ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/900/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/1259/14 Категорія: Позарецька С.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року : Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Любченко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 квітня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), повний текст ухвали складено 15 квітня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Вимоги обґрунтовує тим, що 18 березня 2020 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси, залишеною без змін ухвалою Черкаського апеляційного суду від 08 липня 2020 року було допущено поворот виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2014 року та від 14 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі Черкаської обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк», на користь ОСОБА_1 грошові кошти що були стягнуті з нього на користь банку на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2014 року та від 14 квітня 2016 року в загальній сумі 375 418,36 гривень.

Звернувшись до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про примусове виконання рішення, заявник отримав повідомлення про повернення виконавчого листа № 711/1259/14-ц стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам, а саме: у резолютивній частині виконавчого документа зазначено «стягнути з ПАТ «Держаний Ощадний Банк України» в особі Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк», а в графі «найменування боржника» боржником зазначено ПАТ «Державний Ощадний Банк України» та вказано код ЄДРПОУ Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк».

Після виправлення описки у виконавчому листі ОСОБА_1 знову звернувся до Центрального ВДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про примусове виконання рішення, однак 28 січня 2021 року ним було отримано повідомлення державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ілляшенко І.М. про повернення виконавчого листа №711/1259/14-ц виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 14 липня 2020 року. Підставою для повернення виконавчого листа стягувачу без прийняття до виконання державним виконавцем зазначено те, що назва юридичної особи - боржника не відповідає його установчим документам та інформації, що міститься в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Вважає такі дії неправомірними, а повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання незаконним, оскільки виконавчий лист містить всі необхідні реквізити для примусового виконання судового рішення.

На підставі викладеного, заявник просив суд визнати дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), які полягають у винесенні повідомлення від 24 липня 2020 року та від 28 січня 2021 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання за виконавчим листом №711/1259/14-ц виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 14 липня 2020 року неправомірними.

Скасувати повідомлення державного виконавця від 28 січня 2021 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 28 січня 2021 року за виконавчим листом №711/1259/14-ц виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 14 липня 2020 року про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк», на користь ОСОБА_1 грошові кошти що стягнуті з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2014 року та від 14 квітня 2016 року в загальній сумі 375 418,36 гривень.

Зобов`язати державного виконавця розпочати примусове виконання рішення суду та відкрити виконавче провадження за виконавчим листом, виданим 14 липня 2020 року Придніпровським районним судом м. Черкаси у справі №711/1259/14-ц.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 квітня 2021 року скаргу задоволено частково.

Визнано дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо винесення повідомлення від 28 січня 2021 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання за виконавчим листом №711/1259/14-ц, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 14 липня 2020 року неправомірними.

Зобов`язано державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повторно вирішити питання про відкриття виконавчого провадження з врахуванням доводів, викладених у мотивувальній частині цієї ухвали.

В іншій частині скарги відмовлено.

Частково задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що на державного виконавця не покладено обов`язку по заповненню та перевірці даних виконавчого документу, оскільки в даному випадку, першоджерелом походження виконавчого документу є виконавчий лист.

Судом встановлено, що стягувачем до органів ДВС разом із заявою про відкриття виконавчого провадження був наданий виконавчий лист, який містить всі реквізити, зокрема і щодо стягувача, і боржника. Враховуючи, що боржником є банківська установа, тому суд дійшов висновку, що державний виконавець міг його ідентифікувати.

Відмовляючи у задоволенні вимоги заявника про скасування повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання, суд виходив з того, що за своєю правовою природою таке повідомлення є формою супровідного (інформативного) листа, за допомогою якого інформують адресата про здійснення певної дії та надсилання йому документів, що додаються до цього листа, і не є ні нормативно-правовим актом, ні правовим актом індивідуальної дії, тому не може бути предметом оскарження.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ПрАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалу районного суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заявлених вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що повний текст ухвали складено з порушенням строків.

Скарга на дії ДВС суперечить попереднім діям заявника і вводить суд в оману, а також подана ним з порушення строків.

Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу не може бути предметом оскарження.

16 квітня 2021 року до АТ «Ощадбанк» надійшло повідомлення про відступлення права вимоги від ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та заява про зарахування зустрічних вимог, тому зобов`язання ПАТ «Державний ощадний банк України» перед ОСОБА_1 (новий кредитор ОСОБА_3 ) на суму 375 418,36 гривень щодо повернення грошових коштів згідно ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 березня 2020 року у справі №711/1259/14-ц припинені у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Пунктом 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону. У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вимоги до виконавчого документу, в ньому зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Аналіз вищевикладеного дає підстави для висновку, що державний виконавець, отримавши виконавчий документ, зобов`язаний перевірити його на відповідність ч. 1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» та відкрити виконавче провадження.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14 липня 2020 року Придніпровським районним судом м. Черкаси було видано виконавчий лист у справі №711/1259/14 за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси, за змістом якого суд постановив стягнути з ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі Черкаської обласного управління АТ «Ощадбанк», на користь ОСОБА_1 грошові кошти, що стягнуті з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2014 року та від 14 квітня 2016 року в загальній сумі 375 418,36 гривень (а.с. 7).

У виконавчому листі зазначено наступні дані про боржника: ПАТ «Державний ощадний банк України», , місцезнаходження 18005, м. Черкаси, бул. Шевченка 320 (а.с. 7).

24 липня 2020 року старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пустобаєвою О.М. повідомлено ОСОБА_1 , що виконавчий документ пред`явлений до виконання не відповідає вимогам закону, а саме у резолютивній частині виконавчого документа зазначено «стягнути з ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк», а в графі «найменування боржника» боржником зазначено ПАТ «Державний ощадний банк України» та вказано код ЄДРПОУ Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк». Тому, керуючись п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається без прийняття до виконання (а.с. 9)

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2020 року виправлено описку у виконавчому листі Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 липня 2020 року №711/1259/14-ц вказано правильним найменування боржника «Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України, в особі Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» (а.с. 8).

28 січня 2021 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ілляшенком І.М. повідомлено ОСОБА_1 , що оскільки найменування юридичної особи/боржника не відповідає його установчим документам та інформації, що міститься в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, тому керуючись п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається без прийняття до виконання (а.с. 10).

Як вбачається з листа Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 12 лютого 2021 року №1736/19.25-35/7784 (а.с. 11,12) , представником ОСОБА_1 на зазначені дії державного виконавця подавалась скарга, однак за наслідками її розгляду начальник відділу зазначила, що державним виконавцем було встановлено особу боржника та повернуто виконавчий лист без виконання з тих підстав, що його повне найменування у виконавчому листі відрізняється від повної назви, зазначеної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Тому відсутні підстави для скасування повідомлень про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Разом з тим, суд не може погодитись з такими висновками, оскільки не зазначення чи помилкове зазначення у виконавчому документі певних реквізитів за умови, що інші його реквізити дають підстави ідентифікувати стягувача та боржника, не може вважатися обставиною, що унеможливлює здійснення виконавчого провадження. Натомість повернення виконавчих документів виключно з таких підстав визнається формалізмом, який не сприяє забезпеченню ефективного виконання судових рішень на практиці та фактично призводить до затягування виконання виконавчого листа, що порушує право на ефективний судовий захист і створює передумови для порушення з боку України вимог статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також у певних випадках статті 1 Першого протоколу до цієї Конвенції.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року по справі №826/9021/18.

З огляду на викладене, місцевий суд дійшов вірного висновку, що державним виконавцем безпідставно було повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття його до виконання.

Безпідставними є доводи скаржника щодо того, що повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу не може бути предметом оскарження, з огляду на наступне.

Згідно частини 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Отже, враховуючи те, що виконавець вчиняє виконавчі дії, зокрема шляхом винесення повідомлення, тому в розумінні ст. 447 ЦПК України така дія може бути оскаржена в судовому порядку.

Зазначену обставину належним чином обґрунтував і суд першої інстанції, вказавши що повідомлення державного виконавця не може бути предметом оскарження, тому визнав дії державного виконавця щодо винесення повідомлення неправомірними.

Доводи апелянта про те, що зобов`язання банку перед ОСОБА_1 за виконавчим документом припинені в повному обсязі, не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Предметом розгляду в даній справі є неправомірність дій державного виконавця, що призвело до порушення прав стягувача, а не вирішення питання про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню внаслідок відсутності обов`язку боржника.

Не знайшли свого підтвердження доводи скаржника щодо порушення строків на звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця, з огляду на те, що п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Зазначення на відповіді Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) дати 12 лютого 2021 року не свідчить про те, що ОСОБА_1 цього ж дня дізнався про порушення своїх прав.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» - залишити без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 квітня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 20 травня 2021 року.

Судді