Справа № 343/1646/18
Провадження № 22-з/4808/92/21
Головуючий у 1 інстанції Лицур І.М.
Суддя-доповідач Томин
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Горейко М.Д., Пнівчук О.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду від 5 липня 2021 року,

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, відшкодуванні моральної шкоди.

Ухвалою Долинського районного суду від 5 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду.

ОСОБА_1 на дану ухвалу суду подав апеляційну скаргу.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Долинського районного суду від 5 липня 2021 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

20.10.2021 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав до Івано-Франківського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення по даній справі. Зазначив, що при ухваленні постанови від 18.10.2021 року Івано-Франківським апеляційним судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги під час розгляду Івано-Франківським апеляційним судом апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду від 5 липня 2021 року.

Просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на його користь 5000,00 грн. понесених судових витрат на правничу допомогу адвоката в Івано-Франківському апеляційному суді.

Вислухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в прийнятті додаткового рішення з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати .

Частинами 2-4 ст. 270 ЦПК України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до частини першої та третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок здійснення судом розподілу судових витрат між сторонами.

Зокрема, нормами статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається у тому числі з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, процесуальний закон покладає на апеляційний суд обов`язок щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у випадку вирішення спору по суті та ухвалення судового рішення із висновком щодо розміру задоволених позовних вимог.

Такі висновки містяться і в ухвалі Верховного Суду від 07.10.2020 року у справі №766/8919/20 (провадження №61-12921ск20).

Згідно п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК (ч. 1 ст. 353 ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року) з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК (ст. 141 ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року).

У постанові Верховного Суду від 18.04.2019 року у справі №464/944/17 (провадження №61-4050св19) зроблено висновок по застосуванню статті 270 ЦПК України та вказано, що додаткове рішення може бути ухвалено судом лише після прийняття рішення по суті спору та за наявності перелічених у частині першій статті 270 ЦПК України підстав.

Отже питання про усі судові витрати по справі, у тому числі і витрати на професійну правничу допомогу, має бути вирішено судом першої інстанції при ухваленні рішення по суті спору за правилами, встановленими статті 141 ЦПК України.

Разом з тим, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року скасовано ухвалу Долинського районного суду від 5 липня 2021 року про залишення позову без розгляду та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (т. 3, а.с. 50-54). Тобто суд не вирішував спір по суті.

А оскільки розгляд справи по суті не закінчено, тому питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Крім того у вищевказаній постанові апеляційним судом зазначено, що розподіл судових витрат вирішується під час ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Враховуючи викладене, підстави для розподілу апеляційним судом судових витрат, понесених за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу Долинського районного суду від 5 липня 2021 року, та, відповідно, ухвалення додаткового рішення відсутні.

Таким чином у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 270, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду від 5 липня 2021 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: М.Д. Горейко

О.В. Пнівчук

Повний текст ухвали складено 1 листопада 2021 року.