Справа № 288/1730/21
Провадження № 2/288/382/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судового засідання - Колодяжної Н.В.,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про визнання положень кредитного договору недійсним, а зобов`язань за кредитним договором припиненими,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до суду з позовом до акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (далі - Відповідач) про визнання положень кредитного договору недійсним, а зобов`язань за кредитним договором припиненими в якому вказує, що 18 грудня 2019 року між нею та Відповідачем, шляхом підписання заяви № 901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, було укладено кредитний договір та отримано на загальні споживчі цілі 19100.00 гривень. Строк дії договору - 24 місяці, розмір процентної ставки - 0.01 % річних.

Договором встановлено графік платежів, згідно якого до 18 числа кожного місяця необхідно сплатити суму 1749.01 гривень щомісяця та 1748.75 гривень останній платіж, вказаний платіж щомісяця включає комісію за обслуговування кредитної заборгованості 939.09 гривень щомісяця.

З нарахуванням та сплатою вказаної комісії Позивач не згодна та вважає її протиправною з тих підстав, що умови укладеного договору в частині нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості є несправедливими.

Позивач зазначає, що сплачені нею платежі за умовами кредитного договору в загальному розмірі 22962.98 гривень, до складу яких входили і нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості, з урахуванням недійсності вказаної умови кредитного договору, свідчать про те, що нею повернуто всю суму боргу 19100 гривень та проценти за їх користування в сумі 139.48 гривень, тобто погашено всю заборгованість за кредитним договором, а кредитний договір є припиненим в зв`язку з його виконанням.

На підставі вищевикладеного, Позивач просить визнати недійсним умову кредитного договору № 901 від 18 січня 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк», щодо нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 939.09 гривень щомісяця та визнати припиненим кредитний договір № № 901 від 18 січня 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк», в зв`язку з його виконанням.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена.

Представник Позивача в судовому засідання позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник Відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, 01 жовтня 2021 року подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. /а.с.24/ Надав до суду відзив на позовну заяву в якому вказав, що Законом України «Про споживче кредитування» передбачено можливість отримання кредитодавцем комісії за обслуговування кредитної заборгованості. У договорі, який є предметом спору, сторони погодили усі істотні умови кредитування, включаючи комісію, її розмір, строки та порядок сплати, а також усі витрати та подорожчання кредиту. Всі умови прописані і у Заяві на приєднання до договору: - 953.09 гривень - сума комісії, яка сплачується щомісячно; - 22874.16 гривень - сума комісії, яка сплачується за весь період кредитування; - 139.4818 % - реальна процентна ставка, яка складається з процентів та комісії; - 41978.98 гривень - загальна сума, яку позичальник повинен повернути за весь період кредитного договору. Підписавши Заяву на приєднання до договору, Позивач була обізнана про всі умови та суми в абсолютних значеннях та погодилася на всі ці платежі. На підставі вищевикладеного просить позовну заяву залишити без задоволення. /а.с.25-26/

Суд, вислухавши представника Позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до Заяви № 901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 18 грудня 2019 року, ОСОБА_1 підписанням даної заяви підтвердила, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» та просить надати їй споживчий кредит на загальні споживчі цілі в розмірі 19100.00 гривень, строком на 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 4.99 %, розмір процентної ставки - 0.01 % річних. Сума платежу за розрахунковий період (з 18 грудня 2019 року по 18 грудня 2021 року) становить 1749.01 щомісяця та 1748.75 (останній платіж). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 953.09 гривень щомісяця. Усього за 24 місяці - 41975.98 гривень, реальна процентна ставка - 139.4818 %, абсолютне значення подорожчання - 22875.98 гривень. Клієнт підписанням цієї Заяви беззастережно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. /а.с.7, 29/

Згідно розрахунку суми дострокового погашення кредиту станом на 04 грудня 2020 року, ОСОБА_1 за кредитним договором № 901 від 18 грудня 2019 року на суму 19100.00 гривень: - основний борг - 12563.14 гривень; - комісія - 953.09 гривень. /а.с.8/

ОСОБА_1 сплачено кошти за кредит: - 24 січня 2020 року - 1750.00 гривень; - 24 лютого 2020 року - 1750.00 гривень; - 27 лютого 2020 року - 151.00 гривень; - 27 березня 2020 року - 1750.00 гривень; - 23 квітня 2020 року - 1750.00 гривень; - 25 травня 2020 року - 1750.00 гривень; - 23 червня 2020 року - 1750.00 гривень; - 06 серпня 2020 року - 1750.00 гривень; - 26 серпня 2020 року - 950.00 гривень; - 22 вересня 2020 року - 950.00 гривень; - 28 жовтня 2020 року - 1000.00 гривень; - 23 листопада 2020 року - 1250.00 гривень; - 28 листопада 2020 року - 630.00 гривень; - 22 грудня 2020 року - 1980.00 гривень; - 15 лютого 2021 року - 1900.99 гривень; - 25 лютого 2021 року - 1900.99 гривень, а всього на загальну суму - 22962.98 /а.с.9-19/

Відповідно до пункту 5.7.3 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 12 червня 2019 року), комісія за обслуговування кредитної заборгованості за Споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо Споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування Споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному в заяві на приєднання до Договору, від початкової (наданої) суми Споживчого кредиту (база розрахунку комісій). /а.с.30-32/

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати недійсною умову кредитного договору укладеного між нею та Відповідачем, щодо нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості та визнати припиненим вказаний кредитний договір в зв`язку з його виконанням з тих підстав, що умови щодо нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості є несправедливими, а враховуючи здійснені нею платежі в тому числі за недійсними умовами договору свідчать про те, що нею повернуто всю суму боргу.

Частиною четвертою статті 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З положень статті 628 ЦК України вбачається, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі частиною першою статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За положенням статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

За змістом статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на час укладення кредитного договору) - договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем. Платежі за додаткові та супутні послуги третіх осіб, пов`язані з договором про споживчий кредит, не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Якщо укладення договору про надання додаткових чи супутніх послуг третіми особами є обов`язковим для отримання кредиту або для отримання кредиту на умовах, що пропонуються кредитодавцем, споживач має бути прямо проінформований про це у письмовій формі (частина друга статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, чинній на час укладення кредитного договору).

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору.

Відповідно до пункту 8 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених Постановою правління Національного Банку України № 49 від 08 червня 2017 року, банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки.

Обравши спосіб захисту своїх прав шляхом визнання кредитного договору недійсним з підстав передбачених статтями 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», Позивач зобов`язаний довести правову та фактичну підстави своїх позовних вимог.

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Відповідно до положень вказаної статті продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (частини перша, друга).

У частині третій статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про: 1) звільнення або обмеження юридичної відповідальності продавця (виконавця, виробника) у разі смерті або ушкодження здоров`я споживача, спричинених діями чи бездіяльністю продавця (виконавця, виробника); 2) виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); 3) встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; 4) надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору; 5) встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором; 6) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір із споживачем на власний розсуд, якщо споживачеві таке право не надається; 7) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права не повертати кошти на оплату ненаданої продукції у разі розірвання договору з ініціативи продавця (виконавця, виробника); 8) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір, укладений на невизначений строк із споживачем без повідомлення його про це, крім випадків, установлених законом; 9) установлення невиправдано малого строку для надання споживачем згоди на продовження дії договору, укладеного на визначений строк, з автоматичним продовженням такого договору, якщо споживач не висловить відповідного наміру; 10) установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; 11) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; 12) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати характеристики продукції, що є предметом договору; 13) визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору; 14) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права визначати відповідність продукції умовам договору або надання йому виключного права щодо тлумачення договору; 15) обмеження відповідальності продавця (виконавця, виробника) стосовно зобов`язань, прийнятих його агентами, або обумовлення прийняття ним таких зобов`язань додержанням зайвих формальностей; 16) встановлення обов`язку споживача виконати всі зобов`язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх; 17) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права передавати свої права та обов`язки за договором третій особі, якщо це може стати наслідком зменшення гарантій, що виникають за договором для споживача, без його згоди.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Позивач звернулась до банку із заявою на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування, умова договору, яку Позивач вважає несправедливою була зазначена у заяві, яку Позивач підписала, тобто, погодилася з нею. Крім того, з врахуванням всіх умов договору, зокрема, розміру процентної ставки кредитування - 0,01% річних, суд не вбачає істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу у визначенні у договорі комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

До того ж Позивач, як позичальник, мала можливість протягом 14 днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від даного договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів (стаття 15 Закону України «Про споживче кредитування») однак, жодних дій щодо відмови від договору не вчинила, що вчергове свідчить про те, що вона погодилась з усіма істотними умовами договору.

Слід також звернути увагу на те, комісія за обслуговування кредитної заборгованості включена до сукупної вартості кредиту, зміна якої не передбачена умовами договору, а, отже, не суперечить вимогам законодавства, натомість, несправедливими умовами за положеннями Закону України «Про захист прав споживачів» вважається можливість зміни плати за обслуговування кредиту.

За наведених обставин, суд приходить до висновку що Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які дають підстави вважати, що кредитний договір було укладено між сторонами з порушенням вищенаведених вимог нормативно - правових актів, при підписанні даного договору Позивач ознайомилась та погодилась з його умовами, а відтак, проаналізувавши умови кредитного договору та встановлені обставини, суд приходить до висновку про відсутність в ньому несправедливих умов, які б були підставою для визнання недійсним кредитного договору в частині нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості, а тому вказана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, суд також приходить до висновку про відмову в задоволенні заявленої Позивачем вимоги про визнання припиненим кредитного договору в зв`язку з його виконанням, так як зазначена вимоги є взаємопов`язаною з позовною вимогою про визнання недійсним умови кредитного договору щодо нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості в задоволенні якої судом відмовлено.

Частиною першою статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Не підлягають, відповідно до статті 141 ЦПК України, до подальшого розподілу понесені Позивачем судові витрати, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Керуючись статтею 42 Конституції України; Законом України «Про захист прав споживачів»; Законом України «Про споживче кредитування»; статтями 15, 16, 203, 204, 215, 626, 627, 628, 638, 1054 ЦК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про визнання положень кредитного договору недійсним, а зобов`язань за кредитним договором припиненими - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник