Номер провадження 2/756/5675/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2021 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шролик І.С.,
секретар судового засідання - Михнюк В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію,-
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 липня 2021 року головуючим суддею в даній справі визначено Шролик І.С.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 серпня 2021 року відкрито спрощене провадження у справі.
Правом надання відзиву, в порядку передбаченому положенням ст. 178, 191 ЦПК України відповідач не скористався.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не скористався правом безпосередньої участі в судовому засіданні, в судове засідання не з`явився. Судова кореспонденція надсилалась на адресу місця реєстрації відповідача. Проте повернута без вручення із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Представник позивача ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ»в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав заявлені позовні вимоги з підстав та мотивів викладених у позовній заяві. Наполягав на їх задоволенні у повному обсязі.Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Судом встановлено, що позивач ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» здійснює постачання електричної енергії до квартири АДРЕСА_1 , власником якої є відповідач ОСОБА_1 .
На підставі наряда-допуску № 239 від 23 грудня 2015 року через наявну заборгованість, яка станом на час відключення становила 1503,08 грн. здійснено відключення від клемника лічильника споживача ОСОБА_1 , шляхом відключення автоматів навантаження (а.с. 87).
Так, 28.10.2020 року за адресою відповідача в ході обстеження приладу обліку електроенергії представниками ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» виявлено порушення: Підп. 7, п. 8.4.2 ПРРЕЕ - самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі, що не є власністю ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ». Самовільне підключення виконано зі стоякових клем в ПРЩ і заходило в кв. АДРЕСА_3 , проводом ПВ 2х2,5 мм2.
За адресою споживання електричної енергії в квартирі АДРЕСА_1 11.01.2021 року в ході обстеження приладу обліку електроенергії представниками ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» виявлено порушення п. 5.5.5, п. 8.4.2 ПРРЕЕ - самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі, що не є власністю ОСР, після відключення 04.12.2020 року. Самовільне підключення виконано кабелем АПВ 2х4 мм2 зі стоякових клем в ПРЩ АВ25А і заходило в кв. 63. (а.с. 40-43).
На засіданні комісії вирішено провести розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПРРЕЕ за період з 04.12.2020 по 11.01.2021 року відповідно п. 8.4.11 та за формулою (№ 5) визначеного главою 8.4 розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії. Нарахована сума склала 2955 грн. 56 коп. Протокол засідання комісії № 270 від 02.03.2021 року (а.с.40-43).
На вимоги постачальника електричної енергії про сплату збитків нарахованих по актам від 28.10.2020 року та 11 січня 2021 року відповідач не сплатив.
Враховуючи характер спірних відносин, які склались в сфері постачання та користування електроенергією, суд приходить до висновку, що вони регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами роздрібного ринку електричної енергії (надалі - ПРРЕЕ), затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 року № 312.
Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про електроенергетику», споживач зобов`язаний дотримуватись умов договору, Правилами роздрібного ринку електричної енергії та чинного законодавства.
Відповідно до п.1.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 р.(з 11.06.2018 року) правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між енергопостачальником (енергопостачальниками) та споживачем (для власного споживання). Правила обов`язкові для виконання всіма учасниками роздрібного ринку.
Відповідно до п. 3.1.9 ПРРЕЕ споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.
Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
П.п. 8.2.5 ПРРЕЕ передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.
Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.
Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.
Акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово - експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.
У п. 8.2.6. зазначено, що на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.
У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.
Відповідно до п.п. 8.4.1 ПРРЕЕ оператор системи визначає обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення цих Правил та/або виявлення фактів безоблікового споживання електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без засобів вимірювальної техніки, відповідно до вимог цієї глави.
Відповідно до ст. 77 Закону України від 13.04.2017 року № 2019-VIII "Про ринок електричної енергії", який набрав чинності з 11.06.2017 року, учасники ринку, в тому числі споживачі, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.
Аналогічні положення містяться і в ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику».
Дійсність виявленого порушення та факт самовільного підключення як 28.10.2020 року так й 11.01.2021 року підтверджуються фотознімками, наявними у матеріалах справи, актами про усунення порушення.
Викладені в актах обставини суд вважає такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду доказами, і не спростовані відповідачем, а самі акти вважає допустимим доказом порушення ПРРЕЕ та надає підстави для стягнення збитків, оскільки складені належним чином, підписані трьома представника постачальника електричної енергії. До того ж в актах міститься вся необхідна інформація та опис порушення, яке було виявлене на момент складення кожного акту про порушення, а також необхідні дані для визначення вартості не облікованої електричної енергії.
Енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією.
Перевіряючи правомірність та обґрунтованість проведеного позивачем розрахунку розміру відшкодувань збитків, суд керується ПРРЕЕ.
