Справа № 481/1024/21
Провадж.№ 2/481/300/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Васильченко Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Юхименко Т.М.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новобузької міської ради Миколаївської області, третя особа: Вознесенська філія Миколаївської Універсальної товарно-сировинної біржи, про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з цивільним позовом до відповідача Новобузької міської ради Миколаївської області, яким просила ухвалити судове рішення про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 12.11.1998 року №346 нерухомого майна, а саме житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого в Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі.

Свої вимоги мотивує тим, що він 17 листопада 1998 року її мати ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_1 , уклавши договір купівлі-продажу через Миколаївську Універсальну товарно-сировинну біржу, який було зареєстровано у Новобузькій філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації за № 116. ІНФОРМАЦІЯ_1 її мати ОСОБА_2 померла. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини, а саме вищезазначеного жилого будинку, їй нотаріусом було надано роз`яснення, що укладений договір купівлі-продажу житлового будинку мав бути нотаріально посвідчений. Пізніше їй стало відомо, що друга сторона договору ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду із зазначеним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Новобузької міської ради Миколаївської областів судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча завчасно повідомлена про слухання справи. Заяви про розгляд справи без її участі на адресу суду не подала.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, за правилами ч.1ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Відповідно до договору купівлі-продажу № 346 від 12 листопада 1998 року, зареєстрованого Миколаївською Універсальною Товарно-Сировинною біржею в журналі реєстрації біржових угод за № 346 від 12 листопада 1998 року, ОСОБА_3 , як власник житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , продав його покупцю ОСОБА_2 (а.с. 7).

Відповідно до ст.227 ЦК України (в редакції закону 1963 року, що діяла на момент укладення сторонами договору) договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.47 ЦК України в редакції закону 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Договір купівлі-продажу нерухомого майна за № 346 від 12.11.1998 року, про визнання якого дійсним заявлено позивачем не був нотаріально посвідчений, але відповідно до чинного законодавства, на момент укладення угоди він підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню. Про те, що вказаний договір належить нотаріально оформити, як видно з доводів позивача, їй стало відомо лише від нотаріуса, коли мала намір оформити спадщину.

Укладений між продавцем ОСОБА_4 та покупцем ОСОБА_2 договір купівлі-продажу нерухомого майна не містить в собі протизаконних умов. В угоді зазначено предмет продажу, його характеристика, порядок передачі предмета продажу у власність покупця, визначена ціна продажу.

Сторонами за договором було досягнуто згоди з істотних умов угоди, яка повністю була виконана, як покупцем так і продавцем.

ОСОБА_2 на виконання п. 8 біржової угоди, 17.11.1998 року зареєструвала своє право власності в Новобузькій філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації за № 116, що підтверджується відповідним реєстраційним посвідченням (а.с 8).

Судом встановлено, що будь-які перешкоди для нотаріального посвідчення договору на час його укладення були відсутні, однак договір не був посвідчений нотаріально в зв`язку із неправильним тлумаченням на той час ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», згідно якого угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, що не виключало дотримання при його укладенні вимог ст.227 ЦК УРСР 1963 р.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року, який діє з 01 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно ст.16 ЦК України 2003 року кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Такий спосіб захисту цивільних прав був передбачений і ст.6 ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.02.2020 року, виданого Новобузьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), покупець по вищезазначеній угоді ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9).

Між тим, при судовому розгляді справи встановлено, що продавець по даній угоді - ОСОБА_3 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 01.09.2017 року, виданого Новобузьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 12 листопада 1998 року між сторонами.

На стягненні з відповідача судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній не наполягав, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Керуючись ст.ст.12,13,81,200,223,229,247,258,259,263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Новобузької міської ради Миколаївської області, третя особа: Вознесенська філія Миколаївської Універсальної товарно-сировинної біржи, про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , укладений між продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_2 12 листопада 1998 року через Миколаївську Універсальну товарно-сировинну біржу за № 346.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач: Новобузька міська рада Миколаївської області, місце знаходження: 55601, пл. Свободи, 42, м. Новий Буг, Миколаївська область, .

Третя особа: Вознесенська філія Миколаївської Універсальної товарно-сировинної біржи (місцезнаходження: вул. Соборності, 23/2, м. Вознесенськ, Миколаївської області, 56501).

Суддя Н.О. Васильченко