Справа № 201/2604/21
Провадження № 2/201/1845/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 жовтня 2021р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Дейнеги А.М.

за участю позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - Адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради) про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

15.03.2021р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, визначивши третьою особою без самостійних вимог на предмет спору - Адміністрацію Шевченківського району Дніпровської міської ради (а.с. № 3).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 20.04.2021р. відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання (а.с. № 24).

Цією ж ухвалою було витребувано висновок від третьої особи щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, яки надійшов до суду 20.07.2021р. (а.с. №39).

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідач ОСОБА_2 є батьком трьох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та двох синів-двійнят ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Конфлікти в родині стали виникати ще у 2009р. Народження ІНФОРМАЦІЯ_3 двох синів-двійнят не поліпшило стосунків. Остаточно з чоловіком вони припинили шлюбні відносини з грудня 2011р., розірвали шлюб рішенням суду ще у 2009р., втім вона отримала свідоцтво про розірвання шлюбу тільки 09.08.2017р. Відразу після народження двійнят, відповідач самоусунувся від виховання та утримання дітей. Діти наразі проживають з нею, тільки вона та її батьки матеріально утримують трьох дітей. Де він проживає, де працює, про відповідача, їй нічого не відомо. Вона у 2018р. зверталася до суду з заявою про стягнення аліментів, було видано наказ про стягнення аліментів на трьох дітей у розмірі Ѕ частини доходу, втім відповідач аліменти не сплачує, позивачка отримує від держави матеріальну допомогу.

Враховуючи викладене, посилаючись на норми ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 164, 165 СК України, просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно трьох малолітніх синів.

Підготовче засідання у справі відповідно до вимог ст. 197 та п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України проведено 20.07.2021р., під час якого було задоволено клопотання про допит свідків (а.с. № 57).

Позивачка в судовому засіданні 26.10.2021р. позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.№ 80,81).

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчі засідання, які були призначені на 16.06.2021р. та 20.07.2021р. та судові засідання, які призначалися на 22.09.2021р. та 26.10.2021р., неодноразово не з`являвся, про час та дату засідань кожного разу був повідомлений належним чином, як шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленнями, так і шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. № 28, 33, 35, 38, 62, 63, 70, 71, 72). Судові повістки, які була направлені судом разом з позовною заявою з додатками, за адресою наданою ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 23), поверталися до суду з позначками «за закінченням терміну зберігання». Sms-повідомлення здійснити за номером телефону, який було зазначено по тексту по позову позивачкою, не вдалося з технічних причин (а.с. № 37, 73).

Отже, у відповідності до положень ч.8,ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про дати розгляду справи судом, втім, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розряду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання відзиву на позов.

За частиною 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Представник третьої особи - Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради - Пантелеєва Г.С. (діє на підставі довіреності від 20.05.2021р. - а.с. № 40) приймала участь у розгляді справи на стадії підготовчого провадження, 20.07.2021р. надала суду відповідний висновок від 15.07.2021р. за № 4/3-73 (а.с. № 39,41-43).

В судове засідання 26.10.2021р. представник третьої особи не з`явилася, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином, що наявна особиста розписка від 22.09.2021р. (а.с. № 65), про причини неявки суду не повідомила.

За таких обставин, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України та з урахуванням згоди позивачки, розглядати справу за відсутності відповідача та представника третьої осіб та ухвалити по справі заочне рішення на підставах встановлених главою 11 ЦПК України. З цього приводу постановлена ухвала від 26.10.2021р. (без видалення до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України( (а.с. № 80-81, дія № 12).

Суд, вислухав позивачку, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази за правилами ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.02.2006р. до 09.08.2017р., про що видано свідоцтво, актовий запис № 123. Після розірвання шлюбу позивачка змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » (а.с. № 21).

Батьком трьох дітей: неповнолітнього сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітнього сина - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього сина - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. № 15, 16, 17).

Позивачка по тексту позову та в судовому засіданні стверджувала, що батько дітей не приділяє уваги вихованню, лікуванню, оздоровленню, освіті дітей, самоусунувся від виконання батьківських обов,язків, не допомагає взагалі матеріально, не сплачує стягнуті аліменти.

Ці обставини знайшли своє підтвердження і в ході розгляду справи судом.

Судовим наказом судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюка О.А. від 15.12.2018р. у справі № 201/13155/18 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти у розмірі Ѕ частини заробітку (доходу) відповідача, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 03.12.2018р. (а.с. № 18-19).

Постановою державного виконавця Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області Попруженка М.О. від 17.05.2019р. відкрито виконавче провадження № ВП № 59149653 (а.с. № 46-48).

Довідкою державного виконавця Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області Попруженка М.О. від 09.03.2021р. підтверджується, що за період з 01.06.2020р. до 01.03.2021р. позивачка аліментів не отримує (а.с. № 20).

Довідкою начальника відділу призначення Центрального (Шевченківський р-н) Управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 28.05.2021р. підтверджується, що ОСОБА_1 з травня 2020р. отримує тимчасову допомогу на трьох дітей від держави (підстава - коли мати (батько) ухиляються від сплати аліментів) (а.с. № 51).

Відомостей про місце знаходження відповідача у позивачки немає.

Представниками Управління-служби у справах дітей Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради було здійснено обстеження умов проживання ОСОБА_2 за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с. № 23).

З листа начальника Управління від 31.05.2021р. вбачається, що за вказаною адресою проживає племінник відповідача, який повідомив,що його дядько - ОСОБА_2 за цією адресою тільки зареєстрований, останні 6 років він з ним не контактує, зі слів племінника, його дядько (відповідач) може проживати у Німеччині , відомий йому телефон дядька не є дійсним (а.с. № 56).

З характеристик з навчальних закладів ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вбачається, що вихованням та розвитком хлопців займається лише позивачка, діти виховані, скромні та старанні. В цих характеристиках також зазначено, що батька (у термін навчання дітей в школі) вчителі не бачили (а.с. № 52-54).

Допитані в судовому засіданні 26.10.2021р. свідки: ОСОБА_11 (подруга позивачки більше 10 років, їх діти одного віку та товаришують) та ОСОБА_12 (подруга більше 12 років) суду підтвердили, що часто спілкуються з позивачкою, бувають в неї вдома, батька дітей ніколи не бачили, дітей виховує та утримує ОСОБА_13 , також їй допомагають її батьки. За роки їх товаришування свідки ніколи не бачили ОСОБА_14 та не чули від дітей, щоб їх батько з ними зустрічався, чи поздоровляв зі святами, чи дарував подарунки хоча б на день народження.

Адміністрацією Шевченківського району Дніпровської міської ради на виконання ухвали судді Ткаченко Н.В. від 20.04.2021р. суду скеровано висновок від 15.07.2021р. за 4/3-73, де у відповідності до п.п.4,5 ст. 19 СК України зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ,1974р.н. стосовно усіх трьох його дітей - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. № 41-43).

Суд зазначає, що відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей, піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьківські права є в той же час і обов`язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов`язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду у з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14-ти років.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, шо відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання трьох дітей, а саме: духовним, моральним та фізичним вихованням та розвитком синів не опікується, з дітьми не спілкується, не відвідує дітей ні за місцем їх проживання, ні за місцем їх навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування та оздоровлення дітей, не купує одягу, не надає необхідного для дітей грошового забезпечення. Троє дітей знаходяться виключно на утриманні своєї матері, що є у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав відносно трьох дітей.

Крім того, суд при прийнятті рішення дійшов висновку, що відповідач, поклавши виховання трьох синів на позивачку, свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та не бажає опікуватися над дітьми.

Доказів протилежного суду надано не було.

З урахуванням викладеного, а також приймаючи до уваги позицію Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, яка ними викладена у висновку від 15.07.2021р., суд вважає, що наявні передбачені п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей: неповнолітнього сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітнього сина - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього сина - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже вважає за необхідне позов задовольнити.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. (а.с. № 2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 164, 165 СК України, п.п. 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - Адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, РНОКПП- НОМЕР_1 , батьківських прав відносно дітей: неповнолітнього сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітнього сина - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього сина - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.