Дата документу 22.10.2021
Справа № 937/7810/21
Провадження № 2/937/3570/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«22» жовтня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Колодіної Л.В.,

секретаря судового засідання - Арифової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів для утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються з нього на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області №937/1132/20 від 07 квітня 2020 року та відкликати з заборгованості Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відповідний виконавчий лист.

В обґрунтування позову зазначає, що він ОСОБА_1 , 1982 р.н., у минулому перебував в шлюбі із ОСОБА_3 , 1991 р.н.. Від вказаного шлюбу в них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у справі № 937/1132/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 щомісячно 1/4 частину всіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 11.02.2020 до повноліття дитини. На виконання цього рішення видано виконавчий лист, на підставі якого відкрито відповідне виконавче провадження. ОСОБА_1 постійно здійснювалася оплата аліментів, додаткові витрати на утримання сина, приділялася увага дитині, позивач брав участь у розвитку, тощо. З моменту розірвання шлюбу до літа 2021 року позивач з відповідачкою проживали окремо. Починаючи з 28 червня 2021 року ОСОБА_1 з сином мешкають разом за постійним місцем проживання позивача. Наразі вказаний виконавчий документ перебуває на виконанні. Цей факт підтверджується доданою до матеріалів справи копією розрахунку заборгованості Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). З цього вбачається, що стан позивача суто змінився, раніше він надавав матеріальну допомогу відповідачці, оскільки їх син проживав разом з нею, але на даний час дитина не проживає разом з матір`ю та не перебуває на її утриманні, а мешкає разом з позивачем, перебуває на його утриманні, а тому відповідачка фактично втрачає право на отримання аліментів від батька на утримання дитини. З урахуванням викладених обставин, приймаючи до уваги те, що малолітній син сторін ОСОБА_5 з червня 2021 року та до дня звернення до суду із цим позовом постійно мешкає з батьком та знаходиться на його утриманні, позов є обґрунтованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 вересня 2021 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотання позивачки про слухання справи за її відсутності та в зв`язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 23 квітня 2016 року вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 /а.с.15/.

З рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 жовтня 2018 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано/а.с.16-19/.

З заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 вересня 2014 року вбачається, що з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, щомісячно, починаючи з 11 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття/а.с.20-23/.

З довідки від 28 червня 2021 року, виданої уповноваженою особою по будинку та затвердженої підписом директора ТОВ «ПБК «АКВІ-БУД» Байрактара Ю.Д. від 23.07.2021 вбачається, що ОСОБА_1 , дійсно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та має склад сім`ї: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 /а.с.5/.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п.17 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів; нормативно-правовий акт № 3 від 15.05.2006" Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Судом встановлено, що з червня 2021 року син ОСОБА_4 не проживає з матір`ю ОСОБА_2 на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, а проживає зі своїм батьком ОСОБА_1 ..

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Як встановлено малолітній ОСОБА_4 проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідачки. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 квітня 2020 року.

Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 16 серпня 2021 року.

Однак, як встановлено судом, стягнення аліментів (нарахування заборгованості) згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 квітня 2020 року в цивільній справі № 937/1132/20 на даний час триває.

Частиною 4 ст. 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Враховуючи ту обставину, що малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із батьком ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою з місця проживання від 28 червня 2021 року, стягнення аліментів, які присудженні до стягнення з останнього на підставі судового рішення в цивільній справі № 937/1132/20, підлягає припиненню.

Разом з тим, як вбачається розрахунку заборгованості виданого 21 липня 2021 року державним виконавцем Мелітопольського відділу державної виконавчої служби у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сполоховою Я.А., при примусовому виконанні виконавчого листа №937/132/20 виданого 09.04.2020 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, у ОСОБА_1 станом на 21 липня 2021 року існує заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1817,45 грн.

Вищевказаний розмір заборгованості виник за період з лютого 2020 року по червень 2021 року включно.

Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

На переконання суду, зміна місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з одним із батьків, у даному випадку зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , на місце проживання разом з іншим, у розумінні вищевказаного положення СК України, має істотне значення, яке тягне собою можливість звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами, яка виникла у нього при примусовому виконанні виконавчого листа №937/132/20 виданого 09.04.2020 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за період, протягом якого його син проживав разом з ним.

Однак, заборгованість по сплаті аліментів виникла в період, коли син позивача проживав разом із матір`ю, т.я. проживати разом з батьком син почав з моменту видачі довідки, у зв`язку з тим, що в самій довідці не зазначено з якого часу ОСОБА_4 проживає разом із позивачем.

При цьому, суд вважає безпідставною заявлену позивачем позовну вимогу про відкликання з заборгованості Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавчого листа, на підставі якого з нього проводиться стягнення, виходячи з наступного.

Так, припинення стягнення аліментів за виконавчим документом, на підставі якого проводилися періодичні стягнення, є підставою для закінчення виконавчого провадження, а не для відкликання виконавчого листа, на підставі якого таке було відкритим.

У свою чергу, припинення стягнення за судовим рішенням, яке не є скасованим чи визнаним не чинним, за умови відсутності заборгованості, яка виникла при його примусовому виконанні, свідчить про виконання покладеного обов`язку в повному обсязі.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Отже, у зв`язку із припиненням стягнення із ОСОБА_1 . аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 квітня 2020 року по цивільній справі № 937/1132/20 з урахуванням встановлених в ході розгляду даної справи обставин (наявності заборгованості по аліментах), вважається невиконаним у повному обсязі, що жодним чином не слугує підставою для відкликання виконавчого листа.

Поряд з тим, слід наголосити, що в даному випадку виконавчого провадження по стягненню із ОСОБА_1 аліментів, може бути закрито працівниками Мелітопольського відділу державної виконавчої служби у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), на виконання яких перебуває відповідний виконавчий документ, у разі погашення заборгованості по сплаті аліментів у повному обсязі.

За наведених обставин, позовна вимога ОСОБА_1 про відкликання з заборгованості Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавчого листа задоволенню не підлягає.

Крім того, вирішуючи питання щодо витрат по справі, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, однак враховуючи те, що позивач в позовній заяві не ставить питання щодо стягнення понесених судових витрат, суд вважає за можливе залишити їх за ним.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 180, 181, 197 СК України, ст.4, 10, 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 272-273, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів задовольнити частково.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду області протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні дані сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: Л.В. Колодіна