Ухвала

Іменем України

29 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 2-3093/10

провадження № 61-17238ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», заінтересовані особи публічне акціонерне товариства «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» (далі - ТОВ «Спектрум Ессетс») звернулося до суду із заявою та просило замінити сторону виконавчого провадження на правонаступника.

Заява мотивована тим, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 травня 2010 року задоволено позовні вимоги відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ КБ «Надра») та солідарно стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитом по кредитному договору № 6/4/2008/840-К/857 від 24 вересня 2008 року, у розмірі 929 480,59 грн. 15 травня 2020 року між публічним акціонерним товариством «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» (далі - ПАТ «КБ «НАДРА»), який є правонаступником ВАТ КБ «Надра», та ТОВ «Спектрум Ессетс» укладено Договір № GL3N017513 про відступлення прав вимоги, відповідно до пункту 1 якого ПАТ «КБ «Надра» відступає Новому кредитору ТОВ «Спектрум Ессетс» належні банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору. Новий кредитор в день укладення цього Договору, набуває усі права кредитора. Додаток № 1 до Договору № GL3N017513 про відступлення прав вимоги від 15 травня 2020 року містить інформацію про передачу прав вимоги до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , що виникли на підставі кредитного договору № 6/4/2008/840-К/857 від 24 вересня 2008 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2021 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року, заяву ТОВ «Спектрум Ессетс» задоволено. Замінено сторону ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Спектрум Ессетс» у виконавчих документах з виконання заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 травня 2010 року у справі за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Судові рішення мотивовані тим, що відбулося відступлення права вимоги, а заявник набув статус кредитора, тому наявні підстави для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 21 жовтня 2021 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року, у якій просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції та апеляційним судом не було повно та всебічно досліджено усі обставини справи, неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Суди встановили, що заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 травня 2010 року частково задоволено позовні вимоги ВАТ КБ «Надра» та солідарно стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитом по кредитному договору № 6/4/2008/840-К/857 від 24 вересня 2008 року, у розмірі 929 480,59 грн та судові витрати.

15 травня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра», який є правонаступником ВАТ КБ «Надра», та ТОВ «Спектрум Ессетс» укладено Договір № GL3N017513 про відступлення прав вимоги, відповідно до пункту 1 якого ПАТ «КБ «Надра» відступає Новому кредитору - ТОВ «Спектрум Ессетс» належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги ПАТ «КБ «Надра» до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору. Новий кредитор в день укладення цього Договору, набуває усі права кредитора.

Додаток № 1 до Договору № GL3N017513 про відступлення прав вимоги від 15 травня 2020 року містить інформацію про передачу прав вимоги до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , що виникли на підставі кредитного договору № 6/4/2008/840-К/857 від 24 вересня 2008 року.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16 вказано, що «вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни. Такий висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у цій справі. Судами не встановлено, що договір відступлення оспорюється або визнаний у встановленому порядку недійсним і на відповідні обставини не посилаються учасники справи та заявник, у зв`язку з чим відмова судів першої та апеляційної інстанцій у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони (кредитора) правонаступником з підстав того, що фізична особа не може бути належним правонаступником кредитодавця у спірних правовідносинах і укладений договір не може змінити імперативні приписи законодавства, суд вважає помилковими. З огляду на наведене Суд вважає слушним посилання Скаржника (пункт 6.1) на відсутність в матеріалах справи документів, які б свідчили про визнання Договору відступлення недійсним, заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього Договору».

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначено, що «підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин».

Суди встановили, що на підставі договору про відступлення прав вимоги № GL3N017513, відповідно до якого ПАТ «КБ «Надра», який є правонаступником ВАТ КБ «Надра», відступило ТОВ «Спектрум Ессетс», перейшло право вимоги за договором кредиту. За таких обставин, суд першої інстанції з висновком якого погодився апеляційний суд, зробили обґрунтований висновок про задоволення заяви.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», заінтересовані особи публічне акціонерне товариства «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук