Справа № 361/8730/20
Провадження № 4-с/361/33/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари скаргу ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), стягувач Акціонерне товариство ?Універсал Банк? про визнання неправомірною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2020 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеною скаргою, згідно якої просить визнати неправомірною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 27236,30 грн., винесену в межах виконавчого провадження №43363357.

Вимоги за скаргою вмотивовані тим, що на виконанні в Броварському міськрайонному відділі ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) знаходиться виконавчий лист, виданий Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з неї грошових коштів. На підставі зазначеного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження №43363357 та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 21.05.2014 року.

18 жовтня 2020 року було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу та постанову про стягнення з неї виконавчого збору в розмірі 27236,30 грн., про яку вона дізналась 29.11.2020 року з Інформаційної довідки.

Вважає постанову про стягнення виконавчого збору неправомірною з наступних підстав: виконавчий лист на підставі, якого відкрито виконавче провадження №43363357 чітко містить формулювання, що стягнення має відбуватися на рівні не вище вартості спадкового майна, яке відповідно до свідоцтв про право на спадщину складає 162581,00 грн., а тому виконавчий збір, який складає 10% від розміру боргу не може бути вищим від суми 16258,10 грн. Також виконавчий збір вже стягувався за постановою від 23.12.2019 р., яка додається, а тому стягнення збору другий раз порушує ст. Конституції України, відповідно якої ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. В інформаційній довідці з реєстру виконавчих проваджень зазначено, що виконавчий збір зменшувався шляхом його часткової сплати, а в оскаржуваній постанові виконавчий збір стягнений у повному обсязі без зазначених врахувань, що і стало підставою для звернення до суду зі скаргою.

14 грудня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду скаргу та призначено судове засідання.

В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав та надав пояснення аналогічні, викладеним у скарзі та просив визнати неправомірною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 27236,30 грн., винесену в межах виконавчого провадження №43363357.

27 травня 2021 року з Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла до суду копія матеріалів виконавчого провадження №43363357.

Представники Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Акціонерного товариства ?Універсал Банк? в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши представника скаржника, дослідивши письмові докази, встановив обставини у справі та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.

У Броварському міськрайонному відділі ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) знаходиться виконавчий лист, виданий Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів. На підставі зазначеного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження №43363357 та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 21.05.2014 року.

18 жовтня 2020 року було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу та постанову про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в розмірі 27236,30 грн., про яку вона дізналась 29.11.2020 року з Інформаційної довідки.

Тому скаржник просила визнати неправомірною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 27236,30 грн., винесену в межах виконавчого провадження №43363357.

За положеннями ч. 1 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 42 Закону України Про виконавче провадження витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

В ч. 4 ст. 40 Закону України Про виконавче провадження зазначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди є окремими виконавчими документами.

З аналізу наведених норм матеріального права вбачається, що примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Відповідно до ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Суд зазначає, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

В ч. 2 ст. 74 Закон України Про виконавче провадження зазначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Так, імперативною нормою ч. 2 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні. Отже, спори щодо стягнення виконавчого збору належать до юрисдикції адміністративних судів і їх слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Така позиція узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 № 370/1034/15-ц .

Таким чином, скарга ОСОБА_2 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного нормами процесуального законодавства, Закон України ?Про виконавче провадження? встановлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

За приписами п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що розгляд скарги відноситься до юрисдикції адміністративних судів та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 447 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), стягувач Акціонерне товариство ?Універсал Банк? про визнання неправомірною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 23 грудня 2019 року у розмірі 27236 грн. 30 коп. постановлену у межах виконавчого провадження № 43363357.

Роз`яснити ОСОБА_2 право на звернення до суду з цією вимогою в порядку адміністративного судочинства до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Радзівіл А.Г.