У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 12.12.2015 року по 12.12.2020 року в розмірі 23 281,66 грн.

Розглянувши надані матеріали, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність, відповідно до ст.257ЦК України встановлюється тривалістю три роки.

Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, за зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252, 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ст. 68 ЖК УРСР, квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

Аналогічні положення щодо строку оплати житлово-комунальних послуг закріплювались у ст. 32 цього Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004р. та у ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017р., в період чинності яких виникла спірна заборгованість.

Таким чином, оскільки плата за житлово-комунальні послуги здійснюється щомісячно, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання боржником кожного із цих зобов`язань.

Згідно матеріалів справи, з заявою про видачу судового наказу заявник звернувся 20 жовтня 2021 року. Відповідно, право на стягнення заборгованості обмежується трьохрічним строком позовної давності, тобто з жовтня 2018 року.

Як вбачається з представленого стягувачем розрахунку, а також матеріалів доданих до заяви про видачу судового наказу, щодо стягнення заборгованості за фактично надані послуги за надання комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій заборгованість в розмірі 9 891,50 грн. існувала вже станом на грудень місяць 2015 року, що випливає з розрахунку заборгованості наданого заявником, при цьому жодного платежу за заявлений до стягнення період з грудня 2015 року по грудень 2020 року споживачем проведено не було, тобто відсутні підстави вважати, що строк позовної давності переривався.

Відповідно до частини першої статті 264ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

Разом з тим, подані матеріали не свідчать про переривання строку позовної давності, зокрема, щодо визнання боржником заборгованості за попередні періоди і як наслідок, вимога про стягнення заборгованості за фактично надані послуги за надання комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в розмірі 23 281,66 грн. пред`явлена стягувачем поза межами строків позовної давності.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Таким чином, слід відмовити у видачі судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за надання комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в розмірі 23 281,66 грн.

Керуючись ст. ст. 161, 165 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області Н.В. Дергачова