233 № 233/3655/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
28 жовтня 2021 року м.Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
головуючої судді Бєлостоцької О.В.,
при секретарі Теліціній О.О.,
позивачки ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому зазначила, що вона є власницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в якій з 23 червня 2017 року зареєстрований її рідний брат ОСОБА_2 . Відповідач за місцем реєстрації фактично не мешкає більше трьох років, оскільки з власної волі змінив місце проживання; перешкод у користуванні квартирою ОСОБА_2 не чинила. Реєстрація відповідача в належній їй квартирі порушує її права як власниці, зокрема на оформлення субсидії та відчуження.
Позивачка ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 собою, що втратила право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги і пояснила, що її брат ОСОБА_2 зареєстрований в належній їй квартирі АДРЕСА_2 , проте фактично в ній не мешкає більше трьох років, оскільки з власної волі переїхав до іншого міста, після чого зв`язок з ним обірвався. Перешкод у користуванні відповідачу квартирою не чинила. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердили факт не проживання відповідача ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 на протязі декількох років.
З`ясувавши позицію позивачки, допитавши свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 09 серпня 2002 року належить квартира,, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-9).
Як вбачається з довідки Житлово-будівельного кооперативу «Космос-16» від 05 серпня 2021 року та відомостей про реєстрацію місця проживання, які містяться в реєстрі Костянтинівської територіальної громади, відповідач ОСОБА_2 з 23 червня 2017 року зареєстрований в належній позивачці ОСОБА_1 квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13,18).
Згідно акту від 05 серпня 2021 року, затвердженого виконуючою обов`язки директора ЖБК «Космос-16», ОСОБА_2 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з липня 2018 року (а.с.12).
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону.
Приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_2 з власної волі не проживає в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 без поважних причин понад один рік, відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачем права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та визнання ОСОБА_2 особою, що втратила право користування жилим приміщенням зазначеної квартири.
В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору (а.с.4) по справі слід віднести на відповідача по справі.
На підставі 150 ЖК України, ст.ст. 317,319,391, 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 4,19,259,263, 264, 265, 280-282 ЦПК України , -
Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 особою, яка втратила право користування жилим приміщенням квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлений 28 жовтня 2021 року.

Суддя