Справа № 129/600/20
Провадження № 22-ц/801/164/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковчежнюк В. М.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 рокуСправа № 129/600/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів : Берегового О. Ю., Сала Т. Б.,

за участю секретаря Куленко О. В.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області, постановлену у цій справі 20 жовтня 2020 року у м. Гайсині суддею цього суду Ковчежнюком В. М.,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні, мотивуючи його тим, що він є співвласником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку розміром 0,25 га, кадастровий номер 040040001, по АДРЕСА_1 , в розмірі ѕ частки, а відповідач є іншим співвласником цієї земельної ділянки в розмірі ј частки. Крім того, позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований цій земельній ділянці.

Позивач має намір відчужити вказаний житловий будинок, проте не може цього здійснити у зв`язку з перебуванням земельної ділянки, на якій він розташований, у спільній частковій власності, а відповідач відмовляється відчужити йому свою частку.

Пославшись на викладене та на те, що поділ спірної земельної ділянки відповідно до ідеальних часток співвласників з технічної точки зору є неможливий, позивач просив суд припинити право власності ОСОБА_2 на ј частки спірної земельної ділянки та визнати за ОСОБА_1 право власності на вказану частку.

16 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з заявою про призначення судової земельно-технічної експертизи, мотивованою тим, що належним та допустимим доказом обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, зокрема щодо неможливості виділення в натурі частки відповідача у земельній ділянці, може бути лише висновок експерта, оскільки встановлення таких обставин потребує спеціальних знань.

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2020 року постановлено призначити у справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Вінницького відділення КНІСЕ (м. Вінниця вул. Батозька-1) та поставити їм на вирішення такі питання: яка дійсна (ринкова) вартість земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку кадастровий номер 040040001, по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,25 га та 1/4 її частки; чи можливо реально виділити в натурі з земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку кадастровий № 040040001 по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,25 га 1/4 частку, яка відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 грудня 2012 року № 1-2365 належить ОСОБА_2 , з врахуванням розміщеного на цій земельній ділянці належного на підставі договору дарування від 27 лютого 2008 року житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами? Експертизу провести в строк до 20 грудня 2020 року. Для дослідження експертам надати матеріали цивільної справи № 129/600/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в земельній ділянці. Оплату за проведення експертизи покласти на ОСОБА_1 . Провадження у справі зупинити до закінчення проведення експертизи.

Не погодившись із постановленою ухвалою, ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, оскаржувана ухвала суду першої інстанції цим вимогам відповідає не в повній мірі, тому апеляційний суд, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши її законність і обґрунтованість у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справ вбачається, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 27 лютого 2008 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05 березня 2010 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями за номером АДРЕСА_1 (а. с. 7, 9).

04 грудня 2012 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ѕ частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку розміром 0,25 га, кадастровий номер 040040001, по АДРЕСА_1 (а. с. 10).

Також, 04 грудня 2012 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ј частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку розміром 0,25 га, кадастровий номер 040040001, по АДРЕСА_1 (а. с. 11).

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає про неможливість поділу спірної земельної ділянки відповідно до ідеальних часток та виділення сторонам в натурі їх часток у спільному майні.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (ч. 3 ст. 102 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 3-5 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупністю таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Частинами 1, 5 ст. 104 ЦПК України встановлено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно зі ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: характер і ступінь ушкодження здоров`я; психічний стан особи; вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Суд першої інстанції, оцінивши підстави призначення заявленої у клопотанні експертизи, зважаючи на предмет позову та необхідність спеціальних знань для з`ясування обставин, що мають значення для справи, дійшов вірного висновку про її призначення, визначивши при цьому відповідно до положень ч. ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України зміст питань з яких має бути проведена ця експертиза.

Проте, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував вимог ч. 5 ст. 104 ЦПК України щодо попередження експерта про кримінальну відповідальність, тому ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2020 року необхідно змінити, зазначивши в її резолютивній частині про те, що експерт несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали у зв`язку з дорученням проведення експертизи неіснуючій експертній установі «Вінницького відділення КНІСЕ», замість «Вінницького відділення КНДІСЕ», оскільки вказані недоліки можуть бути виправленні в порядку, передбаченому положеннями ст. 269 ЦПК України щодо виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не міг вирішувати заявлене 16 жовтня 2020 року письмове клопотання позивача, оскільки в цей день не було призначено судового засідання у цій справі, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки розгляд цього клопотання відбувся в судовому засіданні, призначеному на 20 жовтня 2020 року, що відповідає вимогам цивільного процесуального закону.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що апелянту не було відомо змісту клопотання про призначення у справі експертизи, оскільки відповідно до опису вкладення та накладної № 055 (а. с. 46-47) вказане клопотання 15 жовтня 2020 року було направлено засобами поштового зв`язку на адресу ОСОБА_2 , а про призначення підготовчого судового засідання на 20 жовтня 2020 року вона була попереджена завчасно і належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з трек номером 051 (а. с. 42).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції знехтував клопотанням відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості наводити свої доводи, міркування і заперечення проти клопотання про призначення експертизи, апеляційний суд також відхиляє, оскільки з запису судового засідання від 20 жовтня 2020 року вбачається, що клопотання про відкладення розгляду справи було судом розглянуто та вирішено, а підстав для відкладення судового засідання не встановлено.

Апеляційний суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність призначення у справі судової земельно-технічної експертизи, проте не врахував вимог ч. 5 ст. 104 ЦПК України, тому ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2020 року необхідно змінити, попередивши у резолютивній частині експерта про те, що він несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2020 року змінити, зокрема доповнити її резолютивну частину новим абзацом наступного змісту:

«Попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків».

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : О. Ю. Береговий

Т. Б. Сало

Повний текст постанови виготовлено 12 січня 2021 року.