ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року м. Херсон

справа № 766/11811/16-ц

провадження № 22-ц/819/1787/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Савицька А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області в складі суду Ус О.В. від 08 липня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , третя особа: Перша Херсонська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Перша Херсонська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син - ОСОБА_4 , 1952 року народження, після чого відкрилась спадщина: Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями на вказане майно є: дружина ОСОБА_5 та вона - ОСОБА_2 .

Оскільки позивачка є людиною похилого віку 1930 року народження, має ряд хронічних захворювань та пересувається лише зі сторонньою допомогою, а тому її невістка після смерті сина запропонувала допомогти їй у оформленні спадкових прав та вона передала їй свій паспорт.

Після смерті невістки ОСОБА_5 вона звернулася до нотаріуса та дізналася, що остання оформила спадщину тільки на себе.

Нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті сина, через пропущення строку на прийняття спадщини.

У зв`язку із вищевикладеним, просила суд:

-визначити додатковий строк для прийняття за нею - ОСОБА_2 , спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на два місяця з часу набрання рішення суду законної сили;

-визнати недійсним в ј частині свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Першою Херсонською державною нотаріальною конторою 18 грудня 2013 року за реєстровим № 1-326 на ім`я ОСОБА_5 , на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке складається з Ѕ частини однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Крім того, позивачка заявила вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме родинних відносин, яка обґрунтована необхідністю реалізації нею права на спадкування, оскільки при перекладі її прізвища та прізвища сина ОСОБА_6 , написання їх прізвища стало неоднаковим.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 08 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на те, що рішення суду не відповідає встановленим обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвали нове про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що висновок суду про те, що ОСОБА_2 мала можливість вчинити дії щодо прийняття спадщини шляхом надіслання заяви поштовою кореспонденцією, є хибним, оскільки, ОСОБА_2 з великим трудом пересувається за допомогою ходунків в межах свого житла, та мала «центральну дистрофію сітчатки обох очей, катаракту» (2005 року), не мала можливості написати заяву про прийняття спадщини та відправити її. Навіть в разі написання такої заяви та відправлення нотаріусу, вона повинна особисто з`явитися для посвідчення підпису на заяві.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_7 , яка діє від імені ОСОБА_3 , зазначила, що на момент смерті сина у 2013 році ОСОБА_2 разом з ним не проживала. Захворювань, які б перешкоджали їй звернутися до будь-якого нотаріусу, викликати його до дому, направити повідомлення нотаріусу про прийняття спадщини в строк не підтверджується жодним доказом по справі, крім того, дії щодо виклику нотаріуса, підписання заяви та довіреності вона здійснювала у 2016 році, що свідчить про її можливість здійснити такі дії і у 2013 році, у зв`язку з чим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідача, представників позивача та відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов наступного висновку.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що стороною позивача не надано доказів, які б вказували на те, що здоров`я ОСОБА_2 перешкоджало їй у своєчасній реалізації своїх спадкових прав.

Вимога щодо встановлення факту, що має юридичне значення, обґрунтовуються необхідністю реалізації права позивача на спадкування. Однак, не подання вчасно заяви про прийняття спадщини та неможливість застосування до спірних правовідносин положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України, свідчить про те, що встановлення відповідного факту не буде породжувати для позивача особистих чи майнових прав.

Судом першої інстанції зазначено, що стороною відповідача визнано, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис № 471 (т. 1, а.с. 8).

Свідоцтво № НОМЕР_2 про право власності на житло від 28.08.2002, свідчить про те, що в порядку приватизації квартира АДРЕСА_1 , належить на праві приватної, сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (т. 1, а.с. 9)

Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.12.2013, посвідченого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Карповою Н.М., спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є його дружна ОСОБА_5 , яка успадкувала 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (спадкова справа № 457 за 2013 рік) (т. 1, а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 .

30.03.2016 ОСОБА_2 звернулася до Першої Херсонської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 , та в якій вона зазначила, що постійно проживала за адресою: АДРЕСА_2 однією сім`єю зі спадкодавцем, вела спільний побут та господарство (т. 1, а.с. 52), на підставі її заяви була заведена спадкова справа 191/2016.

06.06.2016 ОСОБА_2 звернулася до Першої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 86).

Листом державного нотаріуса Першої Херсонської державної нотаріальної контори О.Б.Гудима від 06.06.2016 було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_4 , у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини і рекомендовано звернутись до суду з заявою про визначення додаткового строку на прийняття спадщини (т. 1, а.с. 13).

09.09.2016 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулася її сестра - ОСОБА_3 (т. 1, а.с. 48).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Корабельним районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 544 (т. 1, а.с. 136).

19 листопада 2007 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона по закону буде мати право заповідає ОСОБА_1 (т. 1, а. 164).

14 лютого 2018 року із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 за заповітом звернулася ОСОБА_1 .

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14 червня 2018 року замінено по справі позивача ОСОБА_2 на її правонаступника ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 172), прізвище якої змінено на ОСОБА_1 внаслідок укладання шлюбу, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 про реєстрацію 25 серпня 2018 року шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_1 (т. 2, а.с. 21).

Висновком Консультативного лікаря ортопеда-травматолога Іванова В.С. від 14.09.2017 вбачається, що ОСОБА_2 , 1930 року народження, страждала на (мовою оригіналу): «Дисгормональная спондилопатия. Генерализованый остеопороз. ДДЗП (дигиративно-дистрофические заболевания позвоночника). S-образный кифосколиоз 3-4ст. грудо-поясничного отдела позвоночника со значительным и стойким нарушением функций и болевым синдромом. Деформирующий остеоартроз крупных суставов верхних и нижних конечностей со значительным и стойким нарушением функций и болевым синдромом. Саркопения. Значительное и стойкое нарушение функции ходьбы и опороспособности. Болеет более 25-30 лет. Прогрессирование заболевания в течении 15-20 лет. Сопутствующее заболевание: центральная дистрофия сетчатки обеих глаз, катаракта (2005г). Ходьба при помощи костылей или ходунков. Нуждается в постороннем уходе». Вказаний висновок був зроблений лікарем після огляду ОСОБА_2 на дому і в амбулаторній карті хворої зазначено, що хвора пересувається з великими труднощами, за допомогою ходунків і в межах свого житла.

Також, в амбулаторній карті хворої є запис лікаря травматолога від 27.09.2016, в якому зазначено, що хворіє ОСОБА_2 на протязі 15 років, пересувається за допомогою ходунків тільки в межах приміщення. Діагноз встановлений аналогічний зазначеному лікарем Івановим В.С .

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, але бажає прийняти спадщину, у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України дозволяє сформулювати правило, відповідно до якого надання судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можливо у разі: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави та 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У такому разі, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що наданими медичними документами підтверджено, що ОСОБА_2 має певні захворювання, які обмежують її функції ходьби та опора здатності, проте стороною позивача не надано суду доказів, які б вказували на те, що її здоров`я було настільки важким, що перешкоджало її у своєчасній реалізації своїх спадкових прав у тому числі шляхом виклику нотаріуса додому.

Суд першої інстанції проаналізувавши встановлені обставини справи щодо тривалого захворювання особи, проживання ОСОБА_2 під наглядом своєї онуки, правонаступника у справі, звернення до нотаріальної контори зі значним пропуском строку для подання заяви на прийняття спадщини, недоведеності такого стану здоров`я, який би перешкоджав реалізації спадкових прав, та надавши їм належну оцінку дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 знала та усвідомлювала можливість та необхідність виклику особи, яка має право засвідчувати підпис, за місцем проживання (на дім). Так, посвідчення її заповіту у 2007 році відбувалося секретарем виконком з виїздом додому, у зв`язку з хворобою заповідача; її заява від 30.03.2016 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та довіреність від 30.03.2016 підписані на дому, у зв`язку з хворобою ніг заявника, засвідчені державним нотаріусом.

Отже, доводи апеляційної скарги, які зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовної заяви, правильності цих висновків не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Таким чином, рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду, без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 08 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.В. Склярська

Судді: Л.В. Пузанова

Т.Г. Чорна

Повний текст постанови суду складено 27 жовтня 2021 року.

Суддя І.В. Склярська