Провадження № 2/752/664/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15.04.2021 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Оджубейської Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» до ОСОБА_1 , третя особа: Іпотечний центр в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про розірвання кредитного договору та дострокове повернення коштів,
В обґрунтування позову зазначено, що 18.05.2012 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №14 щодо надання кредиту на придбання житла. Позивач надав відповідачу кредит в сумі 480 120,00 грн. строком повернення в 262 місяці з моменту перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника, на придбання житла загальною площею 68,40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На виконання п. 3.1 кредитного договору, в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, пені, між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір, згідно якого квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , було передано третій особі в іпотеку до моменту повернення всієї суми кредиту та повного виконання зобов`язань за кредитним договором відповідачем.
В зв`язку з невиконанням відповідачем свого обов`язку зі сплати чергового платежу, керуючись умовами зазначеного договору кредиту, позивач просить суд достроково розірвати Кредитний договір №14 від 18.05.2012 року та достроково стягнути з відповідача частину кредиту, що залишилася, у розмірі 582 610,78 грн.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.01.2019 року, у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.08.2020 року, у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Представником позивача подано до суду письмові заяви про розгляд справи без участі позивача та відсутність заперечень щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином та у встановленому законом порядку. Проте жодних документів відповідачем на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, відзиву на позов суду не надано.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, ухваливши заочне рішення на підставі ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що 18.05.2012 між Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 14, копія якого міститься в матеріалах справи - а.с.8-15, та згідно з умовами якого позичальнику було надано кредит в сумі 480 120,00 грн. строком повернення в 262 місяці, починаючи з моменту перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника. Кредит наданий позичальнику на придбання житла - квартири, загальною площею 68,40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Підтвердженням надання коштів відповідачу є виписка з особового рахунку - а.с. 20.
Згідно із п.п. 2.5, 2.6 кредитного договору, плата за користування кредитом встановлюється у розмірі 10.5 % відсотків річних суми зобов`язань за кредитом. Нарахування відсотків за користування кредитом починається з дати зарахування коштів кредиту на рахунок позичальника.
Станом на 01.11.2018 року у відповідача перед позивачем наявна заборгованість у розмірі 244 126,84 грн., з яких: 43 457,06 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 120 420,85 грн. - відсотки за користування кредитом, 13 058,99 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 67 189,94 грн. - збитки від інфляції.
Згідно п.п. 4.3.3. кредитного договору, Фонд має право достроково розірвати цей Договір, письмово повідомивши про це Позивальника за 40 днів та з дотриманням вимог, встановлених законодавстом, у разі несплати Позичальником щомісячного платежу протягом трьох місяців після закінчення терміну чергової виплати.
Станом на 01.11.2018 року, відповідно до наданих розрахунків позивачем, для повного виконання зобовязання за кредитним договором, позичальник має сплатити 582 610,78 гривень, з яких 381 941,00 гривень тіло кредиту, 120 420,85 відсотки за користування кредитом, 13 058,99 пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 67 189,94 збитки від інфляції.
Наданий позивачем розрахунок суми заборгованості за кредитним договором відповідачами не оспорений, а також суд звертає увагу на те, що в ході судового розгляду, відповідач заперечень проти позову не надав, будь-яких доказів, які б спростували доводи позивача, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, суду не подано.
Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; , учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.
Відповідно до ст. 3 ЦК України, однією із засад цивільного законодавства є свобода договору.
Частиною 2 ст. 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.
Відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
На момент розгляду справи відповідач заборгованість за укладеним кредитним договором у добровільному порядку не погасив, а тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.
Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, забороняється одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов.
На підставі ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.
Згідно із ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково стала після прострочення.
Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Враховуючи вищевикладені правові норми та встановлені судом обставини, приймаючи до уваги, що невиконанням кредитних зобов`язань відповідачем за кредитним договором були порушені права позивача у справі, та приймаючи до уваги невиконання протягом тривалого періоду часу зобов`язань позичальником за вищевказаним кредитним договором, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про розірвання договору та стягнення заборгованості є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.
З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також 10 592,77 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст. 509, 526, 527, 530, 623, 638, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 9, 12, 13, 76, 81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
позов Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» до ОСОБА_1 , третя особа: Іпотечний центр в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про розірвання договору та стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.
Розірвати кредитний договір №14 від 18.05.2012 року, який було укладено між Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Московським РУ ГУ МВС України в місті Києві, 07.09.1995 року, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», - залишок тіла кредиту в розмірі 381 941,00 гривень, заборгованість по сплаті відсотків - 120 420,85 грн., пеню за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 13 058,99 грн., збиткі від інфляції у розмірі 67 189,94 грн. та судовий збір у розмірі 10 593,77 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто Голосіївським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя