справа № 278/2495/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2021 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Татуйка Є.О., за участю секретаря Петровської Ю.Р., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -
Направленою заявою позивач просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , оскільки вважає, що строк, встановлений законом, був пропущений ним з поважних причин, а саме у зв`язку з необізнаністю про існування заповіту та спадкового майна.
Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку загального позовного провадження.
У судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також останній не заперечував щодо заочного розгляду справи. Підстави неявки в судове засідання відповідачів суду невідомі, хоча вони були завчасно та належним чином повідомлені про день та час слухання справи. Отже, зважаючи на те, що відповідачі не з`явилися у судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиву, та враховуючи той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду, суд вважає за можливе провести слухання справи відповідно до положень ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини та відповідно ним правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 25.06.2021 року (а.с. 9).
За життя ОСОБА_4 на праві приватної власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 25.01.2008 року, витягом з Державного реєстру правочинів №5345983 від 25.01.2008 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17616283 від 5.02.2008 року (а.с. 10-12).
Заповітом від 25.01.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Силіною Н.В., ОСОБА_4 заповів вказаний житловий будинок та відповідну земельну ділянку позивачу (а.с. 13).
Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Демецькою С.Л. від 25.06.2021 року №543/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку у зв`язку з пропуском шестимісячного терміну для її прийняття (а.с. 13).
Як вбачається з матеріалів спадкової справи №52/2016, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , а також вказаної постанови нотаріуса від 25.06.2021 року, спадкоємцями, що прийняли спадщину за законом, є рідний брат померлого, відповідач ОСОБА_2 та дочка померлого, відповідач ОСОБА_3 (а.с. 39-67).
Правовідносини, що склались між сторонами в даній справі, врегульовані наступними положеннями норм матеріального закону.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 78, ст. 81 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому суд виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.
Отже, враховуючи вищевикладене, та той факт, що позивач пропустив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, на переконання суду, з поважних причин, і дана обставина перешкоджає йому прийняти у спадщину спадкове майно, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору розміром 908, 00 гривень, з відповідачів на користь позивача в дольовому порядку, тобто по 454, 00 гривень з кожного.
Окремо, суд звертає увагу сторін на тому, що дана норма процесуального Закону є імперативною, що вимагає від суду безальтернативне та обов`язкове її застосування.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) додатковий строк у 2 (два) місяці з дня набрання даним рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною земельною ділянкою.
Стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 908, 00 гривень, тобто по 454, 00 гривень з кожного.
Повне рішення складено 26 жовтня 2021 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Євген Татуйко