ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1940/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №2314/6135/12 Категорія: на ухвалу Демчик Р. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 вересня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення та бездіяльність Придніпровського відділу держаної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач АТ КБ «Приватбанк», -

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся із скаргою на рішення, дії та бездіяльність Придніпровського відділу держаної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Вимоги скарги мотивовані тим, що постановою Верховного суду від 20.05.2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.11.2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 16.01.2020 року у частині вимог ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами та користування кредитом змінено, зменшено розмір заборгованості що підлягає стягненню з ОСОБА_1 за процентами з 192 399, 31 грн на 100 765, 28 грн. В іншій частині рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.11.2019 року та постанова Черкаського апеляційного суду від 16.01.2020 року залишені без змін. Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк » на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6 140, 93 грн.

Представник АТ КБ «Приватбанк» Балінський Ю.М звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з заявою про виправлення помилки у виконавчому листі (справа 2314/6135/12) виданого 27.08.2020 року. Рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 08.10.2020 року заява була залишена без розгляду, а оригінал виконавчого листа було повернуто заявнику.

14.08.2021 року його представником - Губенко О.Ю поштою було отримано від Придніпровського у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) рекомендований лист (постанова про відкриття виконавчого провадження за №66340890 від 02.08.2021 року , постанова про арешт коштів боржника, постанова про арешт майна боржника, постанова про розшук майна боржника, постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника, постанова про стягнення виконавчого збору, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Вказує, що державний виконавець Шаповал О.А. не мав законних підстав згідно Закону України «Про виконавче провадження» відкривати дане виконавче провадження, оскільки у виконавчому листі №2314/6135/12 виданому 27.08.2020 зазначається, що підлягає стягненню заборгованість у розмірі 341 797,23 грн, яка складається з заборгованості за кредитом: 129 397,92 грн, заборгованість по процентах за користування кредитом 100 765,28 грн, штраф - 20000 грн.

Так ж сума заборгованості 341 797,23 грн, зазначена у постановах про відкриття виконавчого провадження №66340890 та про розшук майна боржника. У всіх інших винесених у виконавчому провадженні №66340890 постановах, зазначається сума 250 163, 20 грн.

Згідно ЄДРСР за цивільною справою №2314/6135/12 рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.11.2019 року стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 341797,23 грн. Але він оскаржував вказане рішення в апеляційній та касаційній інстанції, а ому суд першої інстанції не міг видати виконавчий лист про стягнення заборгованості саме в такій сумі.

В журналі обліку виконавчих документів Придніпровського райсуду м. Черкаси, не зареєстрований виконавчий лист №2314/6135/12, який виданий 27.08.2020 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 341797,23 грн.

Вказаний виконавчий лист не відповідає вимогам до виконавчого документа, які передбачені ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме в ньому відсутня назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номера провадження, згідно з яким видано документ, не підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів із скріпленням печатки.

Вважає, що державні виконавці Капшитар В.О, Шаповал О.А разом з представником ПАТ КБ «Приватбанк» підробили за допомогою комп`ютерної техніки виконавчий лист №2314/6135/12, який виданий 27.08.2020 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 341 797,23 грн та сфальсифікували документи виконавчого провадження за №66340890.

Таким чином, Придніпровський відділ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) повинен був повернути виконавчий документ стягувачу на підставі п.6 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження».

На підставі наведеного просив суд зобов`язати старших державних виконавців Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ ) Капшитар В.О та Шаповал О.А вчинити дії, щодо повернення стягувану без прийняття до виконання виконавчого листа №2314/6135/12 виданого 27.08.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 341797,23 грн. та зняти арешт з належного йому рухомого та нерухомого майна.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 вересня 2021 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення та бездіяльність Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), стягувач АТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що загальна сума заборгованості ОСОБА_1 , згідно висновків, викладених в постанові ВС становить 250 163,20 грн. Разом з тим, загальна сума заборгованості, яка вказана у виконавчому листі №2314/6135/12, який виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси 27.08.2021 року становить 341 797,23 грн. Але, в заяві ПАТ КБ «Приватбанк» про примусове виконання рішення загальна сума заборгованості становить 250 163,20 грн. У зв`язку з цим суд першої інстанції наголосив, що ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися до суду, який видав виконавчий документ із заявою про виправлення помилки у виконавчому документі. В свою чергу боржник ОСОБА_1 також не позбавлений права звернутися до суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Приватбанк» не виконано, виконавче провадження з виконання вказаного рішення є відкритим, державним виконавцем здійснюються необхідні дії для виконання рішення суду, а тому відсутні підстави для зняття арешту з належного ОСОБА_1 рухомого та нерухомого майна, зняття заборони відчуження майна, що була накладена у виконавчому провадженні №66340890, та повернення коштів, що були стягнуті із заробітної плати та пенсії у виконавчому провадженні.

Також, судом звернуто увагу на те, що ОСОБА_1 не ставить перед судом вимоги про визнання рішень державного виконавця, які викладені у формі постанов від 12.082021 року та 13.08.2021 року протиправними та скасування вказаних постанов.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вона є незаконною, необґрунтованою, постановленою з неповним встановленням обставин, які мають значення для справи, тому просив її скасувати та винести нову постанову, якою задовольнити скаргу у повному обсязі.

