Справа №295/4830/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді - Зосименко О.М.,

за участю секретаря Забродцький А.А.,

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі законого опікуна ОСОБА_1 ,

представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі законного опікуна ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про виділ в натурі приміщень та господарських будівель житлового будинку та за зустрічним позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про виділ в натурі приміщень та господарських будівель житлового будинку,-

встановив:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі законного опікуна ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виділ в натурі приміщень та господарських будівель житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та з врахуванням уточнень позовних вимог від 06.08.2021 р. просили суд: виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в натурі окремий об`єкт нерухомого майна на праві спільної часткової власності 2/12 та 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 до складу якого входить частина загальною площею 52,9 кв.м. житлового будинку Літ «А», у складі приміщень (згідно варіанту розподілу житлового будинку №1 визначеного у висновку експерта будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 949/06-2020 від 22.06.2020р.) кімната 1-5 площею 13,9 кв.м., кімната 1-9 площею 8,10 кв.м., коридор 1-6 площею 6,,4 кв.м.,., житлова кімната 1-9 загальною площею 8,7 кв.м., житлова кімната 1-10 площею 11 кв.м., сарай літ. «Б», сарай літ «В»,туалет літ «У», 6/12 частини огорожі № 3-5. Одночасно просили припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з другої сторони на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог, позивачі вказали, що ОСОБА_1 належить на праві власності 1/12 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 29.11.2019 року та 1/12 частин даного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину; ОСОБА_2 належить на праві власності 1/3 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 13.03.2013 у справі №295/1298/13-ц, ОСОБА_1 є опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та часткою його майна. Одночасно позивачі вказали, що іншими співвласниками житлового будинку є: ОСОБА_4 , якій належить 1/12 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 29.11.2019 року та 1/12 частин даного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину; ОСОБА_5 , якій належить 1/12 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 29.11.2019 року та 1/12 частин даного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину; ОСОБА_6 , якому належить 1/12 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 29.11.2019 року та 1/12 частин даного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Оскільки між позивачами та відповідачами не досягнуто згоди про розділ та використання будинку позивач звернулася в своїх інтересах та інтересах недієздатного до суду про виділ в натурі належних їм частин житлового будинку згідно із запропонованим варіантом проведеної експертизи № 949/06-2020 від 22.06.2020р. Згідно відзиву на позов ОСОБА_4 визнала позов. ОСОБА_5 також згідно відзиву на позов, визнала позовні вимоги.

Крім того, подано зустрічний позов ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про виділ в натурі приміщень та господарських будівель житлового будинку, який ухвалою від 01.10.2021р. прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

У зустрічному позові позивачі просять виділити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна на праві спільної часткової власності 2/12 та 2/12 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 до складу якого входить : частина загальною площею 37,7 м2 житлового будинку Літ «А», у складі приміщень (згідно варіанту розподілу житлового будинку №1 визначеного у висновку експерта будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 949/06-2020 від 22.06.2020 року) житлова кімната 2-7 площею 11,7 кв.м., житлова кімната 11,6 кв.м., коридор 2-5 площею 4,1 кв.м., кухня 2-6 площею 10,3 кв.м., 4/12 частини огорожі № 3-5, колодязь № 2. Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 з другої сторони на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні позивач пояснила та позовні вимоги уточнила і просила суд виділити їй та ОСОБА_2 в окремий об`єкт нерухомості на праві власності 6/12 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , не змінюючи решти позоних вимог. Додатково пояснила, що здійснювала добудови та згідно експертного висновку окремо кожному неможливо виділити в натурі належну частку. Представник ОСОБА_4 первісний позов визнав, просив зустрічний позов задовольнити, пояснивши і уточнивши, що просить виділити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в окремий об`єкт нерухомості на праві власності 4/12 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , не змінюючи решти зустрічних позоних вимог. Додатково вказав, що ОСОБА_4 також здійснювала добудови, але експертом вони не враховувалися при проведенні експертизи. Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися, причини неявки не повідомили.

Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за №265465073 від 12.07.2021р. ОСОБА_1 належить на праві власності 1/12 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 29.11.2019 року та 1/12 частин даного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину; ОСОБА_2 належить на праві власності 1/3 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину; ОСОБА_4 належить 1/12 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 29.11.2019 року та 1/12 частин даного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину; ОСОБА_5 належить 1/12 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 29.11.2019 року та 1/12 частин даного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину; ОСОБА_6 належить 1/12 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 29.11.2019 року та 1/12 частин даного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину

Будинок за адресою: АДРЕСА_1 має загальну площу (кв.м): 105.8, житлова площа (кв.м): 85, матеріали стін: цегла. До будинку належать: сарай літ. «Б», сарай літ. «В», туалет літ. «У», Ѕ № 1 Ѕ колодязя, № 2 колодязь, огорожа № 3-5. (а.с. 98).

Відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 13.03.2013 у справі №295/1298/13-ц, ОСОБА_1 є опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та часткою його майна.

У судовому засіданні сторони клопотань про призначення судової будівельно-технічної експертизи не заявили, вказавши на наявність в матеріалах справи висновку експерта № 949/06-2020 за результатами проведення оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи від 22.06.2020р..

Як вбачається вищевказаного висновку експерта в будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_1 наявні самовільно добудовані приміщення, а саме: коридору № 1-1 (площею 5,6 кв.м.); кухні № 1-2 (площею 7,7 кв.м); санвузлу № 1-3 (площею 4,2 кв.м); котельні № 1-4 (площею 1,8 кв.м); Як пояснила ОСОБА_1 , дані самовільні прибудови здійснювалися нею, її покійним батьком та ОСОБА_6 .

Також наявні самовільно добудовані приміщення, а саме: веранди № 2-1 (площею 3,3 кв.м); санвузлу № 2-2 (площею 4,4 кв.м); кухні № 2-3 (площею 4,5 кв.м); житлової кімнати № 2-4 (площею 12,7 кв.м), які здійснено ОСОБА_4 , про що повідомлено в судовому засіданні представником останьої. (а.с.33, 61). Доказів щодо узаконення самовільних прибудов, суду сторонами у справі не надано. Крім того, експертом у висновку вказано про неможливість виділення ізольованих квартир співвласникам відповідно до їх часток. (а.с. 51).

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Так, відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі Інструкція).

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Пунктом 2.3 глави 2 Інструкції передбачено, що не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 316, 317, частинами першою, другою статті 376 ЦК України.

Враховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 цього Кодексу не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту.

Отже, самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України.

За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво жилого будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої із зазначених умов.

Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, спричиняє визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України.

Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього як на об`єкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України).

Слід зазначити, що в розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки внаслідок таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Усі об`єкти нерухомого майна, які зведені після одержання акта приймання в експлуатацію, незалежно від того, значились вони до одержання акта приймання в проектній документації чи ні, вважаються самочинними (пункт 3.4.1 Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 5 вересня 2003 року № 146 (далі Методичні рекомендації).

Поняття реконструкції об`єкта нерухомості міститься в пункті 3 Державних будівельних норм України В.3.2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 22 липня 2009 року № 295, відповідно до якого реконструкція це така перебудова будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій.

Отже, норма частини першої статті 376 ЦК України застосовується й до випадків самочинної реконструкції об`єкта нерухомості, у результаті якої він набуває нових якісних характеристик (зміна конфігурації, площі та кількості приміщень, втручання в несучі конструкції, улаштування дверних прорізів у капітальних стінах тощо) (розділ 3.4 Методичних рекомендацій).

При цьому за змістом частини першої статті 376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна.

Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що не підлягають поділу (виділу) об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна.

(Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.09.2015 року у справі №6-286цс15)

Таким чином, встановивши, що в будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_1 наявні самовільно добудовані приміщення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , про що не заперечувалося у судовому засіданні позивачем та представником ОСОБА_4 , відсутні докази прийняття самовільних прибудов в експлуатацію та інших доказів щодо узаконення самовільних прибудов, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення первісного та зустрічного позовів, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог як за первісним позовом, так і за зустрічним позовом слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 181,316,317,356, 364 ЦК України, постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них», Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55., ст. 88, ЗК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні первісного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі законного опікуна ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про виділ в натурі приміщень та господарських будівель житлового будинку - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про виділ в натурі приміщень та господарських будівель житлового будинку - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено 09.11.2021 року.

Суддя О.М. Зосименко