Справа пр. № 2/756/2356/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 жовтня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Андрейчука Т.В.,
за участі секретаря судового засідання - Колесник А.В.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Києві цивільну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, -
У листопада 2020 року позивач товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" (далі - ТДВ "Страхова компанія "Кредо") звернулося до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 25 листопада 2017 року на
вулиці Набережне шосе в м. Києві водій автомобіля Infinity M35, н.з. НОМЕР_1 ,
ОСОБА_1 , скоїв зіткнення з автомобілем Skoda Fabia, н.з. НОМЕР_2 , яким кермувала ОСОБА_2 , та автомобілем Suzuki Grand Vitara, н.з. НОМЕР_3 , під кермування ОСОБА_3 .
Пригода трапилась у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху відповідачем у справі.
Унаслідок згаданої дорожньо-транспортної пригоди автомобілі Skoda Fabia, н.з. НОМЕР_2 , та Suzuki Grand Vitara, н.з. НОМЕР_3 , отримали механічні пошкодження. Також було заподіяно шкоди здоров`ю пасажиру автомобіля Skoda Fabia, н.з. НОМЕР_2 ,
З огляду на те, що водій забезпеченого транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди, позивач на підставі пп. 38.1.1
Відповідач відзив на позовну заяву ТДВ "Страхова компанія "Кредо" до суду не подав.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив, у позовній заяві не заперечував проти розгляду справи за відсутності сторін у справі.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав.
За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку.
25 листопада 2017 року на вулиці Набережне шосе в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Skoda Fabia, н.з. НОМЕР_2 , яким кермувала ОСОБА_2 , Suzuki Grand Vitara, н.з. НОМЕР_3 , під кермування ОСОБА_3 , та Infinity M35, н.з. НОМЕР_1 , яким кермував ОСОБА_1 .
У зв`язку з цим працівниками поліції стосовно ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 1224, 124 КУпАП.
Постановою Печерського районного суду м. Києва від 11 травня 2018 року у справі
№ 756/4886/18-п провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. ст. 1224, 124 КУпАП було закрито на підставі п. 7 ч. 1
ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу (а. с. 57).
У своїй постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18 Верховний Суд зазначив, що застосування положень ст. 38 КУпАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 25 листопада 2017 року за участю автомобілів Skoda Fabia, н.з. НОМЕР_2 , Suzuki Grand Vitara, н.з. НОМЕР_3 , та Infinity M35, н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 . Також судом було установлено вину ОСОБА_1 у залишенні місця пригоди.
від 13 грудня 2017 року № 538, складеним товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКЛІС" (а. с. 38-53).
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.
Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22 ЦК України).
За положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Тлумачення ст. ст. 11, 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про компенсацію збитків є заподіяння їх іншій особі.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана однієї особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
Так, за приписами ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Судом з`ясовано, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Infinity M35, н.з. НОМЕР_1 , була застрахована ТДВ "Страхова компанія "Кредо" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6507967. Франшиза - 0 грн. Цей договір був укладений шляхом видачі страхувальнику страхового поліса (а. с. 11-12).
Ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до п. 22.1, п. 22.2 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: 1) право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов`язання перед потерпілим; 2) регрес застосовується після припинення зобов`язання з відшкодування шкоди.
Регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред`явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності.
За приписами пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Право подати регресний позов до самого страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, виникає у страховика лише з припиненням основного деліктного зобов`язання за фактом здійснення ним виплати страхового відшкодування на користь сторони потерпілого - кредитора в деліктному зобов`язанні.
Оскільки водій забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_1 після спричнення дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди, що підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 11 травня 2018 року у справі
2018 року № 591/6327/15-ц).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2102,00 грн.
Керуючись ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання не відоме; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) на користь товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (місцезнаходження:
м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 15/2; ідентифікаційний код в ЄДРПОУ - 36086124) судовий збір у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 (нуль) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук