Справа № 930/740/21
Провадження №2/930/472/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2021 року м.Немирів

Немирівський районий суд Вінницької області

в складі головуючого судді Царапори О.П.

за участю секретаря судового засідання Дуба В.Г.

представників позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Немирів цивільну справу за позовом Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Віхра» до ОСОБА_4 , ТОВ « Немирівський Комбінат Хлібопродуктів», третя особа приватний нотаріус Немирівського нотаріального округу Науменко Вікторія Володимирівна про визнання недійсним договору емфітевзису та скасування рішення державного реєстратора,

В С Т А Н О В И В :

Виклад позиції позивача.

Представник ТОВ «Віхра» звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_4 , ТОВ «Немирівський Комбінат Хлібопродуктів», третя особа приватний нотаріус Немирівського нотаріального округу Науменко Вікторія Володимирівна про визнання недійсним договору емфітевзису та скасування рішення державного реєстратора, мотивуючи її тим, що 20.09.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Віхра» (орендар) та ОСОБА_5 (орендодавець) укладено договір оренди земельної ділянки, розташованої в с. Райгород, Немирівського району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,36 га, кадастровий номер :03:001:0064, строком на 10 років. Договір зареєстрований в Відділі Держкомзему у Немирівському р-ні 07.12.2012 року за № 09453.

Однак як стало відомо 15.03.2021р. з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 05.03.2021 року між «Немирівський КХП» та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було укладено договір емфітевзису землі строком до 05.03.2070 р. на ту ж саму земельну ділянку.

Як вбачається із довідки - державним реєстратором - приватним нотаріусом Науменко Вікторією Володимирівно було прийняте рішення №56958877 від 05.03.2021р. про державну реєстрацію іншого речового права (права користування).

Так із вказаної інформаційної довідки стало відомо, що ОСОБА_4 зареєстрував право власності на земельну ділянку згідно із свідоцтва про право на спадщину від 20.05.2020р., отже являється спадкоємцем померлого ОСОБА_5 .

Згідно чинного законодавства строк дії договорів оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Строк дії договору оренди укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Віхра» та ОСОБА_5 спливає лише 07.12.2022 р., однак державними реєстраторами було зареєстровано право оренди на ту ж саму земельну ділянку, чим допущена подвійна реєстрація права.

Отже, державний реєстратор мав відмовити у реєстрації речового права (права оренди) в зв`язку з тим, що вказане право на момент прийняття рішення про державну реєстрацію вже було зареєстровано.

Отже, строк дії договору оренди землі, умовами якого передбачено, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації цього договору, починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.

Таким чином на час укладення між відповідачами та реєстрації оспорюваного договору оренди земельної ділянки був чинний договір оренди цієї ж земельної ділянки укладений між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 і який в установленому законом порядку припинений не був.

Виклад позиції відповідача.

08.06.2021 року від представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначила , що ОСОБА_4 не визнав вказаний позов з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 25.09.2019 року , серія НОМЕР_1 , який є рідним братом ОСОБА_4 .

Відповідно до заповіту від 22.11.2018 р. посвідченого Ковальчук T.JI., секретарем виконавчого комітету Райгородської сільської ради Немирівського району Вінницької області Дерев`яненко Володимир Володимирович заповів своєму брату ОСОБА_4 земельну ділянку, що належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІУ-ВН № 052076, площею 5,36 га і надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та все те, що буде належати йому на день смерті.

20.05.2020 ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого він отримав у спадщину після смерті ОСОБА_5 земельну ділянку площею 5,3562 га, яка розташована на території Райгородської сільської ради Немирівського району Вінницької області, кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0064, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У свідоцтві про право на спадщину зазначено, що відповідно до відомостей викладених у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, який виданий 19 травня 2020 року за № НВ-020 на земельній ділянці відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані.

Після оформлення спадщини 05.03.2021 р. ОСОБА_4 було укладено договір емфітевзису земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0064 із товариством з обмеженою відповідальністю «Немирівський комбінат хлібопродуктів».

ОСОБА_4 не було відомо про укладення його братом ОСОБА_5 договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0064 з TOB «Віхра». Серед документів ОСОБА_5 не було примірника договору оренди землі з TOB «Віхра» від 20.09.2012 р. Також ОСОБА_5 ніколи не згадував про отримання орендної плати за оренду землі від TOB «Віхра».

