ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1250/20
провадження № 2/691/170/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судового засідання Коваленко А.В., розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

09.11.2020 позивач ОСОБА_1 звернувся до Городищенського районного суду Черкаської області з позовною заявою, та керуючись ст. ст. 9, 71, 72 Житлового кодексу України, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 379, 405 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 174 - 177, 184, 263 Цивільного процесуального кодексу України, ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", постановою Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12.04.1985 року № 2, просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування вимоги позивач зазначає, що є власником житлового будинку, загальною площею 89 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку від 12.06.2002 року. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Городищенської міської ради від 26.10.2020 № 4472 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 разом з ним зареєстровані: ОСОБА_3 , 1974 року народження, ОСОБА_4 , 1995 року народження, ОСОБА_5 , 1994 року народження, ОСОБА_6 , 2014 року народження та ОСОБА_2 , 1989 року народження. Так, ОСОБА_2 , 1989 року народження 01.03.2014 року уклав шлюб з його дочкою ОСОБА_4 , 1995 року народження. За час спільного проживання дочки з відповідачем у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Городищенським районним судом (справа 291/876/19, провадження № 2/691/539/19) винесено рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . До розлучення відповідач вже рік не проживав за місцем реєстрації та місце його перебування на сьогоднішній день не відоме, що унеможливлює вирішити спір в позасудовому порядку. Разом із цим, ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 понад 2 роки, витрат по комунальних послугах будинку не несе, як і будь яких інших витрат по утриманню будинку, особистих речей за місцем реєстрації не має. Факт відсутності за місцем реєстрації ОСОБА_2 тривалий час можуть підтвердити свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_7 .

До судового засідання сторони не з`явилися, повідомлені належним чином.

Позивач клопотав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач не з`явився, є повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням (судового виклику) № 703 (повернулося на адресу суду з відміткою "адресат не проживає") та оголошенням про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади України. Причини неявки суду не повідомив, як і не надходило до суду заяв про слухання справи за його відсутності, чи про перенесення слухання справи на іншу дату. Відзив на позов не надходив.

Підстав для відкладення судового засідання не встановлено.

З огляду на викладені обставини, суд вважає за можливе проводити засідання у справі за відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам частини 2 статті 247 ЦПК України.

Вивчивши позовну заяву, врахувавши думку, доводи позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. В статті 8 Конвенції закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Власникові, за нормами ст.317 Цивільного кодексу України, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону - ст. 319 ЦК України. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні цього права упродовж всього часу тривання правопорушення (ВП ВС, № 653/1096/16-ц, 04.07.18).

Гарантуючи захист прав власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджено Договором купівлі-продажу житлового будинку від 12.06.2002 року, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 230555736 від 02.11.2020 року.

Місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 , на запит суду, підтверджено за адресою: АДРЕСА_1 (лист Городищенської міської ради Черкаської області від 02.12.2020 № 829.02/18) та згідно довідки Виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області № 4472 від 26.10.2020 року, також підтверджено, що відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований за вищевказаною адресою.

Відповідач ОСОБА_2 , 1989 року народження та дочка позивача ОСОБА_4 , 1995 року народження, 01.03.2014 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 01.03.2014 року виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городищенського районного управління юстиції в Черкаській області.

За час спільного проживання ОСОБА_4 з відповідачем ОСОБА_2 у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 30.09.2014 року.

23.09.2019 року Городищенським районним судом Черкаської області (справа 291/876/19, провадження №2/691/539/19) винесено рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

У даному випадку спір виник між власником житлового будинку, який є одночасно і його користувачем, та користувачем цього будинку з приводу користування вказаним житлом після припинення шлюбу з дочкою власника будинку.

За повідомленням позивача ОСОБА_1 , ще до розлучення відповідач понад 2 роки, за адресою: АДРЕСА_1 , не проживав, витрат по комунальних послугах будинку не несе, як і будь яких інших витрат по утриманню будинку, особистих речей за місцем реєстрації не має, місце його перебування не відоме, що унеможливлює вирішити спір в позасудовому порядку.

Не проживання відповідача за адресою місця реєстрації також підтверджується тим, що судовий виклик відповідач ОСОБА_2 не отримує, конверти повертається з відміткою "адресат не проживає".

При розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла, та враховувати, що інтереси позивача, як власника житла та користувача цим житлом, перевищують інтереси колишнього члена сім`ї, у якого припинилися правові підстави користування чужим майном, та який, за доводами позивача, забезпечено іншим житловим приміщенням, що ним не спростовано.

За нормами ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільно користуватись житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Стаття 72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст.391 ЦК УКраїни).

У постановах Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі № 6-2931цс16, від 29 листопада 2017 року у справі № 753/481/15-ц (провадження № 6-13113цс16), від 09 жовтня 2019 року у справі № 695/2427/16-ц, (провадження № 61-29520св18), від 09 жовтня 2019 року у справі № 523/12186/13-ц (провадження № 61-17372св18) зазначено, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

ОСОБА_8 (відповідач) не є членом сім`ї позивача, не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з позивачем і ведуть спільне господарство, не проживає в житловому будинку по АДРЕСА_1 , більше двох років, не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачем спільне господарство, вони не пов`язані спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за відповідачем права користування спірним житлом, передбачених ст.71 ЖК України, немає, та є таким, що втратив право на користування житловим будинком, що належить ОСОБА_1 (позивач).

Отже, є підстави визнати відповідача ОСОБА_8 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації у вказаному житловому приміщенні.

За нормами ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з ОСОБА_8 необхідно стягнути судовий збір на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст. ст. 16, 317, 319, 405 ЦК України, ст. ст. 8, 72 ЖК України, постановою пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", листом Верховного Суду України від 26.05.2001 року Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право), ст. ст. 2, 4, 5, 6, 7, 8, 10 - 13, 18, 76 - 81, 83, 89, 258 - 260, 263 - 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального Кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням (будинком), за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , судові витрати, за сплату судового збору, в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп..

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. П. Синиця