Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Макарчука С.М.,

з участю секретаря судового засідання Колінько О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кобеляки в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 532/693/21 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2021 року за вх. № 2889/21 до Кобеляцького районного суду Полтавської області засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Акент-Банк» (далі - АТ «А-Банк»), підписана представником позивача за довіреністю Шкапенком Олександром Віталійовичем, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У поданому позові ставиться вимога про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором без номеру від 10.06.2019 у розмірі 20358 гривень 77 копійок станом на 23.12.2020, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 10398 гривень 81 копійка, заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 9509 гривень 96 копійок, заборгованості за штрафами у сумі 450 гривень 00 копійок.

Водночас позивач прохає стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2102 гривні 00 копійок, розглядати справу за відсутності представника АТ «А-Банк» та не заперечує проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання.

Позов обґрунтовується тим, що 10.06.2019 ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою укладання кредитного договору без номеру та отримання кредитної кратки. Відповідно до умов договору без номеру від 10.06.2019 ОСОБА_1 отримав кредит у виді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду те, що підписана анкета-заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком Договір надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

ОСОБА_1 у порушення умов договору у встановлений строк не проводив чергові платежі, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 23.12.2020 року становить 20358 гривень 77 копійок станом на 23.12.2020, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 10398 гривень 81 копійка, заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 9509 гривень 96 копійок, заборгованості за штрафами у сумі 450 гривень 00 копійок.

За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями 23 березня 2021 року позовну заяву передано на розгляд судді Кобеляцького районного суду Полтавської області Макарчуку С.М.

08 квітня 2021 року за вх. № 3510/21 до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла відповідь Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області № 02-19/582 від 07.04.2021, довідка № 485 від 05.04.2021, відповідно до якої ОСОБА_1 зареєстрований з 29.05.2015 по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 26, 27).

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 29 квітня 2021 року.

У судове засідання 29 квітня 2021 року учасники справи не з`явилися.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а.с. 32). Представником позивача включено до позовної заяви (а.с. 3) та додано до неї окремим документом клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача (а.с. 4, зворотна сторона).

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується відповідною розпискою (а.с. 33), однак про причини неявки та їх поважність не повідомляв, відзиву на позовну заяву, будь-яких заяв, клопотань з процесуальних питань чи з приводу позовних вимог по суті до суду не подавав.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29 квітня 2021 року в судовому засіданні оголошено перерву до 20 травня 2021 року.

У судове засідання 20 травня 2021 року учасники справи не з`явилися.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а.с. 37, 38). Представником позивача включено до позовної заяви (а.с. 3) та додано до неї окремим документом клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача (а.с. 4, зворотна сторона).

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується відповідною розпискою (а.с. 39), однак про причини неявки та їх поважність не повідомляв, відзиву на позовну заяву, будь-яких заяв, клопотань з процесуальних питань чи з приводу позовних вимог по суті до суду не подавав.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20.05.2021 постановлено проводити заочний розгляд цієї справи.

За письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статей 280-281 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд робить наступні висновки.

Положеннями частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору відповідно до частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 639 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

За змістом статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом частин 1 та 2 статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено, що 10 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг, шляхом підписання анкети-заяви без номеру від 10.06.2019 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку (а.с. 5, зворотна сторона, викладена російською мовою), однак, в ній не містяться умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, процентна ставка не зазначена. Дана заява-анкета не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

На підтвердження умов кредитування позивачем надано суду копію анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у А-Банку (а.с. 5, зворотна сторона), витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» (а.с. 6-12), витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» (а.с. 13), розрахунок заборгованості (а.с. 5).

Також судом встановлено, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт на платіжну картку, однак будь-яких доказів на зазначення й підтвердження суми кредитного ліміту, встановленого ОСОБА_1 , подані позивачем матеріали не містять.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

При цьому суд зауважує, що у позовній заяві АТ «А-Банк» посилається на те, що всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредина картка», однак паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» чи його копія до позовної заяви позивачем не наданий, а відтак ця обставина не може вважатися доведеною.

Крім того, не надано доказів того, що позивач надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах, зазначених позивачем у позовній заяві, а відповідач відповідно взяв на себе зобов`язання з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди та неустойки у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту, а також не доведено, що саме такі умови та правила надання банківських послуг і тарифи банку, як зазначені позивачем у позовній заяві, розумів відповідач підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

Згідно із наданим банком розрахунком заборгованості за договором № SAMABWFC7 від 10.06.2019 (а.с. 5), заборгованість ОСОБА_1 станом на 23 грудня 2020 року складає 20358 гривень 77 копійок, з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 10398 гривень 81 копійка; залишок заборгованості за тілом кредиту - 5394 гривні 85 копійок; залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений) - 5003 гривні 96 копійок; загальний залишок заборгованості за процентами - 9509 гривень 96 копійок; залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість - 378 гривень 45 копійок; залишок заборгованості за процентами на прострочені заборгованості - 9131 гривня 51 копійка; штраф - 450 гривень 00 копійок.

Здійснений позивачем розрахунок заборгованості та визначений розмір заборгованості відповідачем не заперечувався та не спростований.

Однак, жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження того, що 10.06.2019 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір без номеру стороною позивача до суду не надано. Крім того, в анкеті-заяві взагалі не зазначено номер укладеного договору, а тому неможливо встановити, що даною заявою відповідач уклав саме договір, який зазначено в розрахунку заборгованості із встановленням кредитного ліміту за договором.

Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Виходячи з позовних вимог, саме про такий договір зазначає позивач. Підписом у анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, що є договором приєднання, відповідач погодився з умовами та правилами, однак з цієї анкети-заяви не вбачається суми наданого кредитного ліміту, тому застосування умов та правил надання банківських послуг в будь-якій редакції не є можливим.

У постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі N 342/180/17 зазначено, що надані позивачем Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження видачі відповідачу кредитної карти, її виду та строку дії, розміру наданого кредиту, що позбавляє суд можливості перевірити розмір нарахованої суми боргу та процентів.

Виписки з рахунку, у випадку, якщо він був відкритий на ім`я відповідача, до позовної заяви також не надано.

Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено факту укладення кредитного договору.

Позивачем не надано паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредина картка», на який позивач посилається у позовній заяві.

Позивачем додані Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку, який стосується кредитної карти «Зелена» (а.с. 6-12) та Тарифи користування кредитною карткою «Зелена» (а.с. 13), які підписані головою правління АТ «Акцент-Банк» Кандауровим Ю.В. та не містять ані підпису відповідача, ані будь-яких даних, що свідчили б про існування між позивачем і відповідачем кредитних правовідносин, про які йдеться у позовній заяві.

Згідно з частиною 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Подання позивачем доказів на підтвердження обставин справи є обов`язковим, оскільки в цій частині між сторонами виникає спір про право та такі докази мають значення для ухвалення рішення по справі.

Вищенаведене узгоджується також з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року по справі № 700/3902/15-ц, від 07 червня 2018 року по справі № 755/17553/16, від 03 квітня 2019 року по справі № 221/5089/16-ц та від 27 березня 2020 року по справі № 703/3063/18.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлені банком позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 20358 гривень 77 копійок є недоведеними.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до переконливого висновку, що у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості слід відмовити в повному обсязі за недоведеністю.

Відповідно до вимог частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, то судові витрати Акціонерного товариства "Акцент-Банк"по справі підлягають віднесенню на сторону позивача.

На підставі статей 526, 638, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 2, 4, 81, 82, 128, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі і відповідати вимогам статті 285 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду або через Кобеляцький районний суд Полтавської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 20 травня 2021 року.

Суддя