Житомирський апеляційний суд
Справа №282/22/21 Головуючий у 1-й інст. Гуцал П. І.
Категорія 60 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря судового засідання Лісової Т.С.

з участю позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Любарського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2021 року, ухвалене під головуванням судді Гуцала П.І.

у цивільній справі №282/22/21 за позовом ОСОБА_1 , представник: ОСОБА_2 до Любарської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом. Просив визначити йому додатковий строк терміном до одного місяця після набрання чинності рішенням суду для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Горопаї Любарського району Житомирської області. В обґрунтування поданого позову зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Горопаї Любарського району Житомирської області у віці 90 років померла його бабуся ОСОБА_3 . На ім`я ОСОБА_3 на території Меленецької сільської ради в с. Меленці Любарського району значиться земельна ділянка площею 3,0309га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт на все своє майно на користь своєї дочки ОСОБА_4 (матері позивача), який посвідчений секретарем Меленецької с/Ради 09.11.2010 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 74 роки померла мати позивача ОСОБА_4 . До дня смерті остання проживала в АДРЕСА_1 . За оформленням спадщини його мати не зверталася через хворобу судинно-мозкової недостатності, яка тривала до дня її смерті.

Позивач, як онук померлої ОСОБА_3 , на даний час являється спадкоємцем майна померлої за законом, серед якого є земельна ділянка площею 3,0309 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті баби ОСОБА_3 не подавав і спадщини не приймав. До дня відкриття спадщини він постійно проживав по місцю своєї реєстрації в м. Білозерське Добропільського району Донецької області. Спадкодавець ОСОБА_3 проживала і померла в с.Горопаї Любарського району Житомирської області.

Поважною причиною пропущення строку для офіційного прийняття спадщини являється те, що з дня відкриття спадщини до закінчення шестимісячного терміну існувала обставина, яка унеможливлювала його звернення в нотаріальну контору - це існування заповіту на користь його матері. У зв`язку з цим він не звертався особисто до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, являючись спадкоємцем п`ятої черги за законом. Тобто, у нього була перешкода для подачі такої заяви. Окрім того між його постійним місцем проживання і місцем знаходження спадкового майна велика відстань, що також є поважною причиною для звернення до суду із вказаним позовом, враховуючи його інвалідність 3 групи. Шестимісячний термін для подачі заяви для прийняття спадщини розпочався 29 квітня 2013 року і закінчився 29.10.2013 року. Позивач, як онук, достеменно знав про те, що у спадкодавця ОСОБА_3 є дочка - ОСОБА_5 . Вважав, що саме вона прийняла у спадок належну ОСОБА_3 па праві власності земельну ділянку, у чому довгий час був впевнений. Дізнався про те, що ОСОБА_5 спадщину після смерті його баби не прийняла лише у жовтні 2018 року, та вже після цього звернувся до нотаріальної контори. Отже, коли він дізнався, що його мати не скористалася своїм правом на прийняття спадщини, встановлений законом строк для її прийняття вже був пропущений. Вважає, що шестимісячний строк звернення із заявою для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ним пропущений з поважних причин, пов`язаними з об`єктивними обставинами - неприйняттям ОСОБА_4 спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

У Любарський районний нотаріальний округ він звернувся лише 27 серпня 2020 року через хворобу та карантинні заходи і отримав відмову для офіційного прийняття спадщини, про що приватним нотаріусом Любарського РНО винесено Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 27.08.2020 року у зв`язку із пропущенням позивачем встановленого законом строку для прийняття спадщини. З дня звернення до нотаріальної контори позивачу стало відомо, що законом для цього визначено 6 місяців з дня відкриття спадщини.

Інші спадкоємці, які б мали право на спадкування за законом, відсутні. У відповідності до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №61451028 від 27.08.2020 року зазначено про наявність спадкової справи №179/2020 року після смерті спадкодавця ОСОБА_3 . До цього часу стосовно майна ОСОБА_3 , спадкова справа заведена не була.

Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Любарської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить вказане рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вважає, що судом не взято до уваги поважні причини пропуску строку, на які посилається позивач. Так, спадщину ОСОБА_1 після своєї матері прийняв своєчасно. Однак, його мати мала заповіт від своєї матері ОСОБА_3 , а тому зазначена позивачем причина пропуску строку для прийняття спадщини після баби є поважною. Однак, суд не взяв це до уваги, а зіслався лише на лист Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», хоча останній, на думку апелянта, зазначених обставин не спростовує. Вважає, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, і ці обставини визнані судом поважними. В ці чотири роки увійшли і карантинні заходи, що обмежили доступ і прийом громадян до нотаріальних контор. У відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій, у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року№540-ІХ, з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом. Від дня припинення карантину перебіг цих строків продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення. Законодавець не визначив переліку причин, які є поважними при пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, суд у кожному конкретному випадку, виходячи з аналізу конкретних обставин, вирішує питання про те, чи є причина його пропуску поважною. Отже, у зв`язку з пропуском встановленого законодавством України шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати своє право як спадкоємець на отримання спадщини, а тому змушений звернутися до суду.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_6 , свідоцтво серії НОМЕР_1 . Її батьками записані: ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .

25 вересня 1965 року ОСОБА_8 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, актовий запис № 97, свідоцтво серії НОМЕР_2 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , свідоцтво серії НОМЕР_3 . Його батьками записані: ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Відповідно до заповіту, посвідченого 09 листопада 2009 року секретарем Меленецької сільської ради Любарського району Житомирської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на випадок своєї смерті все своє майно заповіла ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Горопаї, Любарського району Житомирської області померла ОСОБА_3 , свідоцтво серії НОМЕР_4 , актовий запис №4.

Тобто, бабуся позивача за життя склала заповіт на випадок своєї смерті на користь своєї доньки матері позивача ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що причини пропуску позивачем ОСОБА_1 , строку для прийняття спадщини по смерті ОСОБА_3 , не можуть бути прийняті судом як поважні.

Проте, на думку апеляційного суду, такі висновки зроблені судом передчасно, без належного з`ясування всіх обставин справи.

Так, за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відтак, після смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина на належне їй майно.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса сьомої Любарського районного нотаріального округу Соляра В.М., № 320/02-31 від 27 серпня 2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропущенням ним строку встановленого законом для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Спадкову справу заведено 27.08.2020 року. До цього часу спадкова справа до майна померлої ОСОБА_3 заведена не була.

У відповідності до ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними,істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» надано роз`яснення, відповідно до якого при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини судам слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Поважними визнають: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Також, хвороба, перебування позивача-спадкоємця в іншому регіоні України у зв`язку із відрядженням, службовою необхідністю не можуть підтверджуватись лише показаннями свідків.

Отже, законодавець не визначив конкретного переліку причин, які можуть бути визнані поважними при розгляді даної категорії справ. Суд у кожному конкретному випадку має визначати, чи може бути віднесена зазначена позивачем причина до поважних.

Разом з тим, обов`язковою умовою задоволення позову в даній категорії справ є доведення того факту, що існуючі перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини створили спадкоємцеві об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини.

Отже, визначальним у такому випадку є саме критерій наявності об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для спадкоємця.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1,7 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що об`єктивна неможливість прийняття спадщини позивачем після смерті бабусі була обумовлена існуванням спадкоємця попередньої черги за законом та наявністю заповіту на користь його матері.

Тобто, до дня смерті матері він вважав, що саме остання є спадкоємцем майна ОСОБА_3 , а тому не міг оформити своїх спадкових прав.

Тому до 20.04.2018 року є всі підстави вважати про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем після смерті бабусі.

На підтвердження вимог позову позивачем також надано інші докази.

Зокрема, відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого 04 жовтня 2017 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , призначено пенсію за віком. Він має статус інваліда 3 групи від професійного захворювання.

Позивачем також подано до позовної заяви копію виписки із медичної картки стаціонарного хворого (дата надходження 14.06.2018 року, дата виписки 26.06.2018 року), копію медичного висновку центральної лікарсько-експертної комісії від 03.09.2017 року, та протоколи засідання ВКК від 19.11.2018 року та 11.06.2019 року про періодичні звернення за лікуванням (а.с. 24-30).

Тобто, позивач хворів, проживав в іншому регіоні. Крім того, протягом спірного періоду існували карантинні обмеження, що є загальновідомою обставиною.

Крім того, поза увагою суду залишилась та обставина, що відповідачем визнано позов (а.с.40). Суд не ухвалив процесуального рішення про відмову у прийнятті визнання позову. Разом з тим, відмовив у позові, що суперечить положенням ч.4 ст.206 ЦПК.

Із врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

За таких обставин та відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.376 ЦПК оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Любарського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк в один місяць з дня набрання чинності рішенням суду для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Горопаї Любарського району Житомирської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього дня протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 21.05.2021 року.