Справа № 2/593/257/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2021 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Сторони з 12 березня 2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Від сумісного проживання у них народилося двоє дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач, вказуючи, що сумісне життя з відповідачкою не склалося, звернувся до суду з позовом про розірвання з нею шлюбу.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що вони з відповідачкою протягом останніх трьох років не підтримують шлюбних відносин та проживають роздільно, а так як їх шлюб існує лише формально, бо кожен із них живе своїм життям, а тому він наполягає на задоволенні його позовних вимог без надання судом строку на примирення.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надіслала суду заяву, у якій просила справу розглядати у її відсутності, позов визнає, на розлучення згідна.

Суд, розглянувши матеріали справи, висухавши пояснення позивача та взявши до уваги письмову заяву відповідачки, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя.

У відповідності зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.

Судом встановлено, що сторони 12 березня 2002 року зареєстрували шлюб про що свідчить свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 , видане 12 березня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, і від цього шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ІНФОРМАЦІЯ_3 дочка ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_4 .

Письмові пояснення позивача свідчать про те, що він хоч зареєстрував з відповідачкою свій шлюб, проте створити міцної, дружної сім"ї вони не змогли. У них постійно виникали непорозуміння, які привели до розпаду їх сім"ї. А так як вони проживають роздільно, наміру відновити сімейні стосунки не мають, а тому він наполягає на розірванні їх шлюбу.

Оскільки позивач, будучи присутнім в судовому засіданні, наполягав на задоволенні його позовних вимог без надання судом терміну на примирення, а відповідачка із заявленими позовними вимогами погодилася про що вказала у своїй письмовій заяві, а тому суд вважає необхідним на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити і шлюб його з відповідачкою розірвати без надання судом терміну для примирення.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Крім цього, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

А так як із матеріалів справи видно, що позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн., що підтверджується долученою до справи квитанцією № 38 від 4 серпня 2021 року, та до початку розгляду справи по суті відповідачка визнала позов про що вказала у поданій нею письмовій заяві, тому відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України " Про судовий збір" позивачу слід повернути п"ятдесят відсотків сплаченого ним судового збору, що в грошовому виразі становить 454 (чотириста п"ятдесят чотири) гривні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 76-81, 89, 142, ч.4 ст. 206, ст. ст. 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України та ст. ст.110, 112 СК України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір"суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що був укладений 12 березня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області (актовий запис № 33).

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Зобов`язати управління Державної казначейської служби України повернути із спеціального фонду Державного бюджету України позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жителю АДРЕСА_1 , п"ятдесят відсотків сплаченого ним судового збору, що в грошовому виразі становить 454 (чотириста п"ятдесят чотири ) гривні.

Рішення набирає законної сили після закінчення терміну на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.