Справа № 686/6296/21
Провадження № 2/686/3271/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В

при секретарі Колісник Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в порядку

ст. 247 ЦПК України, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування квартири, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування квартири. На обґрунтування своїх вимог вона вказала, що 04 липня 2016 року між нею та ОСОБА_1 був укладений договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Фомовою О.С., зареєстрований в реєстрі за №599.

Проте, при укладенні такого договору дарування було відсутнє її волевиявлення на укладення такого договору, тому вона вважає означений договір дарування квартири від 04 липня 2016 року, який укладений між нею та ОСОБА_1 , з наступних підстав: згідно із п.1 договору, дарувальник передає безоплатно у власність обдарованого квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 67, 3 кв.м., а обдарований приймає її у власність. Тобто, за вказаним договором вона подарувала ОСОБА_1 належну їй на праві власності квартиру.

Так, у них із відповідачем була попередня домовленість про обмін квартири, за цією домовленістю вона повинна була обміняти належну їй квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 в обмін на іншу, рівноцінну квартиру, яку

ОСОБА_1 повинен був придбати та передати їй у власність. Фактично, у них була домовленість про укладення договору міни.

Проте, ОСОБА_1 їй запевнив, що передасть їй квартиру після того, як вона передасть йому належну їй квартиру.

Тобто, вона помилково вважала, що укладений між нею та відповідачем договір за своєю природою є договір міни. Фактично, коли ОСОБА_1 не виконав домовленостей між ними, та не передав їй у власність рівноцінну квартиру, вона зрозуміла, що укладений між ними договір є договором дарування, за яким вона передала у власність безоплатно ОСОБА_1 належну їй квартиру, без будь-яких зобов`язань останнього передати їй рівноцінну квартиру у власність. Тобто, укладаючи договір дарування квартири вона помилялась щодо правових наслідків такого договору.

Таким чином вона вважає, що договір дарування квартири, укладений 04 липня 2016 року між нею та відповідачем є недійсним, оскільки укладення такого договору відбулось під впливом помилки.

Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову.

Відповідач направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 04 липня 2016 року, я між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування квартири, згідно із п.1 договору, дарувальник передає безоплатно у власність обдарованого квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 67, 3 кв.м., а обдарований приймає її у власність.

Частиною 1 статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

В силу ч. 1 ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 717 ЦК України визначено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Враховуючи вищевикладене, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що слід визнати недійсним договір дарування квартири від 04 липня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , що посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Фомовою О.С., зареєстрований в реєстрі за №599.

Керуючись ст..ст. 202, 203, 215, 229 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 263 265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати недійсним договір дарування квартири від 04 липня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , що посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Фомовою О.С., зареєстрований в реєстрі за №599.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає в

АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає в

АДРЕСА_2 .

Суддя: