Провадження № 2/537/392/2021
Справа № 537/4496/20
РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2021 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Хіневича В.І., за участю секретаря судового засідання Гавриш А.Ю., Бакай М.С., за участі: позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , та його представника адвоката Лазоренко Р.В., відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , та його представника адвоката Кінаш Т.В., відповідача за первісним та зустрічним позовом ОСОБА_3 , представника третьої особи - Таценюк С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в режимі відео конференції в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участі третьої особи Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , за участі третіх осіб: Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визначення місця проживання малолітньої дитини.

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 де просить суд визначити місце проживання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтуванні позовних вимог вказав, що він - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уклав шлюб з ОСОБА_5 , який був зареєстрований у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис за № 105. У шлюбі народилася донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Через деякий час їх стосунки погіршилися і вони припинили шлюбні відносини. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 16.01.2014 року, яке набрало законної сили, шлюб розірваний. Після розірвання шлюбу донька проживала разом з матір`ю у її батька - ОСОБА_2 (дідуся). За тією ж адресою проживав і він так, як її батько проживає в одному будинку і під`їзді, де проживає він з батьками: ОСОБА_6 , який є пенсіонером, і ОСОБА_7 , яка працює на ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод».

Під час їх роздільного проживання позивач продовжував спілкуватися з донью приймати участь у її вихованні, допомагати і підтримував її у повсякденному житті. В лютому 2017 року донька знаходилася близько 10 днів на лікуванні в дитячій лікарні м. Кременчука, де їй робили операцію на очах, він кожен день її провідував і допомагав усім, що було необхідне для лікування.

Позивач працював на посаді інспектора у 2 Державному пожежно-рятувальному загоні ГУ ДСНС України в Полтавській області. За місцем своєї роботи в добровільному порядку подав документи, щоб з нього утримували аліменти на утримання доньки та з березня 2014 року по червень 2017 року з нього за місцем роботи утримувалися аліменти.

З 29 вересня 2017 року позивач був призваний на військову службу за контрактом, виключений зі списків особового складу частини 30 вересня 2020 року у зв`язку закінченням строку контракту, про що свідчить витяг із наказу № 198 від 29.09.2020 року.

У період з 20.02.2018 року по 30.04.2018 року, з 30.04.2018 року по 22.05.2018 року, з 22.05.2018 року по 23.08.2018 року позивач брав участь у здійсненні заходів із забезпечені національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заході, є ветераном війни - учасником бойових дій.

За час перебування на військовій службі позивач продовжував допомагати доньці, приймати учать її вихованні, підтримував з нею спілкування, передав грошові кошти через свою матір, яка купувала їй все необхідне, одяг, іграшки, необхідне для навчання, у тому числі займалася підготовкою її до школи. Позивач проводив з нею весь час, коли знаходився за місцем проживання у відпустці і по службі у м. Кременчуці. Так, зокрема, бував в школі № 29, де донька навчається, спілкувався з її класним керівником, надав документи в школу, які вони прохали. В квітні 2019 року відвідував з донькою лікаря офтальмолога в медичному закладі, де її призначили окуляри. У доньки є мобільний телефон, з двома номерами, він їй подарував телефон більш сучасний. Позивач телефонував їй, вони спілкувалися, і в такий спосіб, також, підтримували відносини.

За час перебування на службі, його колишню дружину відповідача у справі - ОСОБА_3 в грудні 2018 року арештували, на сьогодні вона відбуває покарання за злочини згідно вироку суду в установі виконання покарань.

Після арешту колишньої дружини, донька, як йому стало відомо вже по факту, так як колишня дружина з ним це питання не обговорювала, почала проживати у її батька, також донька періодично проживала у його батьків. При цьому, донька не була зареєстрована за місцем проживання колишньої дружини, а також за місцем проживання її батька, відповідачів у справі.

Внаслідок відбування покарання колишня дружина не може приймати участь у вихованні дитини, не може достатньо приділити часу доньці, спілкуватися з нею, і вона, ще досить тривалий час буде знаходитись ізольовано від суспільства.

Разом з тим, з моменту прибуття позивачем до місця проживання після звільнення з військової служби, батько колишньої дружини ОСОБА_2 чинить йому перешкоди щодо визначення місця проживання доньки з ним всупереч чинному законодавству, з огляду на те, що його донька вже не проживає з матір`ю, а він повернувся з військової служби і його донька повинна проживати з ним, а тому відповідач не може утримувати доньку за місцем свого проживання.

Вважає, що фактично у такий спосіб відповідач відбирає у нього дитину, віддаляє його від дитини, позбавляє спілкування з дитиною, робити з нею уроки, читати їй книжки на ніч, розповідати казки, вкладати її спати, гратися з нею в різноманітні ігри, малювати, оскільки це може відбуватися тільки тоді, коли дитина проживає разом з ним.

Для проживання доньки з позивачем за місцем його проживання створені і є всі необхідні умови.

При цьому, проживаючи зі позивачем донька зможе спілкуватися з дідусем ОСОБА_2 , так як вони проживають в одному будинку і в одному під`їзді.

Разом з тим, вважає, що його донька повинна проживати разом зі ним, зі своїм батьком, і ніхто не може і не повинен чинити перешкоди у цьому, виходячи з чинного законодавства України і моральних принципів.

13.01.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , справу призначено до розгляду у загальному порядку з призначенням підготовчого судового засідання.

09.02.2021 року до участі у розгляді даної справи залучено виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як орган опіки та піклування.

25.02.2021 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 за участі третіх осіб: Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визначення місця проживання малолітньої дитини. Згідно якої, останній прохав визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з дідусем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтуванні зустрічної позовної заяви вказав, що він, - ОСОБА_2 , є рідним батьком ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 .

З 29 квітня 2011 року по 16 січня 2014 року його донька ОСОБА_3 перебувала у шлюбі із ОСОБА_1 . Від шлюбу вони мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Від самого народження і станом на сьогодні ОСОБА_4 проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , де до розлучення із його донькою, також проживав її батько. За домовленістю між батьками ОСОБА_10 було вирішено, що вона буде проживати із матір`ю.

З 2014 року батько ОСОБА_11 став проживати разом із своїми батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_2 , у двокімнатній квартирі, оскільки власного окремого житла він немає.

Через складні життєві обставини, які сталися у родині (померла його дружина та матір ОСОБА_3 - ОСОБА_12 ) його донька ОСОБА_3 яка дуже переживала ці події, не справилася зі своїми переживаннями та вчинила помилку, через що у кінці 2018 року потрапила у місця позбавлення волі та наразі перебуває у «Качанівській виправній колонії № 54», дільниця соціальної реабілітації у м. Харкові.

Незважаючи на вчинок доньки, вона любить ОСОБА_10 і переживає за її життя та здоров`я, але не може наразі займатися її вихованням через об`єктивні причини. Через це, на підставі власної заяви, ОСОБА_3 передала йому на виховання ОСОБА_4 . Оскільки виховання своєї доньки вона могла довірити тільки людині, на яку може розраховувати за будь-яких обставин. З того часу вихованням та утриманням ОСОБА_10 займається саме він - її дідусь ОСОБА_2 ..

Після розлучення батьків ОСОБА_10 , починаючи з березня 2014 і до червня 2017 року аліменти на утримання ОСОБА_10 , ОСОБА_13 платив в добровільному порядку. Але в подальшому з невідомих причин, він відмовився виконувати свій обов`язок щодо виховання та утримання своєї доньки та перестав приймати участь у її житті.

Батько ОСОБА_11 з 29 вересня 2017 року по 30 вересня 2020 року перебував на військовій службі за контрактом, мав регулярну заробітну плату та можливість сплачувати кошти на утримання дитини у добровільному порядку. Але з початку військової служби і станом на сьогодні, допомоги не надає, хоча він неодноразово звертався до нього, про грошову допомогу у вигляді половини від прожиткового мінімуму на працездатну особу, станом на 01.01.2021 року, ця сума складає 1135,00 грн., оскільки на батьків покладено прямий обов`язок утримувати своїх дітей і у період перебування на військовій службі він мав непогані доходи.

Йому відомо, що наразі ОСОБА_13 ніде не працює, живе за рахунок своїх батьків - пенсіонерів. Крім того, після повернення ОСОБА_1 з військової служби він став помічати зміни, які відбулися у його поведінці, а саме що в нього погляд якийсь дивний, очі бігають, а мова не чітка та ніби загальмована. Це його лякає, оскільки внучка з ним періодично спілкується, проводить час і такий стан батька може не найкращим чином впливати на дитину. Адже онука розповідала, як бабуся ОСОБА_7 брала її з собою гуляти, а замість цього вони ходили шукали батька по місцевим «рюмочним» і неодноразово забирали його звідти у нетверезому стані.

Наразі він власними силами самостійно повністю утримує онуку, а саме - купує одяг їжу, іграшки для розвитку, канцелярське приладдя для навчання, слідкує за вихованням та поведінкою онуки у школі та у соціумі, займається її всебічним розвитком та робить багато іншого, пов`язаного із вихованням та підготуванням онуки до самостійного життя, що фактично покладено виключно на батьків дітей.

ОСОБА_4 навчається у Кременчуцькій гімназії №29 у третьому класі. Він самостійно приводить та забирає її зі школи, одноособово на протязі тривалого часу відвідує батьківські збори, постійно підтримує зв`язок з класним керівником, цікавиться навчанням та поведінкою онуки. Батько, ОСОБА_13 , не цікавиться дитиною, навіть у телефонному режимі. Усі шкільні домашні завдання допомагає робити ОСОБА_10 , завдяки чому ОСОБА_10 має значні успіхи у навчанні, що підтверджується свідоцтвом її досягнень за 2019-2020 та 2020-2021 навчальні роки.

Вероніка дуже творча дитина, постійно відвідує різноманітні гуртки, зокрема наразі вона відвідує танцювальну студію «Реверанс», оплату за яку здійснює особисто він, що підтверджується відповідною довідкою. Також вона дуже любить тварин, через що дозволив їй мати вдома хом`яка та хатнього декоративного пацюка, за якими вона старанно доглядає та піклується.

Вероніка має проблеми із зором, через що він з нею регулярно відвідує лікарню. Він з ОСОБА_10 відвідує також лікарів, зокрема педіатра, психолога, офтальмолога. У останнього вона перебуває на диспансерному обліку діагнозом: залишкова інтермітуюча езотропія ОБ. Під час виклику лікаря-педіатра за місцем проживання онуки, з нею знаходиться завжди він - дідусь.

Щодо матеріального, соціального стану він є самодостатньою особистістю, має житло, де проживає разом із онуками ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (донькою ОСОБА_3 від іншого чоловіка). Квартира двокімнатна, у ОСОБА_10 є власна кімната, вона забезпечена одягом, іграшками та усім необхідне для навчання. Також є окреме ліжко, постіль, дитячий стіл, засоби гігієни, місце для ігор, дитячі іграшки, а також дитяча та розвиваюча література.

Він працює інженером 553 військового представництва Міністерства оборони України має стабільний дохід. Зі здоров`ям проблем не має, на обліку у нарколога та психіатра не перебував, що підтверджується висновком про стан здоров`я КНМП «ЦПМСД №2 м. Кременчука від 23.02.2021 та довідкою Комунального підприємства «Полтавський обласний цент терапії залежностей Полтавської обласної ради» від 16.02.2021. Має позитивні відгуки від сусідів, знайомих та за місцем роботи, що підтверджується характеристиками.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавське області № 332 від 07.03.2019 встановлено опіку над дитиною, позбавленою батьківського піклування, над молодшою сестрою Вероніки, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та призначено його ОСОБА_2 її дідуся - опікуном.

Оскільки наразі молодша онука перебуває під його опікою, служба у справах дітей Крюківської РДА виконавчого комітету Кременчуцької міської ради не менше одного разу на рік проводить обстеження умов його та онуків проживання, а також комісією Кременчуцької гімназії № 29 проведено громадський огляд умов проживання, зокрема актами від 30.11.2018, від 31.01.2019, від 25.02.2020, від 18.01.2021 встановлено, що з адресою: АДРЕСА_3 проживають ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_4 ; онука, ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_16 , онука, ІНФОРМАЦІЯ_7 - дівчата мають окремі ліжка, забезпечені одягом, взуттям, іграшками та їжею, мають місце для відпочинку та ігор, санітарно-гігієнічний стан помешкання на належному рівні, стосунки в сім`ї доброзичливі, створені усі умови для проживання, розвитку та виховання дітей.

Крім того, з метою встановлення соціально-емоційної сфери онуки ОСОБА_14 по відношенню до рідних їй людей, він звернувся за висновком до практикуючого психолога ОСОБА_17 . Кременчуцького міського центру комплексної реабілітації дітей з інвалідністю. Відповідно до психологічного заключення від 17.02.2021 року під час проведення бесід з психологом, було встановлено: «дитина дуже емоційно реагує на формулу «мама+сестра+доня = сім`я», що вказує на високу прив`язку «мама + доня» та «сестра + сестра», разом з цим в сім`ї ключову позицію по відношенню до обох дітей займає дідусь; ОСОБА_10 показала емоційно високі реакції по відношенню «дідусь +я»; емоційна прив`язка до дідуся у дівчинки на дуже високому рівні; також по відношенню до дідуся одна з проективних методик виявила високий ступінь реакції (зі 100% - 87%); відповіді на запитання стосовно відношень з батьком не викликають у дитини емоційних проявів; принцип «символічної лінійності» вказує на найближчу відстань дитини до дідуся; дослідження фактору індивідуально-особистісних особливостей дівчинки на 79,7 % вказує на переважну домінанту діда; у дівчинки сформований високий рівень загальних соціально-емоційних цінностей, високий виражений фактор мотиваційної направленості». Із даного психологічного заключення чітко прослідковується його тісний емоційний та психологічний зв`язок з онукою - ОСОБА_18

23.02.2021 року він звернувся до Служби у справах дітей Крюківського райвиконкому м. Кременчука із заявою з метою прийняти участь під час засідань Служби у справах дітей та на засідання з питань захисту дітей про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 .

Крім іншого, онуці ОСОБА_10 подобається проводити час з ним, її дідусем. За час спільного проживання між нами склалися дуже близькі дружні стосунки, онука називає його виключно «дідуню» та він за своєю суттю став для неї другим батьком. Під час спілкування з нею неодноразово чув, що вона вважає, що без дідуся їй буде дуже важко, і хвилюються, що дідусю теж без неї буде погано.

Усі його дії викликані виключно тим, що мати ОСОБА_19 наразі не в змозі утримувати та виховувати доньку, а батько не здатен утримувати ОСОБА_10 . Відсутність бажання, почуття відповідальності та обов`язку перед дитиною не спонукають батька до більш вагомих дій. В наслідок чого, він не впевнений, що батько ОСОБА_13 зможе в повній мірі дати належне виховання своїй донці ОСОБА_10 .

Звертає увагу суду, що батько виявив бажання, щоб ОСОБА_10 проживала саме з ним, лише тоді, коли його донька ОСОБА_19 подала до суду позов про стягнення з нього аліментів. При цьому до цього часу, його цілком задовольняло, що вихованням його дитини повністю займається дідусь.

Оскільки в нього є більше можливостей забезпечити усім необхідним для виховання та розвитку ОСОБА_10 і у неї з ним більший емоційний та психологічний зв`язок, ніж з батьком, тому доцільним буде визначення місця її проживання зі ним - дідусем. Адже ОСОБА_10 протягом тривалого часу не проживала разом із батьком, вона продовжує проживати з дідусем, який займається її вихованням. Крім того, негайне відібрання дитини і визначення її місце проживання з батьком всупереч її волі може виявитися негативним для самої ОСОБА_10 , а тому ніяк це не буде сприяти спокійному та стійкому середовищу для дитини, яка може пережити «емоційний стрес».

Звертає увагу суду, що він дуже любить свою онуку, але також є батьком і ні в якому разі не перешкоджає у спілкуванні ОСОБА_10 з її рідним батьком ОСОБА_20 , навпаки, завжди їй каже, щоб не трапилося в твоєму житті, перш за все, ти маєш поважати своїх «батька» та «матір».

Наразі, не дивлячись на спір в суді, онучка ходить до батька у гості, як мінімум раз на тиждень, а також на свята та батькове день народження. Але жити вона там не хоче з власної волі. Крім того, ОСОБА_10 має складні стосунки із дідом по батьковій лінії ОСОБА_6 , вона його боїться і інколи не хоче іти до них у гості, і через нього теж. Був випадок, коли він вмовив пожити разом з батьком ОСОБА_20 з метою саме налагодження її стосунків з батьком, але через пару днів, ОСОБА_10 сама разом речами прийшла до нього додому зі сльозами на очах і сказала, що її вигнали з хати і вона більше ніколи не хоче жити разом з батьком, її там ображає дід ОСОБА_21 , а батько навіть не заступається за неї. Після того випадку ОСОБА_10 стала замкнутою та збудженою, що негативно вплинуло на психологічний стан онуки. ОСОБА_22 наголосила, що із поваги та любові до нього у гості до батька вона інколи буде ходити, але жити там не хоче.

Також 25.02.2021 року до суду надійшов відзив ОСОБА_2 на позовну заяву ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, де ОСОБА_2 фактично виклав доводи, заперечення та вказав обставини, які зазначені ним у зустрічній позовній заяві поданій до ОСОБА_1 .. Додатково вказав, що ОСОБА_1 та він з онучкою ОСОБА_10 поживають в одному будинку і під`їзді, а тому у батька відсутні будь-які перешкоди щодо можливості спілкуватися та виховувати доньку, ОСОБА_1 безперешкодно бачить її, розмовляє з нею, може заходити у гості, аби було у нього бажання. Крім того, ОСОБА_10 вже майже 10 років і вона вже здатна самостійно висловлювати свої думки і бажання, а він враховує думку онуки з приводу її спілкування та проведення часу з батьком та рідними, намагається підтримувати сімейні зв`язки дитини з батьком. Наразі, не дивлячись на спір в суді, онучка ходить до батька у гості, як мінімум раз на день, а також на свята та батькове день народження. Але жити вона там не хоче з власної волі.

Вважає, що докази додані до позовної заяви, не можуть підтвердити аргументи, що викладені в позові ОСОБА_1 та підтвердити, що визнане проживання дитини з батьком буде відповідати найкращим інтересам саме ОСОБА_10 . Зокрема, характеристика з місця роботи, довідка про доходи ОСОБА_23 датуються за минулий період 2013-2017 роки, що підтверджує про відсутність матеріального забезпечення позивача на сьогоднішній день. Адже для належного утримання батьком дитини необхідні матеріальне забезпечення та стабільні доходи, що у позивача відсутні.

Що стосується консультативного заключення окуліста від 05.04.2019 та квитанцій про оплату послуг, вважає, що дані документи не можуть свідчити про затрати на Вероніку його батьком ОСОБА_13 . Адже на жодному із документів не зазначено прізвище, як замовника, так і особи, що здійснила оплату.

Крім того, не менш важливими є докази про стан здоров`я ОСОБА_1 станом на сьогодні, але їх позивач не додав до своє позовної заяви, що викликає сумнів з приводу відсутності у нього хвороб, в тому числі і психічних, які б могли завадити здоров`ю чи психологічному стану дитини.

Саме по собі лише бажання батька визначити місце проживання з ним не є свідченням того, що це буде відповідати найкращим інтересам дитини, оскільки доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_24 буде краще проживати з позивачем не надано.

Вважає, що в найкращих інтересах ОСОБА_4 буде проживання з дідусем ОСОБА_2 , а тому у задоволенні позовної заяви ОСОБА_13 до ОСОБА_2 , ОСОБА_19 , про визначення місця проживання дитини, слід відмовити в повному обсязі.

15.03.2021 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лазоренко Р.В. до суду надійшла відповідь на відзив ОСОБА_2 , де вказано наступне. Ознайомившись з відзивом на позовну заяву, вважає, що він є необґрунтованим, містить наклеп на ОСОБА_1 та на його батьків. При цьому, у відзиві подані спотворені обставини щодо його доньки ОСОБА_3 та тої атмосфери, яка склалася всередині їх сім`ї, в якій нібито виховувалася і проживала донька ОСОБА_1 - ОСОБА_10 .

У відзиві не зазначено, що ОСОБА_3 з серпня 2017 року перебуває на обліку у Кременчуцькому обласному наркологічному диспансері з діагнозом синдром залежності від опіатів. ОСОБА_2 не міг не знати і не міг не помічати, що його донька вживає наркотичні засоби, міг бути свідком хворобливого стану своєї доньки від опіатів, міг припускати, що ОСОБА_3 могла залучати свою доньку, а його онуку, знаходячись у хворобливому стані, до протиправних дій, але жодних дій для припинення протиправної діяльності своєї доньки та захисту онуки не вчиняв.

У відзиві не зазначено, що ОСОБА_3 викрала у ОСОБА_2 майно з квартири, не зазначено про те, що його донька неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності та є засудженою за корисливі злочини, що могло бути наслідком вживання опіатів. Не відображений той факт, що його донька притягувалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дітей, зокрема, і щодо іншої малолітньої доньки 2014 року народження від іншого шлюбу.

Припускає, що ОСОБА_10 могла бути свідомо, або не свідомо втягнута своєю матір`ю у протиправну діяльність, так як не можна виключати, що протиправні дії ОСОБА_3 могла вчиняти в присутності своїх доньок. Протиправні дії зі сторони ОСОБА_3 не тільки по відношенню до свого батька, не могли бути не відомі ОСОБА_2 , з яким проживала остання разом зі своїми дітьми. ОСОБА_2 достеменно знав, що його донька ОСОБА_3 ніде не працює, але їй потрібно було якимось чином забезпечувати себе та свою залежність від опіатів.

У своєму відзиві ОСОБА_2 не вказує, які він вчинив дії, щоб зупинити протиправну поведінку своєї доньки, у тому числі по відношенню до її дітей. Всі ці негаразди життя та непрості відносини між ОСОБА_3 і її батьком ОСОБА_2 , а також елементи насилля з обох сторін, так як за їхньою адресою викликалася та приїздила поліція, відбувалися на очах малолітніх дітей, у тому числі ОСОБА_10 .

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 не забезпечив належного виховання своєї доньки ОСОБА_3 , а як наслідок не зміг убезпечити онуку ОСОБА_10 від насильства, від хворобливого стану її матері, залежної від опіатів, так як був одним із учасником цих відносин, не зміг створити належні умови проживання і відносини у своїй сім`ї, зокрема з донькою ОСОБА_3 , а тому не може і не має права на виховання онуки - ОСОБА_10 , а тим паче вказувати про те, що ОСОБА_10 не може проживати з батьком.

Своїм життям ОСОБА_2 вже по відношенню до виховання своєї доньки ОСОБА_3 довів, до яких наслідків може привести його методи виховання та проживання разом з ним.

Крім всього, ОСОБА_2 замовчує той факт, що він разом з ОСОБА_3 та іншими дорослими членами сім`ї не оплачує комунальні послуги за квартиру, що у нього накопичились величезні борги, а його дії можуть привести до відключення квартири від водопостачання, енергопостачання та ненадання інших комунальних послуг, а як наслідок втрати квартири за борги. З огляду на це, проживання дітей з ним, це такий собі спосіб захисту від боргів.

Дійсно, в травні 2013 року померла мати ОСОБА_3 - ОСОБА_12 .

Разом з тим, на момент смерті матері його доньці було 22 роки, вона була одружена і в шлюбі народила і виховувала доньку ОСОБА_10 , але вже набагато пізніше вдалася до протиправних дій та почала вживати опіати, маючи вже на виховуванні і іншу доньку від іншого шлюбу.

Так, з відкритих джерел з веб-сайту «Судова влада» та з Єдиного державного реєстру судових рішень стало відомо, що постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 22.02.2017 року ОСОБА_3 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП за фактом невиконання обов`язків щодо виховування дітей, зокрема в постанові судом зазначено: «...матір малолітніх дітей..., ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своїх дітей, а саме 06.01.2017 року близько 10 год. 45 хв. залишила без догляду своїх малолітніх дітей за місцем мешкання...Вина ..., підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія АА №564529, складеним 06.01.2017 року ... з визнавальними поясненнями ..., ... актом обстеження умов проживання № 13 від 06.01.2017 року, яким встановлено, що неповнолітні діти перебувають вдома самі, в квартирі відчутний запах газу та на кухні горіла газова плита.

Також, з вироку Крюківського районного суду м. Кременчука від 05.04.2017 року вбачається: «...Згідно з обвинувальним актом, 21.12.2016 ... за місцем свого мешкання ... шляхом вільного доступу таємно викрала пральну машинку…. яка належала її батьку ..., викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила шкоду потерпілому у вказаному розмірі...». Цим вироком затверджену угоду про примирення від 21.01.2017 року, укладену між потерпілим ОСОБА_2 та підозрюваною ОСОБА_3 , якою останню визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначено покарання - громадські роботи на строк 80 годин.

Разом з тим, ОСОБА_3 на шлях виправлення не стала та була, ще неодноразово засуджена. Востаннє, ОСОБА_3 засуджено вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.06.2019 року та визначене остаточне покарання з урахуванням попередніх вироків у виді позбавлення волі строком на 4 роки 4 місяці.

Натомість, ОСОБА_2 у відзиві, перекладаючи свої негаразди на інших, вдався до поширення завідомо неправдивих вигадок, що ганблять ОСОБА_1 та його батьків, про те, що у ОСОБА_1 нібито підозріла поведінка, натякаючи на схильність його до вживання алкогольних чи наркотичних засобів, що ОСОБА_10 боїться свого дідуся - батька ОСОБА_1 , при цьому, у свої неправдиві вигадки вже втягує ОСОБА_10 , так як нібито йому стало відомо про ці обставини зі слів ОСОБА_10 .

Висновок психолога, про який мається посилання у тексті відзиву, містить загальні висновки про зв`язок дитини такого віку без урахування фактичних обставин цієї справи, оскільки у психолога не перебували на дослідженні матеріали справи, яка переглядається, психолог особисто не спілкувалася з батьком дитини, дідусем та бабусею по лінії батька, також психологу не були надані документи, щодо атмосфери в сім`ї ОСОБА_2 та документи залежності матері від опіатів та вироки судів. Отже, такий висновок психолога не містить інформацію щодо предмета доказування, а тому не може бути належним доказом у цій справі.

ОСОБА_2 було достеменно відомо, що ОСОБА_1 в 2009 році закінчив Академію пожежної безпеки, отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Пожежна безпека» та здобув кваліфікацію спеціаліст пожежної безпеки. Після закінчення навчального закладу ОСОБА_1 проходив службу ГУ ДСНС у Полтавській області і був звільнений у зв`язку із скороченням штатів. Станом на момент звільнення на 14.08.2017 року за скороченням штату у нього вислуга років в календарному обчисленні складала 12 років 11 місяців 29 днів. За час служби в органах ДСНС він постійно проходив медичний огляд, у нього не було нарікань, він не зловживав спиртними напоями та не вживав наркотичних засобів. Цьому є підтвердження, по-перше служба в ГУ ДСНС у Полтавській області, а в подальшому перед укладенням контракту на військову службу ним 17.08.2017 року була отримана медична довідка про проходження обов`язкового попереднього та періодичного психіатричних оглядів, в якій вказаний висновок про відсутність психіатричних протипоказань до проходження військової служби за контрактом. Також 17.08.2017 року ним було отримано сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду та отримано висновок, що наркологічні протипоказання до виконання обов`язків за контрактом в ЗС України відсутні. Вказані висновки підтверджується і на сьогодні, які ним були отримані повторно в кінці 2020 року та на початку 2021 року.

Станом на 02.01.2021 року ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Крім того, батько ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є пенсіонером МВС, все життя пропрацював в пожежній службі МВС, має подяки та нагороди. Мати ОСОБА_1 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , працює провідним інженером у концерні «Крюківський вагонзавод», є ветераном праці, має численні заохочення та подяки за роботу.

Батьки ОСОБА_20 належним чином соціально забезпечені, люблять онуку Вероніку і приймають участь у її житті. Вони неодноразово за погодженням з ОСОБА_1 пропонували ОСОБА_2 забрати ОСОБА_10 на постійне проживання до себе, але він категорично відмовлявся.

Вважає, що страх ОСОБА_10 був розвинений за час проживання з ОСОБА_2 та своєю матір`ю, коли остання здійснювала протиправні дії, будучи залежною від опіатів, а на сьогодні вже йде маніпулювання ОСОБА_10 зі сторони ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , яка постійно телефонує з місць позбавлення волі та налаштовує Вероніку проти батька.

При цьому, під час розгляду справи в цьому суді щодо стягнення аліментів, ОСОБА_2 на запитання судді вказав, що він не проти, щоб ОСОБА_10 проживала з батьком, але у своєму відзиві повністю заперечує і не допускає такого розвитку подій.

Також, ОСОБА_2 буде не так зручно без онуки ОСОБА_10 , так як з ним проживає, ще одна онука, 2014 року народження, - донька ОСОБА_3 від іншого шлюбу, а тому ОСОБА_10 залучена доглядати за молодшою сестрою.

З приводу проживання ОСОБА_10 з батьками ОСОБА_1 , останні зверталися у службу у справах дітей, але питання залишилося відкритим до приїзду батька. Вероніка деякий час проживала у батьків ОСОБА_1 і все було чудово, в той період, коли її батько по службі був у відрядженні за місцем свого проживання, також, в цей час вони проживали всі разом, були чудові, добрі відносини у ОСОБА_10 , як з батьком так і з його батьками. В той період ОСОБА_10 постійно спілкувалася зі своїм дідусем ОСОБА_6 , їздили на велосипеді, ходили на річку, багато часу проводили разом.

Вероніка єдина онука у батьків ОСОБА_1 , яку вони люблять, але такі відносини не подобалися ні ОСОБА_25 , ні ОСОБА_3 , яка залишила на свого батька і ще одну малолітню дитину, а тому вони були категорично проти, щоб ОСОБА_10 поїхала з батьками ОСОБА_1 на оздоровлення на море, і в даному випадку вони керувалися не інтересами дитини.

Так, на сьогодні ОСОБА_1 після звільнення з лав ЗС України підшукує собі роботу в цей складний період безробіття для всієї країни, при цьому, він зареєструвався для пошуку роботи в центрі зайнятості, але це жодним чином не може бути перешкодою для проживання разом батька і дитини. Крім того, за весь час своєї трудової діяльності ОСОБА_1 накопичив кошти, яких буде достатньо для того, щоб забезпечити себе та свою доньку, а в подальшому він знайде роботу і буде працевлаштований.

Як приклад, боргів за надані комунальні послуги у квартирі, де він проживає, а він є власником 1/3 частини квартири, у нього не має.

Батько - ОСОБА_1 має переважне право на те, що його донька - ОСОБА_10 , проживала разом з ним, чого він і бажає. Тільки проживання дитини разом з батьком буде відповідати найкращим інтересам ОСОБА_26 .

22.03.2021 року до суду надійшли заперечення ОСОБА_2 на відповідь на відзив представника ОСОБА_1 згідно яких останній вважає, що було допущено грубі припущення які не повинні братися судом до у ваги, зокрема, посилання представника позивача на діагноз «наркоманія», «абстиненція» по відношенню до ОСОБА_3 , адже останній не є фахівцем в медицині, не може ставити діагнози іншим людям без відповідної в неї освіти та фаху. Твердження, що ОСОБА_2 «неналежно виховував свою доньку ОСОБА_3 », що є наклепом та спотворення реальних обставин. При цьому, батько ОСОБА_13 не згадує про те, що з 2017 року його донька знаходиться на повному утриманні у дідуся ОСОБА_2 , який займається її вихованням, опікується її здоров`ям та загальним розвитком. Також виходить за рамки моральності представника позивача припущення «щодо вчинення ОСОБА_27 з подачі її матері протиправних дій», які жодними доказами не підтверджені. ОСОБА_28 є вислови, що ОСОБА_10 залякує дідусь ОСОБА_29 , та це не підтверджуються жодними доказами. Посилання адвоката на джерела веб-сайту Судова влада України, зокрема на постанови та рішення судів, які не містять ідентифікації осіб, не можуть братися судом до уваги, тому викладені обставини щодо ОСОБА_3 та її відношення до даних судових рішень є лише його припущеннями.

Крім того, ОСОБА_2 має повне право на рівні з батьками ОСОБА_10 виховувати онуку та не може відповідати за будь-які вчинки чи дії своєї доньки ОСОБА_19 , оскільки остання є повнолітньою особою і несе відповідальність за свої дії чи бездіяльність самостійно. І той факт, що наразі мати ОСОБА_10 з об`єктивних причин не може виконувати батьківські обов`язки щодо виховання дитини, не повинно бути безумовною підставою визнання місця проживання ОСОБА_10 з батьком, оскільки вона тривалий час проживає разом з дідусем ОСОБА_30 , має психологічний зв`язок з ним більший, ніж з батьком, та дідусь ОСОБА_29 забезпечує її усім необхідним, при цьому перешкод у спілкуванні з батьком ОСОБА_20 та виховання ним ОСОБА_10 , він не створює і навіть більше - всіляко сприяє цьому, але батько ОСОБА_20 сам цього не бажає. А звернення ОСОБА_13 до суду з метою визнання місця проживання з ним, є ніщо інакше, як уникнення обов`язку офіційно сплачувати аліменти на дитину, адже даний позов він подав лише після того, як ОСОБА_7 звернулася до суду про стягнення з нього аліментів.

Представник позивача зазначає про наявність освіти, роботи та матеріального забезпечення ОСОБА_13 , але датуються вони минулими роками, зокрема 2017 рік. Також згадується про те, що батько ОСОБА_10 мав заробітну плату під час військової служби, при цьому замовчує про те, що матеріального забезпечення донці з серпня 2017 року не надавалося, як і не надається і зараз.

Довідка про доходи 2-го державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Полтавській області, підтверджує про сплачення аліментів на утримання доньки до червня 2017 року, а після того часу аліменти чи будь-які кошти на виховання та утримання доньки ним не сплачувалися, оскільки жодних доказів позивачем не надано.

Довідка з Кременчуцького центру занятості № 97 від 23.02.2021 свідчить про те, що ОСОБА_13 є безробітним і шукати роботу він розпочав лише з 28.01.2021 року, що не може свідчити про наявність доходу у позивача та здатність забезпечити свою дочку елементарними речами першої необхідності не кажучи про усілякі гуртки для розвитку та лікування, яке наразі потребує ОСОБА_10 .

Документи у вигляді подяк, посвідчень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які до того ж не є сторонами по справі, - не мають відношення до самої справи і предмету позову та не повинні братися до уваги судом. Також наголошення на те що «батьки ОСОБА_20 належним чином соціально забезпечені», не повинні братися судом до уваги, оскільки наявність матеріального забезпечення батьків ОСОБА_20 не може бути перевагою для визначення місця проживання з батьком, який не здатний самостійно забезпечити належних умов для виховання і розвитку ОСОБА_10 .

Твердження представника позивача, що психологічне заключення від 17.02.2021 року не може бути належним доказом, оскільки не містить інформації про предмет доказування, є помилковим, оскільки учасник справи має право з власної ініціативи замовити висновок експерта. Крім того, в даному випадку психологічне дослідження проходило лише стосовно самої Вероніки, яке ґрунтувалися на тестах та приватних бесідах спеціаліста та дитини, під час яких жодні особи, в тому числі і ОСОБА_2 , не були присутні. Відтак психологічне заключення від 17.02.2021 року ОСОБА_14 є рівнозначним доказом поряд з іншими, які спростовують доводи позовної вимоги ОСОБА_13 та повинні бути враховані судом під час прийняття рішення по справі.

Батькові, - ОСОБА_13 , ніщо не заважає виконувати свої зобов`язання, як батька і визначення місця проживання з батьком не створить автоматично умов для виконання його обов`язків та не сприятиме інтересам самої ОСОБА_10 . Оскільки проживання з дідусем ОСОБА_2 ніяким чином не шкодить ОСОБА_10 чи її інтересам, а навпаки сприяє її всебічному розвитку та становлення її, як особистості.

Вважає, що докази, які додані до відповіді на відзив відповідно до додатку, в порядку норм ст. 83 ЦПК України є такими, що подані без поважних причин поза межами процесуальних строків і, як наслідок, судом не можуть братися до уваги під час прийняття рішення у справі.

Прохає у задоволенні позовної заяви ОСОБА_13 до ОСОБА_2 , ОСОБА_19 , про визначення місця проживання дитини, відмовити в повному обсязі.

09.04.2021 року до суду надійшов відзив ОСОБА_1 на зустрічну позовну заяву, згідно якого останній прохав відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 у повному обсязі у зв`язку з безпідставністю. В обґрунтуванні відзиву вказав ті ж обставини та доводи, які зазначав у інших заявах по суті справи. Додатково вказав, що під час розірвання шлюбу в рішенні суду було визначено місце проживання доньки, а тому спір про місце проживання дитини згідно законодавства вирішується між батьками, а не між батьками та близькими родичами. А тому у ОСОБА_2 відсутні правові підстави для звернення до суду з даним позовом.

Зазначені ним обставини у раніше поданих ним та його представником заявах до суду про проживання ОСОБА_10 у сім`ї ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , та свідком подій яких була ОСОБА_10 , свідчить про те, що проживання доньки в таких умовах шкодить їй та слід визначити місце проживання доньки з ним. До позовної заяви долучені документи, які жодним чином не надають права ОСОБА_2 на проживання з онукою. Звернув увагу, що психологічне дослідження є неналежним доказом та не може бути взяте судом до уваги так, як проведене особою яка зареєстрована фізичною особою підприємцем та має види діяльності: дошкільна освіта (основний), інші види освіти, н.в.і.у.; початкова освіта. Не є експертом зареєстрованим в Реєстрі судових експертів.

Вважає, що лише проживання доньки з ним буде найкраще відповідати інтересам доньки.

12.04.2021 року до суду надійшов висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з батьком ОСОБА_13 , що затверджений рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 449 від 02.04.2021 року.

22.04.2021 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лазоренко Р.В. надійшли заперечення на відповідь щодо відзиву на зустрічну позовну заяву згідно яких останній прохав відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 3000,00 грн. Додатково вказавши, що на підтвердження вказаних обставин щодо умов та атмосфери проживання в сім`ї ОСОБА_2 ним було направлено адвокатський запит до Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук щодо відомостей, які містилися на веб-сайті «Судова Влада» про невиконання обов`язків відносно дітей та можливого домашнього насилля на протязі 2017-2019 років, на що отримано відповідь, яку долучає до заперечення, в якій підтверджено вказані факти подій за участі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .. Також вказав на відсутність у сторони первісного позивача порушень у поданні доказів.

Ухвалою суду від 28.04.2021 року зустрічний позов ОСОБА_2 об`єднано з позовною заявою ОСОБА_1 до спільного розгляду у судовому засіданні. Зобов`язано Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради надати до суду висновок про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 разом з дідусем ОСОБА_2 ..

28.04.2021 року від ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання малолітньої дитини. Згідно якої останній наголосив на наявності у нього, як діда права на звернення до суду з даним позовом з метою, як найкращого забезпечення прав та інтересів дитини. Вказав на належність та допустимість поданих ним доказів на підтвердження обставин викладених ним у зустрічній позовній заяві. При цьому, позивач за первісним позовом ОСОБА_1 за відсутності у нього доказів, стверджуючи про неналежність та недопустимість поданих ним ОСОБА_2 доказів, обґрунтовує таким чином власну позицію.

17.05.2021 року до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лазоренко Р.В. щодо зустрічної позовної заяви, згідно якої останній прохав при винесенні рішення вирішити питання про стягнення витрат у тому числі на правничу допомогу у сумі 3000 грн.

25.05.2021 року ухвалою суду у задоволенні клопотання відповідача за первісним позовом - ОСОБА_2 про допит в якості свідка малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - відмовлено. У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про допит свідків ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 - відмовлено. У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про виклик до суду практикуючого психолога ОСОБА_17 , - відмовлено. Клопотання представника позивача за первісним позовом ОСОБА_34 про витребування документів задоволено. Ухвалено роздрукувати з Єдиного реєстру судових рішень з зазначенням прізвище осіб в рішеннях судів та долучити до справи наступні судові рішення: постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 22.02.2017 року у справі №537/264/17; вирок Крюківського районного суду м. Кременчука від 05.04.2017 року у справі № 537/397/17; вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.02.2019 року справі № 524/8885/18; вирок Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.06.2019 року у справі № 524/9601/18; копія судового наказу від 14.05.2018 року у справі № 537/1798/18.

13.07.2021 року ухвалою суду у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про допит в якості свідка малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відмовлено. У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про призначення судової психологічної експертизи - відмовлено. Клопотання ОСОБА_2 про приєднання додаткових доказів до матеріалів справи, задоволено, долучено до матеріалів справи протоколи опитування адвокатом особи за її згодою гр. ОСОБА_32 , гр. ОСОБА_33 , гр. ОСОБА_31 , малолітньої ОСОБА_4 зі згоди матері, у присутності психолога. Клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів, задоволено частково. Витребувано з відділення поліції №1 КРУП ГУНП в Полтавській області відомості відносно надходжень заяв протягом 2016 2017 років стосовно вчинення гр. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , правопорушень. Підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та його представник адвокат Лазоренко Р.В. в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з підстав зазначених у позові та інших заявах по суті, та прохали їх задовольнити. У задоволенні зустрічної позовної заяви прохали відмовити у повному обсязі у зв`язку з її безпідставністю та необґрунтованістю.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та його представник адвокат Кінаш Т.В. в судовому засіданні прохали відмовити в задоволенні первісної позовної заяви за безпідставністю та задовольнити у повному обсязі зустрічну позовну заяву з підстав наведених у ній та інших заявах по суті справи.

Відповідач за обома позовами ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги ОСОБА_2 та прохала їх задовольнити, в задоволенні первісної позовної заяви прохала відмовити. Суду пояснила, що позивач - ОСОБА_1 , не мав та має претензій до її батька у вихованні та утриманні їх доньки, тому не бачить підстав щоб зараз забирати дитину від діда, де проживає дитина і в неї склалася думка, що батько подав даний позов не самостійно, а під впливом його батьків та з наміром не сплати аліментів на утримання дитини.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Таценюк С.П. в судовому засіданні вказала на доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з батьком ОСОБА_1 , згідно наданого висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради затвердженого рішенням №449 від 02.04.2021 року «Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 ». При цьому вказала, що під час складення вказаного висновку в тому числі була надана оцінка умовам проживання дитини у родині ОСОБА_2 , а тому другого висновку щодо доцільності/ недоцільності місця проживання дитини з ОСОБА_2 . Органом опіки та піклування не складалося та до суду не подавалося. Крім того зазначила, що з ким би зі сторін не було визначене місце проживання дитини, в подальшому однозначно буде здійснюватися нагляд та перевірка умов проживання дитини.

Суд, заслухавши учасників справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_13 та ОСОБА_19 є батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданим 28.07.2020 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 701.

За рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.01.2014 року, шлюб укладений між ОСОБА_13 та ОСОБА_35 , що був зареєстрований у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 29.04.2011 року, актовий запис № 105, - розірвано.

Після розірвання шлюбу донька сторін ОСОБА_4 проживала разом з матір`ю у дідуся ОСОБА_2 (батька матері).

ОСОБА_1 проживав та проживає в одному будинку і під`їзді, де проживає дідусь ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_4 .. Працював на посаді інспектора у 2 Державному пожежно-рятувальному загоні ГУ ДСНС України в Полтавській області де з нього утримували аліменти на утримання доньки з березня 2014 року по червень 2017 року. З 29 вересня 2017 року ОСОБА_1 був призваний на військову службу за контрактом, та виключений зі списків особового складу частини 30 вересня 2020 року у зв`язку закінченням строку контракту, про що свідчить витяг із наказу № 198 від 29.09.2020 року. З 28.01.2021 року зареєстрований у Кременчуцькому МРЦЗ, як безробітній та отримує допомогу по безробіттю в середньому 9000 грн. на місяць, що підтверджується відповідною довідкою від 14.09.2021 року №1746.

ОСОБА_3 з 05.04.2017 року неодноразово судима, востаннє за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 28.12.2018 року засуджена за ст. 185 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.1, ч.4 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 18.06.2019 року, кінець строку відбування покарання 27.03.2023 року. В місцях позбавлення волі перебуває з 03.12.2018 року. Наразі відбуває покарання у ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)».

Згідно заяви від 20.06.2019 року №57 (3) ОСОБА_3 передала право на виховання своєї доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 своєму батькові ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що наразі дитина ОСОБА_4 продовжує проживати з дідусем ОСОБА_2 , однак батько дитини ОСОБА_1 повернувшись з зони АТО, також виявив бажання щоб його дитина проживала з ним. Самостійно сторони вирішити питання щодо місця проживання дитини та способів їх участі у вихованні та спілкуванні з дитиною не змогли у зв`язку з чим звернулися до суду. Кожна зі сторін вказує на факти негативної поведінки іншої сторони, що в цілому впливає на атмосферу в сім`ї та умови виховання дитини.

Під час розгляду справи до суду був поданий висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради затверджений рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №449 від 02.04.2021 року «Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 » про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з батьком ОСОБА_13 .

Згідно вказаного висновку, у своїх письмових поясненнях до служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації гр. ОСОБА_1 зазначив, що у судовому порядку вирішує питання щодо визначення місця проживання малолітньої дочки ОСОБА_10 у зв`язку з тим, що мати дитини ОСОБА_19 з 2019 року знаходиться в місцях позбавлення волі, а дитина залишилася проживати у сім`ї діда ОСОБА_2 . Зазначив, що з гр. ОСОБА_30 , який проживає у сусідній квартирі, дійти спільної згоди щодо виховання та проживання ОСОБА_10 не вдається, адже той наполягає на тому, що онуці краще проживати з ним. Батько ОСОБА_13 бажає та має можливості займатися вихованням малолітньої дочки, утримувати та піклуватися про її всебічний розвиток.

Відповідно до довідки Міністерства внутрішніх справ України серії НА № 1987497 гр. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , станом на 02.01.2021 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Відповідно до медичної довідки комунального підприємства «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» від 05.01.2021, гр. ОСОБА_13 на диспансерному обліку не перебуває, на лікуванні не знаходився. Відповідно до довідки № 495, виданої комунальним підприємством «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» відокремленого підрозділу - обласна консультативна психоневрологічна поліклініка зі стаціонаром № 2, ОСОБА_13 24.12.02.2020 був оглянутий лікарем-психіатром, ознак психічного розладу не виявлено, на обліку - не перебуває. Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого військовою частиною НОМЕР_3 від 10.01.2019, гр. ОСОБА_13 має статус учасника бойових дій. У період з 20.02.2018 по 30.04.2018, з 30.04.2018 по 22.05.2018, з 22.05.2018 по 23.08.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, що підтверджується довідками військової частини НОМЕР_4 Міністерства оборони України від 29.09.2020 № 2035/убд, № 2036/убд. Відповідно до довідки Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості №96 від 23.02.2021, ОСОБА_13 зареєстрований в центрі зайнятості, як безробітний, шукаючий роботу з 28.01.2021 року по теперішній час. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 2438 від 04.02.2021, виданої департаментом «Центр надання адміністративних послуг Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області», гр. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Спеціалістами служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації 26.01.2021 обстежено умови проживання батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Встановлено, що за цією адресою проживають: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (батько), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (дід), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (баба). Двокімнатна квартира на 6-му поверсі 9-ти поверхового будинку, з усіма комунальними зручностями, з утепленою лоджією. Помешкання облаштоване необхідними меблями та побутовою технікою, санітарно-гігієнічний стан - задовільний. Для малолітньої ОСОБА_10 є окрема кімната для відпочинку та навчання, достатньо простору для ігрової діяльності, зберігання особистих речей. У ході бесіди з членами сім`ї встановлено, що між собою вони мають дружні стосунки, дідусь та бабуся бажають, щоб ОСОБА_10 проживала разом зі своїм батьком у їхній родині. Зазначили, що мають дещо напружені стосунки з гр. ОСОБА_2 так як, на їхню думку, він налаштовує Вероніку проти них. Батько ОСОБА_13 зазначив, що має можливість забезпечити стабільне та безпечне середовище для розвитку малолітньої ОСОБА_10 , не має намірів чинити перешкоди у спілкуванні ОСОБА_10 з дідом ОСОБА_29 та її молодшою сестрою ОСОБА_36 , дівчинка зможе у будь-який час відвідувати його родину.

Відповідно до інформації Кременчуцької гімназії № 29 ОСОБА_14 навчається у закладі з 1 класу. Дівчинка систематично відвідує навчальний заклад, не має пропусків без поважних причин, завжди в охайному та чистому одязі. Відповідно до інформації комунального некомерційного медичного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» м. Кременчука від 10.02.2021 № 01-17/91, малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обслуговується вказаним закладом. Дитина перебуває на диспансерному обліку у лікаря офтальмолога. Заклад відвідує разом з дідусем ОСОБА_30 .

Мати ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , за вироками Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.10.2018, від 27.11.2018 відбуває покарання у державній установі «Качанівська виправна колонія (№54)». Відповідно до довідки з державної установи «Качанівська виправна колонія (№ 54)» № 6/12/609/Шм від 10.03.2021, початок строку відбування покарання гр. ОСОБА_3 - 18 червня 2019 року, кінець строку покарання - 27 березня 2023 року. Гр. ОСОБА_19 має двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . У зв`язку з тим, що відомості про батька малолітньої ОСОБА_16 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 07.03.2018 № 332 над дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_16 встановлено опіку з боку діда ОСОБА_2 . Малолітня ОСОБА_4 проживає у сім`ї рідного діда ОСОБА_2 за спільною домовленістю між батьками. Мати ОСОБА_19 у своєму письмовому повідомленні службі у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 09.03.2021, що написано у присутності начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень державної установи «Качанівська виправна колонія (№ 54)», зазначила, що до закінчення її строку відбування покарання малолітній Вероніці найкраще буде з дідусем ОСОБА_30 . Повідомила, що не визнає позовні вимоги ОСОБА_1 та заперечує проти визначення місця проживання малолітньої дочки з батьком.

Спеціалістами служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації 01.03.2021 відвідано родину гр. ОСОБА_2 у якого проживають малолітня ОСОБА_14 та ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою проживають: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (дід), ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (онука, підопічна), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (онука). Двокімнатна квартира на 5-му поверсі 9-ти поверхового будинку з усіма комунальними зручностями, з обладнаною для проживання лоджією. Помешкання облаштоване необхідними меблями та побутовою технікою, але кімнати потребують косметичного ремонту. Місце для сну та відпочинку малолітньої ОСОБА_10 організовано на утепленій лоджії, де розміщене ліжко, полиці для книг та ігрового матеріалу, домашні тварини: криса і хом`як. Достатньо місця для здійснення навчальної діяльності дитини, підготовки шкільних домашніх завдань, зберігання особистих речей. Родина забезпечена необхідною побутовою технікою, продуктами харчування.

У ході розмови малолітня ОСОБА_10 повідомила, що вона любить своїх батьків, постійно спілкується зі своїм татом та мамою (у телефонному режимі). Зазначила, що їй подобається проживати у родині дідуся ОСОБА_29 , також вона не заперечує проти проживання з батьком. Слід зазначити, що дідусь ОСОБА_6 (по лінії батька) більш вимогливий до виховання ОСОБА_10 та облаштування домашнього побуту, тому, на даний час, ОСОБА_10 віддає перевагу проживанню з дідусем ОСОБА_30 (по лінії матері), де також проживає її рідна сестра ОСОБА_36 .

Відповідно до інформації наданої Кременчуцьким міським центром соціальних служб № 03.1-07/261 від 15.02.2021 спеціалістами центру, на підставі п. 72 постанови Кабінету Міністрів України від 25.09.2021 № 866 (зі змінами від 03.10.2018), з метою складання оцінки потреб сім`ї 11.02.2021 була відвідана родина батька - ОСОБА_1 . За результатами складеної оцінки потреб сім`ї було з`ясовано, що батько спроможний виконувати обов`язки щодо виховання дитини та догляду за нею. Складних життєвих обставин в родині батька не виявлено, дана сім`я не рекомендована на облік сімей, які опинились в складних життєвих обставинах.

17.03.2021 року питання про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. На засіданні комісії гр. ОСОБА_13 просив підтримати його позовні вимоги та надати суду висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 з ним. Гр. ОСОБА_2 зазначив, що виховуючи ОСОБА_10 , керується найкращими її інтересами. Не заперечує, щоб ОСОБА_10 проживала з батьком, якщо вона матиме таке бажання. Дослідивши матеріали справи, члени комісії вирішили рекомендувати виконавчому комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області прийняти рішення про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком.

Згідно протоколу опитування адвокатом малолітньої особи за її згодою від 28.06.2021, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адвокату Кінаш Т.В. в присутності практикуючого психолога ОСОБА_17 пояснила, що проживає з дідусем ОСОБА_29 , який її забезпечує і займається її вихованням та дозвіллям, здоров`ям, тощо. Висловила бажання жити з дідусем ОСОБА_29 , а не з батьком ОСОБА_20 , яка сумує за мамою, а за татом не скучає.

Згідно протоколу опитування адвокатом особи за її згодою від 25.06.2021, ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_11 адвокату Кінаш Т.В. пояснила, що знає ОСОБА_2 , який орендує в неї частину земельної ділянки, який утримує онуку ОСОБА_10 , яка проживає разом з ним, при цьому батько дитини її вихованням не займається та на її думку не хоче виховувати доньку, вона йому потрібна лише, щоб не платити аліменти, а дитину утримували його батьки. Вважає, що батько не може дати доньці належне виховання, він має не дуже добру репутацію, не може позитивно впливати на дитину.

Згідно протоколу опитування адвокатом особи за її згодою від 25.06.2021, ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , адвокату Кінаш Т.В. надала аналогічні пояснення, вказавши, що знає родину ОСОБА_2 давно, останній піклується про онуку, а батько дитини ніде не працює і тому їй незрозуміло за що він збирається утримувати доньку. Після ув`язнення матері дитини батько не взяв на себе відповідальність по вихованню доньки, а все переклав на дідуся ОСОБА_29 .

Згідно протоколу опитування адвокатом особи за її згодою від 25.06.2021, ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_13 адвокату Кінаш Т.В. надала аналогічні пояснення, вказавши, що є сусідкою батька та діда ОСОБА_10 . Вероніка та її сестра проживають разом з дідом, який доглядає за онуками, чого не скажеш про батька ОСОБА_10 , який є протилежністю діда, постійно потрапляв у негаразди, працював у пожежній охороні та після якихось протиправних дій його швиденько звільнили, після чого батько направив його в АТО, оскільки ОСОБА_20 почав вживати наркотики, тощо. Вона не розуміє, як можна розлучити сестер, які постійно разом і у випадку визначення місця проживання ОСОБА_10 з батьком вони будуть розлучені, що є неприпустимим та жорстоким вчинком.

Суд, керуючись основними засадами цивільного судочинства, в тому числі і принципом верховенства права та завданням цивільного судочинства, ухвалює рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Згідно ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», випливає, що суди мають враховувати передусім інтереси дитини, та встановлений принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дитини, який підлягає обмеженню лише у встановлених випадках.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтею 157 Сімейного кодексу України передбачено, що п итання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У відповідності до ч.1, ч.2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування.

Частина 1 статті 163 СК України передбачає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України встановлено, що докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до положень ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо визначення місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши учасників справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд, вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини, враховує інтереси кожного з батьків та діда, але перш за все враховує права та законні інтереси дитини - її право на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; право на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, а також дідом, ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, ставлення діда до виконання обов`язків, та особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Приймаючи дане рішення суд враховує наявне рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №449 від 02.04.2021 року «Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 » та сам висновок, згідно якого доцільно визначити місце проживання дитини з батьком, які не суперечать інтересам дитини.

Суд бере до уваги пояснення представника третіх осіб в судовому засіданні, яка вказала, що при розгляді даної справи в центрі уваги є малолітня дитина, тому вони всебічно вивчали дане питання і вважають, що перш за все рідні батьки повинні виховувати своїх дітей, якщо відсутні протипоказання цього, які і повинні створювати належні умови для цього і відповідно в даному конкретному випадку необхідний певний проміжок часу для налагодження стосунків між батьком та дитиною, так як дитина весь цей час проживала з матір`ю і дідом та фактично з 2019 року тільки з дідом після ув`язнення матері. Представник наголосила, що соціальні служби будуть постійно перевіряти обставини життя дитини, що забезпечить належний контроль за дотриманням батьком всіх умов проживання, виховання, утримання дитини, тощо.

Суд звертає увагу, що однією з підстав відмови в задоволенні позову батька дитини та відповідно задоволення зустрічного позову діда є те, що ОСОБА_10 майже 10 років проживає з дідом, однак не акцентується увага, що до арешту матері ОСОБА_37 - грудень 2018 року, фактично дитина проживала з матір`ю та дідом, тобто тільки близько трьох років фактично дитина проживає з дідом ОСОБА_2 .

Також, суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_2 щодо того, що проживаючи з батьком, дитина буде в страху, може стати некерованою, що є тільки припущеннями останнього, які не підтверджені доказами. Суд враховує позицію представника третіх осіб, що необхідно дати можливість батькові займатися вихованням своєї доньки при належному контролі з боку соціальних служб.

Суд критично відноситься до посилань ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо залишення ОСОБА_10 з дідом на підставі того, що батько дитини не має претензій до діда щодо виховання та утриманні останнім дитини, при тому, що це ніяким чином не може слугувати підставою для позбавлення батька дитини можливості займатися вихованням своєї доньки безпосередньо. Ця обставина вказує лише на те, що ОСОБА_2 на належному рівні займався вихованням та утримання дитини, як дід і у випадку їх недотримання це слугувало б підставою для відібрання у нього дитини. Ця обставина ніяким чином не спростовує того, що батько дитини не може чи не буде також на належному рівні займатися вихованням та утриманням дитиною.

Суд критично оцінює посилання ОСОБА_2 стосовно його висловів на комісії органу опіки та піклування щодо того, що він був не проти, щоб дитина жила з батьком і що не відповідає дійсності, що категорично заперечила представник третіх осіб, яка вказала, що вона, як секретар комісії підтверджує, що ОСОБА_2 на комісії висловив свою думку так, як вказано у висновку комісії, а саме, що той «не заперечує, щоб ОСОБА_10 проживала з батьком, якщо вона матиме таке бажання» при тому, що в розмові з соціальними працівниками сама ОСОБА_10 вказувала , що «вона не заперечує проти проживання з батьком».

Суд критично відноситься до посилань ОСОБА_2 щодо того, що батько дитини, який проживає в квартирі своїх батьків буцім то може виїхати невідомо куди і сприймає це, як необґрунтоване і надумане припущення.

Також, суд критично сприймає твердження про те, що позивач був фігурантом кримінального провадження та беручи до уваги пояснення ОСОБА_3 , що це вона «порішала» щоб позивача не притягували до кримінальної відповідальності, враховуючи, що на уточнені питання суду щодо цих обставин, а саме яким чином нею було вирішено це питання зі слідчим та прокурором, не надала будь-яких пояснень та відповідей, враховуючи пояснення позивача щодо отримання на пошті посилки на прохання самої ОСОБА_3 ..

Також, суд критично оцінює письмові пояснення свідків відібрані представником ОСОБА_2 адвокатом Кінаш Т.В. у ОСОБА_31 , ОСОБА_33 , ОСОБА_32 , враховуючи, що вказані письмові пояснення по суті є ідентичними, з однаковими словосполученнями, висловами, побудовою речень, викладенням відомих їм обставин, тощо (т.2, а.с.72-79). При цьому, вказані свідки загалом не пояснювали, звідки їм стали відомі обставини, на які вони посилаються в своїх поясненнях, як то обставини проходження позивачем служби в ДСНС, підстави звільнення, відношення батька до дитини, бажання проживання з ним дитини, щоб не сплачувати аліменти на її утримання, тощо. Про це також не було обґрунтовано в поданому клопотанні про допит вказаних свідків, на підставі чого судом було відмовлено в їх допиті. При цьому, суду не зрозумілі, за відсутності обґрунтованих належних джерел інформації щодо вказаних ними обставин, наявні висновки свідків, а саме висновки про те, що батько не може дати доньці належне виховання, не може позитивно впливати на дитину, тощо.

Також, суд критично оцінює посилання на ту обставину, що після ув`язнення матері ОСОБА_37 в грудні 2018 року, батько дитини не взяв її до себе, враховуючи, що з 29.09.2017 року по 30.09.2020 року останній проходив військову службу за контрактом в ЗСУ та приймав участь у бойових діях на сході України при проведенні АТО, що підтверджується дослідженими доказами по справі, та що унеможливлювало взяття дитини до себе.

Аналогічним чином суд оцінює і «письмові пояснення» малолітньої ОСОБА_10 ( т.2, а.с.70 -71), в тому числі побудову речень, висловів та словосполучень, які, крім того, викладені як пояснення від третьої особи, а не від дитини особисто, тобто можливо не є її власними, враховуючи думку дитини при спілкуванні зі спеціалістами соціальних служб, яка викладена у висновку органу опіки та піклування. Дані пояснення по суті не притаманні дитині відповідного віку, так як містять вислови та висновки дорослої людини, як то : з дідусем ОСОБА_29 вона «почуває себе захищеною», «їй з ним комфортно, а батько погано себе поводить, лякає її», що вона «обурена тим, що позивач (тобто рідний батько) та його батько говорять про діда», при тому, що відсутні обґрунтування, щодо таких висновків, в тому числі в чому саме батько погано себе поводить, чому лякає її, тощо. В поясненнях зазначено, що ОСОБА_10 хоче жити з дідом, який краще її батька і якщо суд присудить жити з батьком вона все одно піде до дідуся ОСОБА_29 .

Суд звертає увагу на письмові пояснення від 26.06.2021 року, відібрані в присутності адвоката представника ОСОБА_2 . ОСОБА_38 , яка є по суті зацікавленою особою та практикуючого психолога на замовлення даного адвоката, який також суд може вважати зацікавленою особою, згідно яких ОСОБА_10 в категоричній формі стверджує, що «хоче жити з дідом, який краще за батька» не відповідають побажанням дитини, висловлені останньою при спілкуванні зі спеціалістами органу опіки та піклування 01.03.2021 року, які відображені у висновку.

Також, суду не зрозуміло роз`яснення малолітній дитині вимог ст. 63 Конституції України, а саме роз`яснення її прав та обов`язків, також незрозумілі, які саме роз`яснення надавались дитині по всіх питаннях стосовно її пояснень, як і знання нею повного викладення назви цивільної справи , яке буцім то відоме дитині , тощо.

Суд звертає увагу, що спілкування дитини зі спеціалістами органу опіки та піклування відбулося 01.03.2021 року, а «письмове опитування» за участі тільки зацікавлених осіб ОСОБА_2 26.06.2021 року, що, враховуючи заявлене клопотання останнього про допит малолітньої дитини в судовому засіданні в якості свідка ( т.2, а.с. 191-192) та призначення судово-психологічної експертизи відносно малолітньої дитини з наявними питаннями ( т.1, а.с. 81-83), проти яких заперечували сторона позивача та представник третьої особи, як такі, що можуть психологічно травмувати дитину, тощо, може вказувати на наявний психологічний та емоційний тиск на малолітню дитину з метою вплинути на її думку, висловлену при спілкуванні з спеціалістами органу опіки та піклування 01.03.2021 року, налаштувати дитину проти батька, тощо.

Також, суд бере до уваги обґрунтування сторони позивача щодо проведеного «протоколу опитування малолітньої дитини» ( т.2, а.с. 111-115) , в тому числі обставини при яких проводилося дане опитування .

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_2 та його представника, як підставу залишення ОСОБА_10 з дідом наявність молодшої сестри, опікуном якої є ОСОБА_2 і визначення місця проживання дитини з батьком буде «рушити сім`ю», враховуючи, що проживання ОСОБА_10 з батьком в одному будинку та під`їзді поверхом вище від квартири ОСОБА_2 та відсутність будь-яких доказів можливого перешкоджання батьком спілкування ОСОБА_10 з сестрою.

Суд звертає увагу, що соціальні служби не вбачають підстав, що унеможливлюють проживання ОСОБА_10 з батьком і те, що батько не може займатись вихованням своєї доньки, і перебування позивача на обліку в центрі зайнятості не може слугувати підставою відмови в цьому. Суд враховує, що батько запевнив, що зможе забезпечити та створити всі належні умови для цього.

Суд критично оцінює посилання ОСОБА_2 та його представника щодо невідповідності висновків органу опіки та піклування дійсним обставинам, враховуючи, що даний висновок приймався на підставі всебічного, повного з`ясування всіх обставин справи, обстеження умов проживання малолітньої дитини, спілкування з батьком та дідом, спілкування з самою дитиною спеціалістами соціальних служб та з`ясування її думки щодо того, що ОСОБА_10 «не заперечує проти проживання з батьком» та те, що «вона любить своїх батьків».

Суд критично відноситься до наданого психологічного заключення практикуючого психолога ОСОБА_17 . Кременчуцького міського центру комплексної реабілітації дітей з інвалідністю від 17.02.2021 року під час проведення бесіди з дитиною, так як останній є неналежним доказом оскільки проведене особою яка зареєстрована фізичною особою підприємцем та має види діяльності: дошкільна освіта (основний), інші види освіти, н.в.і.у.; початкова освіта та не є експертом зареєстрованим в Реєстрі судових експертів, та в даному випадку є зацікавленою особою так, як вказаний висновок був складений останньою за зверненням ОСОБА_2 , який безпосередньо зацікавлений у вирішенні справи.

Також, суд не заперечуючи в даному випадку право діда звертатися до суду з відповідним позовом та приймати участь у вихованні онуки, разом з тим бере до уваги думку представник третьої особи і наданий суду висновок органу опіки та піклування, що перш за все, приймати участь у вихованні дитини, її всебічному розвитку, навчанні, тощо, мають в першу чергу рідні батьки, в даному випадку позивач по справі при тому, що відсутні будь які застереження щодо цього, враховуючи належний постійний нагляд з боку соціальних служб .

Суд також враховує, думку дитини щодо того, що вона згодна проживати, як з батьком так і з дідом. Категоричної відмови дитини ні від діда , ні від батька не було.

Суд враховує, що батько дитини проявляв турботу та піклування до дитини протягом часу коли дитина проживала з дідусем, дитина має прихильність до батька, батько не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, має нормальну поведінку, має належні умови для виховання та розвитку дитини, запевняє, що має засоби для існування та забезпечення дитини, хоча наразі зареєстрований як безробітній та отримує допомогу по безробіттю.

Суд враховує, що дідусь, після розірвання шлюбу між батьками, фактично займався вихованням та утриманням дитини, проявляв турботу та піклування до дитини, дитина має прихильність до дідуся, дідусь також виховує іншу дитину доньки для якої є піклувальником, має нормальну поведінку, має належні умови для виховання та розвитку дитини.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно норм законодавства батьки мають переважне право перед іншими особами проживання з дитиною.

Суд також звертає увагу, що місце проживання дитини фактично повинно вирішуватися між батьками з урахуванням думки дитини. Батьки не позбавлені батьківських прав.

Суд враховує, що через життєві обставини обоє з батьків протягом певного періоду не проживали з дитиною і її вихованням займався дідусь.

Однак, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд дійшов висновку, що найкраще інтересам дитини буде відповідати її проживання з батьком.

При цьому, суд звертає увагу, що дід ОСОБА_2 у разі визначення місця проживання дитини з батьком, не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, може проявляти турботу відносно дитини та приймати участь у її вихованні, реалізувавши свої права шляхом домовленостей з батьками дитини щодо часу спілкування та іншої участі у житті дитини.

У випадку не закріплення місця проживання дитини з одним із батьків, забезпечення інтересів дитини може бути звужено, оскільки у випадку виникнення необхідності щодо реєстрації або зняття з реєстрації дитини, виїзду за кордон на відпочинок або на оздоровлення, вирішення цих питань у відсутності другого з батьків буде неможливим.

Тож на підставі викладеного суд прийшов до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, а у зустрічному позові слід відмовити в повному обсязі.

Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача у разі відмови в позові на позивача.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частина 8 ст. 141 ЦПК України визначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно матеріалів справи первісний позивач ОСОБА_1 поніс судові витрати а саме: 840,80 грн. сплаченого судового збору за подання позовної заяви та у зв`язку з подачею відповідачем зустрічного позову, а саме: 3000 грн. на оплату правничої допомоги адвоката, що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 26.03.2021 року, актом надання правничої допомоги від 22.04.2021 року, ордером адвоката.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути 840 грн. 80 коп. сплаченого судового збору, також слід стягнути на користь позивача 3000 грн. витрат на оплату правової (правничої) допомоги однак лише з відповідача ОСОБА_2 , оскільки дані витрати були понесені позивачем у зв`язку з надходженням зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 2, 76-81, 141, 259, 263-265, ЦПК України, ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ст. ст. 19, 141, 150, 157, 158, 159, 160 СК України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_13 до ОСОБА_2 , ОСОБА_19 за участі третьої особи Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , (РНОКПП НОМЕР_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , (РНОКПП НОМЕР_6 , місце утримання: «Качанівська виправна колонія №54» м. Харків, пров. Вишневий 16), на користь ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_9 (РНОКПП НОМЕР_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 840,80 грн., тобто з кожного по 420,40 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , (РНОКПП НОМЕР_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_9 (РНОКПП НОМЕР_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати на правничу допомогу у сумі 3000,00 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , за участі третіх осіб: Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визначення місця проживання малолітньої дитини, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. Хіневич

Повний текст рішення складено 01.11.2021 року.