Справа № 234/2803/21
Провадження № 2/234/2224/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2021 року місто Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Костюков Д.Г., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу № 234/2803/21 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , у якій зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка приходиться їй рідною сестрою. Остання веде асоціальний образ життя, вживає наркотичні засоби, в квартирі вже тривалий час не мешкає. Вона позбавлена батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном яких призначено позивачку. Діти зареєстровані в цій квартирі та мешкають разом з позивачкою. Відповідачка ніяким чином не користується квартирою, мешкає за іншою адресою, комунальні послуги не сплачує, не цікавиться життям своїх дітей. Позивачка сплачує комунальні послуги за квартиру, користується квартирою за призначенням, несе інші витрати пов`язані з утриманням квартири, в квартирі мешкає її родина, її неповнолітні племінники, опікуном яких є вона. Реєстрація відповідачки в квартирі перешкоджає позивачці користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, отримати субсидію, тощо. Просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_4 .

Ухвалою Краматорського міського суду від 30.03.2021 року позовна заява була прийнята до розгляду та по ній було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Копія ухвали була направлена до відома сторін по справі, що підтверджується супровідним листом, який є наявним в матеріалах справи.

Справа розглянута судом у відповідності до ч. ч. 3,5 ст.279 ЦПК України без проведення судового засідання та повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, так як від сторін не надійшло клопотань про інше.

За таких обставин розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження, відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.07.2019 року, зареєстровано в реєстрі за № 2548, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 . Це також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (номер запису про право власності 32549589).

Згідно довідки №6751 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 10.02.2021 року та довідки Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради № 12569 від 19.03.2021 року, суд вбачає, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно Акту про не проживання № 01-26/11 від 05.02.2021 року, складеної комітетом мікрорайону № 1 Краматорської міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 , не проживає з 2016 року і по теперішній час.

Під час розгляду встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 , відповідно до рішення суду була позбавлена батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Відповідно до рішень виконавчого комітету малолітнім дітям відповідачки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування та їх опікуном було призначено позивачку ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині 2 ст. 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Підстави позбавлення члена сім`ї, в тому числі й колишнього, права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Поважними причинами відсутності члена сім`ї понад один рік може бути строкова служба в армії, навчання, лікування, тривалі відрядження тощо.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

На підставі викладеного, суд вважає, що відповідачку слід визнати такою, що втратила право користування вказаним житлом. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст. ст. 319, 346, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 12, 76, 141, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Краматорського міського суду Д. Г. Костюков