н/п 2/490/3024/2021 Справа № 490/1730/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 жовтня 2021 року Центрального районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Волошиної Я.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за час затримки виплати аліментів в сумі 53962 грн. 10 коп.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 15 квітня 2013 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.03.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості з аліментів, виданим державним виконавцем Баштанського районного відділу ДВС, заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.12.2018 р. складає 53962 грн. 10 коп. та починається з серпня 2014 р.

Заочним рішенням від 10 липня 2019 року Центрального районного суду м. Миколаєва позов задоволено.

Ухвалою від Центрального районного суду м. Миколаєвавід 01.03.2021 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення - задоволено. Заочне рішення від 10 липня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів про стягнення аліментів на утримання дитини - скасовано і призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду про забезпечення доказів від 23.06.2021 року витребувано з Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) завірену належним чином копію матеріалів виконавчого провадження з виконання рішення суду № 468/520/13-ц від 18.04.2013 року, за яким стягувачем є ОСОБА_1 , боржником є ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04.08.2021 року на виконання вимог ухвали суду надійшла завірена належним чином копія матеріалів виконавчого провадження.

В червні 2021 року надійшов відзив на позов від відповідача, в якому він просив про зменшення розміру неустойки до 20000 грн з урахуванням його матеріального та сімейного стану. В обгрунтування своїх заперечень посилався на та, що розрахунок щзаборгованості по аліментам, складений державним виконавцем є неточним , оскільки не враховано деякі платежі, які він сплачував позивачці в рахунок сплати аліментів. ТаК, у 2014 році у нього малася переплата по аліментам у розмірі 1741,40 грн. У період з січня по грудень 2015 року сума сплачених ним аліментів становила 2018 грн, проте з урахуванням наявної переплати заборгованість по аліментах за 2015 рік має становити лише 3325,25 грн. Згаьна сума заборгованості по аліментах з серпня 2014 по листопад 2018 року включно становить 45616,01 грн - з якої і слід нараховувати розмір неустойки, який є на третину меншим, ніж нараховано позивачем у 368 025 грн.

Проте враховуючи положення ч.1 ст. 196 СК України розмір пені не може перевищувати суму заборгованості і має становити не більше 45 616,01 грн.

На даний час він маєнову сім`ю , на його утриманні перебуває малолітня дитина та непрацююча дружина, постійного зарпобітку він не має, проте все одно продовжує сплачувати періодино аліменти позивачці. За аткого, він не має реальної можливості відшкодувати позиваці такий великий розімр пені та просить про його зменшення.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, у відзиві заявив клопатання про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновків, наведених нижче.

Позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис про народження №78.

Рішенням Баштанського районного суду від 25.01.2013 р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було розірвано. ОСОБА_4 відновлено дошлюбне призвище " ОСОБА_5 ".

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 15 квітня 2013 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.03.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття.

В Баштанському районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Миколаївській області на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист виданий Баштанським районним судом, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження № 37878603 від 13.05.2013 року.

18.07.2015 року відповідач уклав шлюб з ОСОБА_6 та ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народилася донька ОСОБА_7 .

На тепрішній час відповідач проживає у м.Баштанка Миколаївської обьласті у складі сім`ї з трьох осбі- він, дружина та малолтіня донька.

Сукупний розмір заборгованості відповідача перед позивачем із сплати аліментів з серпня 2014 р. по листопад 2018 року (включно) становив 53962,10 грн., що зазначено в довідки-розрахунку заступника начальника Баштанського районного відділу ДВС Чайка А. С., яка надана позивачем.

Відповідачем надано суду довідка-розрахунок заборгованості по аліментах за вказаним виконавчим листом станом на 01.01.2021 року.

Так, з вказаної довідки вбачається, що станом на квітень 2015 року у відповідача була відсутня заборгованість по аліментах, які він сплачував хоча і не регулярно, проте погашав заборгованість за минулі місяці.

За такого, сума його забргованості по аліментах за зазначений у позові період становить в загальному розмір 47013,80 грн.

Спірні правовідносини мають сімейно-правовий та майновий характер і регулюються Сімейним кодексом України.

Відповідно до частини першої статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У зв`язку з несвоєчасною сплатою аліментів та здійсненням платежів не в повному обсязі, утворилася заборгованість, загальний розмір якої станом на 01 грудня 2018 року становить 47 013 грн. 80 коп.

На дану заборгованість відповідно до ст. 196 СК України було нараховано пеню.

Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Так, згідно розрахунків, наданих позивачем, розмір пені відповідає даній формулі та становить: 289 642 грн. 83 коп. за період з травня 2015 року до листопада 2018 року включно

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинен виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Саме така правова позиція 25.04.2018 року висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 572/1762/15-ц.

Згідно з частиною четвертою статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням обмеження, встановленого частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України (не більше 100 % заборгованості), розмір пені не повинен перевищувати суму боргу, що утворилась за період з серпня 2014 року по листопад 2018 року (включно).

Одним із основних принципів цивільного судочинства є диспозитивність. Згідно з частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини другої статті 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до прохальної частини позову, позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку за час виплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 53962 грн. 10 коп. Заяв про збільшення позовних вимог від позивача не надходило. За таких умов, суд позбавлений можливості обчислити розмір пені до дня ухвалення судом рішення та визначити її загальну суму в розмірі, відмінному від тієї суми, що заявлена до стягнення.

Відповідно до ч.2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Так, відповідач просив про зменшення розміру пені, посилаючись на свій матеріальний та сімейний стан.

На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із положеннями частини першої, четвертої, п`ятої, шостої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 22 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених статтею 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Так, відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає в усіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками. Таким чином, під час розгляду справи суд повинен установити обставини, з якими закон пов`язує звільнення від відповідальності платника аліментів за їх прострочення або зменшення розміру неустойки.

Обов`язок щомісячно сплачувати аліменти покладено на відповідача рішенням суду від 16.04.2013 року , з яким ОСОБА_8 був обізнаний. У матеріалах справи відсутні докази матеріального та сімейного стану платника аліментів, які б давали підстави для зменшення розміру неустойки.

У матеріалах справи відсутні докази утворення заборгованості зі сплати аліментів через з незалежних від нього причин.

Позивач не був позбавлений можливості сплачувати аліменти.

Факт народження та перебування на утриманні ОСОБА_2 малолітньої дитини та дружини не може слугувати підставою для зменшення розміру пені, оскільки дитина народилася в серпні 2019 року. Тобто на період виникнення заборгованості зі сплати аліментів у відповідача не було інших утриманців , адже його нова дружина не була навіть вагітною.

Жодних доказів свого важкого матеріального стану відповідач суду не надав і навіть на такі не посилався, не повідомив суд про розмір своїх доходів тощо.

Сплати відповідачем частково заборгованості по аліментам не впливає на визначення розміру пені (неустойки), оскільки сплата заборгованості не звільняє її від сплати неустойки (пені) за період, в який ця заборгованість мала місце.

При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи; на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 р. в справі № 661/905/19, провадження №61-16670 сво 19 Положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

З`ясувавши обставини, що мають значення для справи, всебічно оцінивши досліджені докази як у сукупності, так і кожний окремо, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що несплатою відповідачем аліментів на дитину, стягнутих рішенням суду від 16 квітня 2013 року, та утворенням заборгованості із сплати аліментів були порушені інтереси позивача та дитини, за захистом яких останній звернувся до суду.

Зокрема, на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів в сумі 47013 грн. 80 коп.

Згідно із ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, з відповідача на користь держави, підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 11,13,81,141,259-263,274 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2015 року по листопад 2018 року (включно) в розмірі 47013 (сорок сім тисяч тринадцять ) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації : АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

СУДДЯ О.А.ГУДЕНКО