Апеляційні вимоги обґрунтовано тими ж обставинами, що і подана скарга до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Судова колегія, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно до вимог частин 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до від статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» та пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», суд не має права зобов`язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 27 серпня 2020 року Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист №2314/6135/12.

У вказаному виконавчому листі зазначено, що справа за позовом ПАТКБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсним договорів про іпотечний кредит, договорів іпотеки квартири, договорів поруки договору особистого страхування, договору страхування майна та стягнення коштів розглядалася Придніпровським районним судом м. Черкаси 07.11.2019 року, Черкаським апеляційним судом 16.01.2020 року, Верховним судом 20.05.2020 року. Суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 341 797,23 грн, яка складається з заборгованості за кредитом: 129 397,92 грн, заборгованість по процентах за користування кредитом 100 765,28 грн, штраф 20 000 грн.

Частинами 1, 3, 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вимоги до виконавчого документа, а саме у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Дослідивши в судовому засіданні виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси №2314/6135/12 від 27.08.2020 року (а.с. 144), суд першої інстанції, з чим погоджується і колегія суддів дійшов висновку, що його зміст повністю відповідає вимогам, зазначеним в ч.ч. 1, 3 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Так, у виконавчому листі зазначені назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номера провадження, згідно з яким видано документ, документ підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений гербовою печаткою Придніпровського районного суду м. Черкаси, а тому твердження заявника про те, що виконавчий лист не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, вимога заявника про зобов`язання старших державних виконавців Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Капшитар В.О. та Шаповал О.А. вчинити дії, щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа №2314/6135/12 виданого 27.08.2020 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 341 797,23 грн.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що загальна заборгованість, яка зазначена у виконавчому листі не відповідає її складовим, а тому наявна описка суду при оформленні виконавчого листа.

Загальна сума заборгованості ОСОБА_1 згідно постанови ВС становить 250 163,20 грн. Натомість, загальна сума заборгованості, яка вказана у виконавчому листі №2314/6135/12, який виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси 27.08.2021 року становить 341 797,23 грн.

Вказані недоліки підлягають виправленню у порядку статті 432 ЦПК України за заявою боржника або стягувача.

В частині вимог скарги щодо зняття арешту з належного йому рухомого та нерухомого майна, зняття заборони відчуження майна, що була накладена у виконавчому провадженні №66340890, та повернення коштів, що були стягнуті із заробітної плати та пенсії у виконавчому провадженні, то колегія суддів звертає увагу на наступне.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Частиною сьомою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Постановою старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шаповалом О.А. від 02 серпня 2021 року відкрито виконавче провадження (ВП № 66340890) на підставі виконавчого листа №2314/6135/12 виданого 27.08.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КБ Приватбанк заборгованість у розмірі 341 797,23 грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 129 397,92 грн, заборгованість по процентах за користування кредитом 100 765,28 грн, штраф 20 000 грн.

Постановою старшого державного виконавця Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Капшитаря В.О. від 12.08.2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 275 325,82 грн.

Постановою старшого державного виконавця Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Капшитаря В.О. від 12.08.2021 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 275 325,82 грн.

Постановою старшого державного виконавця Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Капшитаря В.О. від 12.08.2021 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід в ПрАТ «Азот».

Постановою старшого державного виконавця Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Капшитаря В.О. від 13.08.2021 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід в ГУПФУ у Черкаській області.

Як вбачається з довідки ПрАТ «Азот» №826 від 10.09.2021 року, із заробітної плати ОСОБА_1 за серпень 2021 року утримано борг на користь АТ КБ «Приватбанк» в сумі 3843,60 грн, виконавчий збір 385 грн, та витрати виконавчого провадження -146,30 грн.

З довідки ГУПФ України в Черкаській області від 08.09.2021 року вбачається, що згідно постанови державного виконавця Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 13.08.2021 року управлінням проводиться утримання з пенсії ОСОБА_1 в розмірі 20% на користь АТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 250 163,20 грн, виконавчого збору 25 016,32 грн, та витрати виконавчого провадження в сумі 146,30 грн, на загальну суму 275 325,82 грн. Утримання розпочато з 01.09.2021 року та, згідно постанови державного виконавця стягнуті кошти перераховуються на розрахунковий рахунок Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси. Станом на 01.10.2021 утримано боргу в сумі 910,92 грн, залишок складає 274 414,90 грн.

Колегія суддів доходить висновку, що у зв`язку з тим, що рішення суду, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 250 163,20 грн скаржником не виконано, а тому державним виконавцем вчиняються, в межах та на підставі Закону України «Про виконавче провадження», всі необхідні заходи для його повного виконання боржником.

З аналізу поданої скарги вбачається, що доводи скаржника зводяться до обґрунтувань наявності у виконавчому листі помилки у зазначені загальної суми заборгованості, яка у свою чергу підлягає усуненню у визначеному процесуальним законом порядку, та у даному випадку відсутні підстави вважати, що державними виконавцями порушені норми Закону України «Про виконавче провадження» при виконанні судового рішення у справі №2314/6135/12.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги такими, що висновків суду першої інстанції не спростовують, та не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права та/або не дотримано норми матеріального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 вересня 2021 року -залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2021 року.

Судді: