до початку роботи ознайомив працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 29 КЗпП України.

Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 761/2846/16-ц, в постанові Верховного Суду від 13.04.2020 у справі № 344/2293/19, провадження № 61-1121св20, фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилася за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу.

За матеріалами справи убачається, що позивачем, на підтвердження доводів щодо існування між ним та «КАМ-ТРЕЙД» трудових відносин в період з 13.01.2021 по 14.05.2021, на посаді вантажника складу готової продукції, не надано належних та допустимих доказів укладення між ними трудового договору, допущення позивача до роботи, виконання ним трудової функції та обсягу робіт, ознайомлення його з правилами внутрішнього трудового розпорядку на підприємстві, виплату заробітної плати тощо.

Так, із відзиву відповідача убачається, що між позивачем та представником відповідача існували договірні відносини на виконання за винагороду індивідуальної визначеної роботи, обумовленої певним часом виконання, та під час виконання такої роботи позивач не підпорядковувався правилам внутрішнього трудового розпорядку, а відповідач не видавав наказ про прийняття ОСОБА_1 на роботу. Матеріали справи не містять будь-яких належних, достовірних та допустимих доказів того, що у період з 13.01.2021 по 14.05.2021 позивачу нараховувалась та виплачувалась заробітна плата, також відсутні відомості про здійснення підприємством відрахувань податків та зборів з заробітної плати відносно працівника ОСОБА_1 , а позивач не зазначає та не підтвердив, що ним при оформленні на роботу надавалась роботодавцю трудова книжка, паспортні дані тощо.

За вказаних обставин, суд доходить переконання, що позивачем не доведено належними доказами його перебування у трудових відносинах з ТОВ «КАМ-ТРЕЙД», відтак не доведено припинення таких трудових відносин, що зумовило б обов`язок роботодавця відповідно до вимог ч. 1 ст. 47, ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплатити йому всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, в день звільнення, але не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок, а також - обов`язку письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАМ ТРЕЙД» про стягнення своєчасно невиплаченої заробітної плати є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 43 Конституції України, ст.ст. 2, 24, 47, 94, 116 КЗпП України, ст. 21 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 4, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 268, 274-279, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У позові ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАМ ТРЕЙД» (, м. Київ вул. Будівельників, 30) про стягнення своєчасно невиплаченої заробітної плати - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: