Справа № 129/498/20
Провадження у справі № 2-с/129/13/2021
У Х В А Л А

"01" листопада 2021 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Дєдова С.М.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Гайсині у відсутність сторін та їх представників заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Гайсинського районного суду по справі № 129/498/20 від 10 березня 2020 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

Встановив:

10.03.2020 року за заявою ОСОБА_2 видано судовий наказ у цивільній справі № 129/498/20 (провадження по справі № 2-н/129/4/2020) про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме згідно із цим судовим наказом суд наказав (ухвалив) стягувати із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 17.02.2020 р. і до його повноліття та стягнути з боржника на користь держави судовий збір 210 (двісті десять) грн. 20 коп.

28.10.2021 року до суду надійшла заява від боржника ОСОБА_1 судового наказу Гайсинського районного суду по справі № 129/498/20 від 10 березня 2020 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яку автоматизованою системою документообігу суду визначено для розгляду судді Дєдову С.М.

У поданій заяві ОСОБА_1 просить суд скасувати судовий наказ Гайсинського районного суду по справі № 129/498/20 від 10 березня 2020 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за яким ухвалено стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 17.02.2020 р. і до його повноліття.

Вимоги заяви про скасування судового наказу обґрунтовано тим, що оскаржуваний ОСОБА_1 судовий наказ Гайсинського районного суду по справі № 129/498/20 від 10 березня 2020 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ним не отримувався, як і додатки до нього (заява заявника, копія паспорта заявника, копія індивідуального номера заявника, копії актових записів про народження дітей , копія довідки про склад сім`ї заявниці та копія довідки про соціальні виплати), які стали підставою для винесення судового наказу; про цей судовий наказ дізнався 26 жовтня 2021 року під час виклику його до державного виконавця Присяжнюк Н. На думку ОСОБА_1 не було також проведено попередній розгляд справи з метою з`ясування можливості урегулювання спору до судового розгляду, хоча у мене були відповідні мотиви та підстави. Він, ОСОБА_1 , був позбавлений права на заяви та клопотання про долучення до матеріалів справи достовірних, та прямих доказів у фальсифікації заявником первинної заяви про стягнення з нього аліментів. Окрім грубого порушення судом норм процесуального права на його погляд порушено також діючі норми матеріального права, а саме вимоги ст.ст. 181, 182 Сімейного кодексу України. Він, заявник, особисто не був ознайомлений з вимогою стягувачки, і як у сторони по справі у нього виникло багато запитань та заперечень по даній справі з огляду на те, що у змісті своїх вимог надала на розсуд суду неправдиву інформацію, яка є однобічною та корисливою лише її особистості, і яка по сутті визнана судом як дійсною, що по суті перечить рівності прав та змагальності судового процесу. Так до змісту позовної заяви заявниці зазначається що він, ОСОБА_1 , як батько дітей, не приділяв та не приділяє належної уваги у вихованні дітей та не надає матеріальної допомоги на їх утримання, що ним заперечується, а відповідно судом не перепровірено зазначених пояснень. Заявник вказав, що він офіційно зазначає та підтверджує з наданням до заяви законних доказів, що саме їх дитина син ОСОБА_4 з 01 вересня 2020 року по 31 серпня 2021 року дійсно проживав, навчався та відповідно перебував на повному утриманні свого батька ОСОБА_1 , що підтверджується насамперед довідками Краснопільської сільської Ради за вих. 787 від 26.10.2021 року, та окремою довідкою відділом освіти, молоді та спорту Краснопільської сільської Ради за № 126 від 26.10.2021 року, та відповідно показами свідків.

Саме відсутність таких доказів і надало суду право постановити таке рішення, яке по суті порушило матеріальні права заявника, а саме стягнення з нього аліментів за час перебування сина на його ж утриманні, що є не законно та несправедливо.

Отже, наведені обставини надають заявнику право просити суд скасувати судовий наказ не з міркувань мого ухилення від свого батьківського обов`язку, який він виконував і буде виконувати незалежно від подальших подій, а з тих підстав, що заявниця насамперед надала неправдиву інформацію без попереднього її вирішення в добровільному порядку, а і ошукала суд, надавши недостовірні та суперечливі докази.

Суд, розглянувши заяву про скасування судового наказу, дійшов висновку ця заява про скасування судового наказу підлягає поверненню заявнику з таких міркувань.

Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п.4) та п.5) ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо:

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 172 ЦПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, коли судовий наказ набирає законної сили у день його видачі.

Оскільки відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України боржники у справах, в яких видано судовий наказ відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 ЦПК України, тобто в справах про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, законодавчо позбавлені права на оскарження виданих судових наказів про стягнення аліментів, а такий боржник відповідно до ч.7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу, має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, або ж з позовом про припинення стягнення аліментів; а також враховуючи те, що виданий судовий наказ про стягнення аліментів відповідно до ч.1 ст. 172 ЦПК України набирає законної сили у день його видачі; з огляду на те, що за наявними в матеріалах справи поштовим повідомленням (а.с. 17) боржник ОСОБА_1 отримав поштовим відправленням і з суду оскаржуваний ним судовий наказ ще 15.04.2020 року, про що є його особистий підпис в рекомендованому повідомленні (а.с.17), а не як стверджує боржник, що він дізнався про оскаржуваний судовий наказ лише 26 жовтня 2021 року, то з урахуванням викладеного у своїй сукупності, відповідно до ч.2 ст. 171 ЦПК України заява боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 171-173 ЦПК України, суддя, -

Ухвалив:

Повернути заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Гайсинського районного суду по справі № 129/498/20 від 10 березня 2020 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - особі, яка її подала ОСОБА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: