Провадження 22- ц /812/2012/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого судді Бондаренко Т.З.,
суддів - Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,
із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,
за участю: позивача ОСОБА_1 , представників відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №484/770/18 за апеляційною скаргою
Миколаївського обласного центру зайнятості
на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 вересня 2021 року, постановлену під головуванням судді Літвіненко Т.Я. в приміщенні того ж суду, за заявою Миколаївського обласного центру зайнятості про поворот виконання судового рішення у справі за позовом

ОСОБА_1 до Миколаївського обласного центру зайнятості про зобов`язання продовжити дію безстрокового трудового договору,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2021 року Миколаївським обласним центром зайнятості подано заяву про поворот виконання рішення суду.
Заяву мотивовано тим, щопостановою Миколаївського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов`язано Миколаївський обласний центр зайнятості (далі Миколаївський ОЦЗ) перевести ОСОБА_4 з посади директора Первомайського міськрайонного центру зайнятості на посаду директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості на підставі його заяви від 20 січня 2018 року, що і було зроблено Наказом Миколаївського ОЦЗ від 18 лютого 2019 року № 61-К.
Постановою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 липня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду
від 06 листопада 2018 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 червня 2020 року, залишене без змін постановою Миколаївського апеляційного суду та постановою Верховного Суду, в задоволенні позову ОСОБА_4 до Миколаївського ОЦЗ про визнання укладеним з 15 листопада 2017 року трудового договору між останнім та Миколаївським обласним центром зайнятості про роботу на посаді директора Первомайської філії Миколаївського обласного центру зайнятості, допущення до роботи на посаді директора Первомайської філії Миколаївського обласного центру зайнятості відмовлено. Однак, питання повороту виконання рішення суду Верховним Судом при винесенні рішення по суті справи вирішено не було.
Уточнивши свою заяву про поворот виконання судового рішення просив: «Допустити поворот виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 06 листопада 2018 по справі №484/770/18 за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного центру зайнятості про зобов`язання продовжити дію безстрокового трудового договору шляхом зобов`язання Миколаївського обласного центру зайнятості, скасувати наказ Миколаївського обласного центру зайнятості від 18 лютого 2019 № 61-к «Про переведення ОСОБА_1 ». Визнати ОСОБА_1 таким, що працює на посаді директора Первомайського міськрайонного центру зайнятості.»
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 вересня 2021 року в задоволенні заяви про поворот виконання судового рішення відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду заявник подав апеляційну скаргу в якій зазначив про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та задовольнити заяву про поворот виконання судового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказував на законність оскаржуваної ухвали суду та необхідності залишення її без змін.

Заслухавши осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до частин 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване cудове рішення відповідає вказаним вимогам.
Як вбачається з матеріалів справирішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 липня 2018 року позов ОСОБА_1 до Миколаївського ОЦЗ про зобов`язання продовжити дію безстрокового трудового договору задоволено частково. Визнано відмову Миколаївського ОЦЗ від 27 лютого 2018 року ОСОБА_1 у переводі з посади директора Первомайського міськрайонного центру зайнятості на посаду директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості незаконною. В задоволенні позовної вимоги про зобов`язання продовжити дію безстрокового трудового договору відмовлено.(а.с.4-7)
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 липня 2018 року змінено та викладено резолютивну частину рішення в частині позовних вимог в наступній редакції: позов ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов`язано Миколаївський обласний центр зайнятості (далі Миколаївський ОЦЗ) перевести ОСОБА_4 з посади директора Первомайського міськрайонного центру зайнятості на посаду директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості на підставі його заяви від 20 січня 2018 року (а.с.8-12).
На виконання зазначеного рішення, наказом Миколаївського ОЦЗ від 18 лютого 2019 року № 61-К ОСОБА_1 переведено на посаду директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ з 19 лютого 2019 року.(а.с.18)
Постановою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року касаційну скаргу Миколаївського ОЦЗ задоволено частково. Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 липня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. (а.с.13-17)
Наступним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 червня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Миколаївського ОЦЗ про визнання укладеним з 15 листопада 2017 року трудового договору між ОСОБА_1 та Миколаївським ОЦЗ про роботу на посаді директора Первомайської філії Миколаївського ОЦЗ, допущення до роботи на посаді директора Первомайської філії Миколаївського ОЦЗ відмовлено (а.с.19-22).
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року та постановою Верховного Суду від 17 березня 2021 року, рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 червня 2020 року залишено без змін (а.с.23-32).
Районний суд відмовляючи в задоволенні вимог про поворот виконання рішення суду, виходив з того, що спір стосовно якого постановлено судове рішення, яке виконано відповідачем Миколаївським обласним центром зайнятості, не носить майнового характеру, а тому підстави для застосування повороту виконання рішення відсутні.
Вказаний висновок суду ґрунтується на обставинах справи та відповідає вимогам закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
У Рішенні Конституційного Суду України від 2 листопада 2011 року № 13-рп/2011 по справі № 1-25/2011 за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_1 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України, яке є обов`язковим для застосування на всій території України, роз`яснено, що особливістю ухвал суду щодо повороту виконання рішення є те, що вони приймаються на стадіях виконання судового рішення і оскаржити їх одночасно з рішенням суду неможливо.
Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав, у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Таким чином, поворот виконання рішення можливий за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.
З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у даній справі є зобов`язання продовження дії безстрокового трудового договору, а під час нового розгляду - визнання укладеним з 15 листопада 2017 року трудового договору між ОСОБА_1 та Миколаївським ОЦЗ про роботу на посаді директора Первомайської філії Миколаївського ОЦЗ, допущення до роботи на посаді директора Первомайської філії Миколаївського ОЦЗ.
З урахуванням наведених правових норм, та встановлених судом обставин справи, районний суд дійшов правильного висновку про те, що відсутні підстави для запровадження процедури повороту виконання судового рішення, оскільки спір, розглянутий судом, стосується захисту не майнових прав позивача, так як за рішенням суду, яке в подальшому було скасоване судом вищої інстанції, майно чи гроші не передавались, а лише покладено обов`язок щодо зобов`язання переведення з посади на посаду.
Районний суд також вірно послався на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23 січня 2018 року у справі № 203/2612/13-ц, як таку, що є обов`язковою для застосування судами.
Доводи викладені в апеляційній скарзі стосовно іншої судової практики з приводу застосування повороту виконання судових рішень, не заслуговують на увагу, оскільки районний суд надав їм належну оцінку та обґрунтовано відхилив, зазначаючи що релевантною судовою практикою є саме висновки Верховного Суду, а не висновки судів нижчих інстанцій.
Також не можна прийняти до уваги посилання в апеляційній скарзі на те, що рішення суду ухвалене у даній справі та стосовно якого заявлено вимогу про допущення повороту в його виконанні, не підпадає під заборону встановлену ч. 2 ст. 445 ЦПК України. Так, наведеною нормою встановлено, що у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.
Аналізуючи вказані положення процесуального закону, слідує висновок, що з усіх випадків можливого повороту виконання судового рішення майнового характеру. Встановлені виключення також майнового характеру. За такого, наявність вказаної норми не спростовує наведені висновки суду.
Посилання в апеляційній скарзі на п. 3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_1 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 Цивільного кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів2,8 частини третьої ст. 129 Конституції України від 2 листопада 2011 року
N 13-рп/2011 відповідно до якого поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія
захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін
виконавчого провадження в попереднє становище через скасування
правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем
відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим)
рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на
поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого
(зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі
отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим
(зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого
майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття
майна (виконання дій) відпала. Як наголошено в Рішенні
Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003, "правосуддя за своєю суттю визнається таким лише
за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує
ефективне поновлення в правах" (абзац десятий пункту 9
мотивувальної частини), також не є спростовним для наведених висновків, оскільки за його змістом зазначення «(виконаних дій)» стосується саме дій пов`язаних саме з передачею майна.
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За вказаних обставин, оскаржувана ухвала районного суду, як така що відповідає вимогам закону, не може бути скасована, а тому підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Миколаївського обласного центру зайнятості залишити без задоволення.
Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 вересня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту, 08 листопада 2021 року.

Судді: Т.З.Бондаренко

Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова