Ухвала

27 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 527/23/21

провадження № 61-16371ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» на постанову Полтавського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року у складі колегії суддів: Кривчун Т. О., Абрамова П. С., Пилипчук Л. І. у справі за позовом Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2021 року Акціонерне товариство «Полтаваобленерго» (далі - АТ «Полтаваобленерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач є споживачем послуг з розподілу електричної енергії відповідно, які надає АТ «Полтаваобленерго» в особі структурного підрозділу Глобинської філії АТ «Полтаваобленерго».

03 вересня 2020 року працівниками Глобинської філії АТ «Полтаваобленерго» у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 виявлено порушення п. 8.4.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії - самовільне підключення електропроводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, про що складено акт № 00002811, який підписанийпредставниками АТ «Полтаваобленерго» та ОСОБА_1 .

Посилаючись на те, що вартість необлікованої електричної енергії внаслідок порушення ОСОБА_1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, за період 03 вересня 2019 року - до кінцевої дати розрахунку 03 вересня 2020 року, складає 40 837,96 грн, позивач просив задовольнити його позовні вимоги.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 18 травня

2021 року позов АТ «Полтаваобленерго» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Полтаваобленерго» в особі структурного підрозділу Глобинської філії АТ «Полтаваобленерго» кошти в сумі 40 837,96 грн, відповідно до розрахунку обсягу та вартості електроенергії не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 18 травня 2021 року в частині визначення суми стягнення в розмірі 40 837, 96 грн та в частині розподілу судових витрат, змінено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Полтаваобленерго» в особі структурного підрозділу Глобинської філії АТ «Полтаваобленерго» кошти в сумі 892,72 грн відповідно до розрахунку обсягу та вартості електроенергії не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії. В іншій часині рішення суду залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У жовтні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

АТ «Полтаваобленерго» на постанову Полтавського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року, у якій заявник просив скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга містить посилання на те, що судове рішення підлягає касаційному оскарженню з підстав, передбачених підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 40 837,96 грн яка станом на 01 січня

2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00*100=227 000,00).

Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Щодо доводів касаційної скарги про те, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики

Посилання заявника на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, є необгрунтованими. Посилаючись на наявність зазначених обставин, заявник не навів обгрунтованих доводів, в чому полягає фундаментальне значення розгляду справи для формування єдиної правозастосовної практики, не навів прикладів неоднакового застосування судами одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах.

Посилання заявника на те, що судові рішення ухвалено без урахування висновків викладених у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 493/992/16-ц, від 26 березня 2020 року у справі № 265/8521/17 є необгрунтованими, оскільки вони ухвалені за інших встановлених судами фактичних обставин справи.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди заявника із оцінкою апеляційним судом доказів наданих сторонами у справі на підтвердження того, що самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю оператора системи, поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії з порушення схеми обліку було не прихованим та чи можливо було виявити його при контрольному огляді засобу обліку.

Підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України як підставу для оскарження у касаційному порядку судових рішень у малозначних справах визначено саме ситуацію, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З урахуванням наведеного, Верховний Суд вважає, що питання встановлення обставин, які не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні та оцінка доказів, не є питанням права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а тому доводи касаційної скарги про те, що у цій малозначній справі наявні підстави, визначені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України є безпідставними.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Верховний Суд врахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не обґрунтував наявність виключних обставин, які за положеннями ЦПК України могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від

07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» на постанову Полтавського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик І. Ю. Гулейков О. В. Ступак