Після ознайомлення із доданими до позову матеріалами, в тому числі договором оренди землі від 20.09.2021 р., адвокатом Гончарука А.Й. до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області було направлено адвокатський запит із проханням надати завірену копію договору оренди землі, укладеного у 2010 р. між ОСОБА_5 та TOB «Віхра», відповідно до якого в оренду передана земельна ділянка площею 5,36 га (державний акт на право приватної власності на землю IV- ВН № 052076) в с. Нова Кропивна Немирівського району , який зареєстрований у відділі Держкомзему у Немирівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.12.2012 р. за №09453.

31.05.2021 р. Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області на вказаний адвокатський запит надано завірену копію договору оренди землі, укладеного у 2010 р. між ОСОБА_5 та TOB «Віхра» .

До позовної заяви товариством з обмеженою відповідальністю «Віхра» було надано копію договору оренди землі, яка відрізняється від того примірника, який зберігається у Головному управління Держгеокадастру у Вінницькій області, а саме відповідачем було повністю замінено третю сторінку договору при наданні договору до суду.

На примірнику договору, отриманого з Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області не вказано кадастровий номер земельної ділянки, а на примірнику договору, який TOB «Віхра» надало до суду кадастровий номер вказано, на примірнику наданому до суду стоїть дата договору - 20.09.2012 р., а на примірнику, наданому Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області дата не проставлена, на місці дати позначка «_» 2010 р.» тобто примірники договорів є неідентичними.

Також у ОСОБА_4 наявні зразки підписів ОСОБА_5 на двох заповітах від 25.11.2015 р. та від 02.11.2018 р. Під час підписання заповітів підпис ОСОБА_5 було посвідчено секретарем виконавчого комітету Райгородської сільської ради Немирівського району Вінницької області. Підпис особи, який стоїть на заповітах не схожий на підпис, який проставлений на договорі оренди землі із TOB «Віхра» від 20.09.2020 р.

Крім того, на договорі оренди землі та акті про передачу та прийом земельної ділянки в натурі в місці підписання поруч із підписом написано прізвище не « ОСОБА_6 », а « ОСОБА_6 ».

З огляду на вищевикладене ОСОБА_4 вважає, що його брат ОСОБА_5 не підписував договір оренди землі із TOB «Віхра» від 20.09.2012 р.

В зв`язку з вищевикладеним 02.06.2021 р. ОСОБА_4 до Немирівського районного суду було подано позов до TOB «Віхра», третя особа без самостійних вимог на стороні позивача TOB «Немирівський КХП» про усунення перешкод в користуванні земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку, в якій ОСОБА_4 просить суд зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Віхра», усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 5,3562 га, яка розташована на території Райгородської сільської ради Немирівського району Вінницької області, кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0064, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та повернути вказану земельну ділянку ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 р. у справі № 145/2047/16-ц наведена наступна правова позиція.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Крім того, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява про витребування доказів, а саме витребувати у приватного нотаріуса Немирівського районного нотаріального округу Науменко В.В. електронну копію реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна № 230, а саме документи, що стали підставою для прийняття рішення № 56958877 від 05.03.2021 року про державну реєстрацію іншого речового права, права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, ( договір емфітевзису) на земельну ділянку площею 5,3562 га., розташовану на території Райгородської сільської ради за межами населеного пункту, кадастровий номер № :03:001:0064 за ТОВ "Немирівський КХП" та витребувати у відповідачів належним чином засвідчену копію договору емфітевзису земельної ділянки кадастровий номер № :03:001:0064 укладеного 05.03.2021 року між ОСОБА_7 та ТОВ "Немирівський КХП", яке було задоволено судом.

Представником позивача ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позову, згідно якої представник позивача просив суд винести ухвалу про забезпечення позову щодо накладення заборони суб`єктам реєстраційної діяльності проводити будь-які реєстраційні дії по земельній ділянці кадастровий номер :03:001: 0064, яке було задоволено судом.

Представником позивача ОСОБА_4 ОСОБА_3 подано клопотання про зупинення провадження у справі, в задоволенні якого було відмовлено.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 02.04.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 21.045.2021 року прийнято до розгляду вище вказану позовну заяву та призначено підготовче засідання по справі.

Ухвалою суду від 02.06.2021 року накладено заборону суб`єктам реєстраційної діяльності проводити будь-які реєстраційні дії по земельній ділянці кадастровий номер :03:001:0064.

Ухвалою від 29.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Представники позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили задовільнити в повному обсязі.

Представника відповідачів ОСОБА_3 просила відмовити в задоволенні позову, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву.

Приватний нотаріус Науменко В.В. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Просила розглянути справу на розсуд суду.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено особу ОСОБА_5 (а.с.14).

20.09.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Віхра» (орендар) та ОСОБА_5 (орендодавець) укладено договір оренди земельної ділянки, розташованої в с. Райгород, Немирівського району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,36 га, кадастровий номер :03:001:0064, строком на 10 років. Договір зареєстрований в Відділі Держкомзему у Немирівському р-ні 07.12.2012 року за № 09453 (а.с.9-12).

Згідно державного акту на право приватної власності серії ІV-ВН №052076 вбачається, що ОСОБА_5 належить земельна ділянка 5,36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Райгородської сільської ради (а.с.15).

Як вбачається з листа з ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 24.10.2019 року та книги записів про державну реєстрацію актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі, що 07.12.2012 року було проведено запис про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0064, загальною площею 5,3562 га, яка належить ОСОБА_5 . Строк дії договору дійсний до 06.12.2022 року та відомостей щодо розірвання вищевказаного договору оренди у Книгах записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою договорів оренди землі у Відділі відсутні (а.с.17-21).

Як вбачається з інформаційної довідки виданої 15.03.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 05.03.2021 року між «Немирівський КХП» та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було укладено договір емфітевзису землі строком до 05.03.2070 р. на ту ж саму земельну ділянку. З даної довідки вбачається, що державним реєстратором - приватним нотаріусом Науменко Вікторією Володимирівно було прийняте рішення №56958877 від 05.03.2021р. про державну реєстрацію іншого речового права (права користування) (а.с.26-27).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрував права власності на земельну ділянку згідно із свідоцтва про право на спадщину від 20.05.2020р., отже являється спадкоємцем померлого ОСОБА_5 (а.с.24, 58), що також підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.05.2012 року (а.с.74).

Згідно електронної копії реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна №230 вбачається, що державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Науменко В.В. Немирівського району нотаріального округу Вінницької області було розглянуто заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , прийняту 05.03.2021 року за реєстраційним номером 44398695, яку подав ОСОБА_8 з метою проведення державної реєстрації іншого речового права, право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0064 на підставі чого винесено рішення провести державну реєстрацію іншого речового права, право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0064 (а.с.117-119).

Згідно заповіту від 22.11.2018 р. посвідченого Ковальчук T.JI., секретарем виконавчого комітету Райгородської сільської ради Немирівського району Вінницької області вбачається, що ОСОБА_5 заповів своєму брату ОСОБА_4 земельну ділянку, що належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІУ-ВН № 052076, площею 5,36 га і надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та все те, що буде належати йому на день смерті (а.с.142).

В подальшому ОСОБА_4 прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , а саме отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 5,3562 га, про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.143) та копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.144).

05.03.2021 року між ОСОБА_9 та ТОВ «Немирівський комбінат хлібопродуктів» був укладений Договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) (а.с.145-149)

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.638 ЦК передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, установлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ч1 ст.210 ЦК).

Разом з тим, згідно ст. 125 Земельного Кодексу України - право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є закон «Про оренду землі».

Відповідно до ст.13 ЗУ «Про оренду землі», - Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст.ст. 18,20 цього закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, строк дії договорів оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Частиною четвертою статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон) встановлено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно із підпунктом 8-1 частини другої статті 9 Закону під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов`язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Так згідно ст. 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, шляхом: визнання правочину недійсним; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечиш цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, Його моральним засадам.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

За змістом положень статей 210, 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір підлягає державній реєстрації лишу у випадках, встановлених законом. Такий договір є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України. Законом України «Про оренду землі».

Згідно зі статтею 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтями 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час укладення та реєстрації договору оренди земельної ділянки між відповідачами) визначала, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Статтею 126 ЗК України, частиною п`ятою статті 6, статтею 17 Закону України «Про оренду землі» у редакціях, чинних на час виникнення орендних правовідносин за оспорюваними правочининами, установлено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 10 якого встановлено, що державний реєстратор у ході здійснення реєстраційних дій, зокрема, встановлює відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Аналогічна правова позиції була висловлена Великою Палатою Верховного Суду 20.03.2019р. по справі № 587/2110/16-ц, провадження № 14-25цс19.

Так ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі;

поділу чи об`єднання земельних ділянок;

якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника;

ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання не чинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою « за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання не чинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

У разі скасування державної реєстрації з підстав, зазначених в абзацах третьому і четвертому частини десятої, державний кадастровий реєстратор у десятиденний строк повідомляє про це особу, за заявою якої здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, а в разі наявності зареєстрованих речових прав на неї - суб`єктів таких прав.

Так ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» визначає, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Висновки суду

Заслухавши думку учасників по справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються належним доказами та підлягають до задоволення, оскільки строк дії договору оренди укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Віхра» та ОСОБА_5 спливає лише 07.12.2022 р.

Державний реєстратор мав відмовити у реєстрації речового права (права оренди) в зв`язку з тим, що вказане право на момент прийняття рішення про державну реєстрацію вже було зареєстровано.

Так як на час укладення між відповідачами та реєстрації оспорюваного договору оренди земельної ділянки був чинний договір оренди цієї ж земельної ділянки укладений між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 і який в установленому законом порядку припинений не був, тому слід визнати недійсним договір емфітевзису земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0064 укладений 05.03.2021 року між ТОВ «Немирівський КХП» та ОСОБА_4 та скасувати рішення №56958877 від 05.03.2021р. про державну реєстрацію іншого речового права (права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) державного реєстратора - приватного нотаріуса Науменко Вікторії Володимирівни на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0064 за TOB «Немирівський КХП».

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно зі ст.15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частинами 1,2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Представниками позивачів було надано квитанції до прибуткового касового ордер на суму 1000 грн та 6356 грн, договора про надання правничої допомоги , детальний опис робіт, а тому витрати на правову допомогу підлягають до задоволення в повному обсязі.

Крім того з відповідачів на користь позивача слід стягнути в рівних частках витрати на оплату судового збору.

Керуючись ст.. 210, 638, 792 ЦК України, 125, 126 ЗК України, 13, 18, 20ЗУ «Про оренду землі», 76, 79, 80, 81, 258, 259, 263, 264, 265, 315, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Віхра» ( с.Н.Кропивна Немирівського району Вінницької області) до ОСОБА_4 (жителя с.Тарасівка Гайсинського району Вінницької області, РНОКПП НОМЕР_2 ), ТОВ «Немирівський Комбінат Хлібопродуктів» (, с.Зяньківці вул..Миру,23 Немирівського району Вінницької області), третя особа приватний нотаріус Немирівського нотаріального округу Науменко Вікторія Володимирівна (вул.Горького,94 м.Немирів Вінницької області) про визнання недійсним договору емфітевзису та скасування рішення державного реєстратора задовільнити.

Визнати недійсним договір емфітевзису земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0064 укладений 05.03.2021 року між ТОВ «Немирівський КХП» () - та ОСОБА_4 .

Скасувати рішення №56958877 від 05.03.2021р. про державну реєстрацію іншого речового права (права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) державного реєстратора - приватного нотаріуса Науменко Вікторії Володимирівни на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0064 за TOB «Немирівський КХП».

Стягнути з ОСОБА_4 та ТОВ «Немирівський Комбінат Хлібопродуктів» на користь ТОВ «Віхра» витрати на правничу допомогу у розмірі 7356 (сім тисяч триста п`ятдесят шість) гривень 00 коп. в рівних частках по 3678 (три тисячі шістсот сімдесят вісім) гривень 00 коп. з кожного та судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00коп. по 1135 (одній тисячі сто тридцять п`ять) гривень 00 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Немирівський районний суд, Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет.

Повний текс рішення виготовлено 29.10.2021.

Головуючий: О.П.Царапора