Враховуючи правильність наданого позивачем розрахунку та відсутність доказів в його спростування з боку відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позивачем розміру заборгованості.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є стягнення збитків, які завдані ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» в результаті споживання не облікованої електроенергії, що визначає специфіку спору, оскільки відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ через самовільне підключення, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.
За загальним принципом цивільного права, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22, ст. 611, ч. 1 ст. 623 ЦК України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.
Таким чином, заподіяння шкоди може породити цивільно-правове зобов`язання, де потерпілий виступає як кредитор, та доводить розмір збитків (ч. 2 ст. 623 ЦК України), а заподіювач шкоди - як боржник. При цьому, зобов`язання у зв`язку із завданням шкоди виникає за наявності трьох умов (крім наявності підстави виникнення - завдання шкоди), з яких дві мають об`єктивний характер і одна - суб`єктивний. У сукупності вони складають «генеральний делікт» за формулою: хто завдав іншому шкоди, зобов`язаний її відшкодувати.
Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у ст. 1166 ЦК України.
Майнова шкода у розумінні ч. 1 ст. 1166 ЦК України - це зменшення майнової сфери потерпілого внаслідок пошкодження чи знищення його майна або внаслідок порушення його особистих немайнових прав. Знищення або пошкодження предметів матеріального світу спричиняє майнову шкоду, грошове вираженні якої називається збитками. Шкода в деліктних зобов`язаннях не тільки є обов`язковою умовою відповідальності, а й виступає як її міра.
У ЦК України поняття, види і зміст збитків поміщено в розділі І «Основні положення», та ці норми є універсальними, оскільки терміном «збитки» законодавець оперує в усіх інститутах цивільного права, у тому числі при застосуванні норм про власність, юридичних осіб, відшкодування недоговірної шкоди тощо.
Значення шкоди в деліктних зобов`язаннях залежить від їх цільового призначення, яке полягає в усуненні майнових наслідків правопорушення, відновлення майнової сфери потерпілого в тому стані, в якому він знаходився до завдання йому шкоди. Ця мета досягається, якщо завдана шкода буде відшкодована в повному обсязі.
Обов`язковою підставою деліктної відповідальності є протиправність поведінки заподіювача шкоди. Делікті зобов`язання ґрунтуються на принципі генерального делікту, згідно з яким кожному забороняється завдавати шкоди майну чи особі. Отже, будь-яке завдання шкоди іншій особі вважається протиправним, якщо особа не уповноважена на це. При цьому слід урахувати, що для права мають значення лише ті людські дії чи бездіяльність, що, виражають волю людини, втілюються у її вчинках. Вольова дія (чи бездіяльність) людини завжди припускає наявність конкретної мети в її свідомості, що й визначає спрямованість її волі, яка виражається в тому чи іншому вчинку. Для притягнення особи до відповідальності необхідно, аби її дія була протиправною. Протиправність звичайно визначається як суперечність поведінки вимогам норми права з одночасним порушенням суб`єктивного права іншої особи. Протиправність є юридичним вираженням шкідливості дій (бездіяльності) правопорушника. Ці дії є шкідливими (суспільно небезпечними), тому що посягають на визначений інтерес, і протиправними тому, що порушують правову охорону цього інтересу.
Необхідною умовою відповідальності за завдання шкоди, є причинний зв`язок між дією (бездіяльністю) заподіювача шкоди і майновою або моральною шкодою, що виникла у потерпілої особи. Із цього випливає, що відповідальність за наслідками, які настали, можлива лише тоді, коли вони були закономірним результатом вчиненого особою діяння. Дія або бездіяльність, що є однією з умов виникнення цього результату, але не пов`язані з ним внутрішнім необхідним зв`язком, є лише мотивом, але не причиною наслідків, які настали.
Так, ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Разом із тим, у правовідносинах із відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, що означає, що не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди, що визначено ч. 2 ст. 1166 ЦК України.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п. 45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…».
Натомість, в порушення вимог ст.ст. 12,81 ЦПК України відповідач не надав суду належних, допустимих та беззаперечних доказів, які б свідчили про відсутність його вини у заподіянні шкоди.
Стаття 321 ЦК України передбачає, що саме на власника покладається тягар утримання майна.
Враховуючи доведеність в ході судового розгляду завдання збитків АТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» відповідачем, як власником квартири, в результаті здійснення споживання електроенергії після відключення за самовільним підключенням, що є порушенням п. 5.5.5 ПРРЕЕ із спричиненням збитків, та визначає наявність деліктних зобов`язань, в яких вина є доведеною та не спростована відповідачем, а відтак є юридичною підставою для покладення на відповідача обов`язку сплати завданих збитків.
Відповідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справ, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь АТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 2270,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 12-13, 76, 81, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 280-288, 354, 355 ЦПК України , суд -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга позивачем подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст судового рішення складений 01 листопада 2021 року.
Суддя І.С. Шролик