КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
№22-ц/824/1937/2021
У Х В А Л А

м. Київ Справа № 757/23700/15-ц

12 січня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Борисової О.В.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б., Борисової О.В. у справі за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 лютого 2018 року, ухвалене під головуванням судді Остапчук Т.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання правочинів недійсними,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 лютого 2018 року.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 лютого 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання правочинів недійсними залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 07 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 лютого 2018 року- залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 29 квітня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Апеляційного суду міста Києва від 07 серпня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року призначено по справі №757/23700/15-ц додаткову посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено Київському міському центру судово-психіатричних експертиз (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 103-а) та встановлено строк для проведення експертизи у два місяці з дня надходження цивільної справи до Київського міського центру судово-психіатричних експертиз.

03 грудня 2020 року цивільна справа надійшла до Київського апеляційного суду з клопотанням експерта про надання додаткових матеріалів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2020 року поновлено провадження у даній справі та призначено її до розгляду для вирішення клопотання експерта.

16 грудня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б., Борисової О.В. від розгляду вказаної справи.

Заяву позивач ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що 22 жовтня 2020 року Київським апеляційним судом винесено ухвалу, якою по справі призначено додаткову посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено Київському міському центру судово-психіатричних експертиз. На вирішення судовим експертам поставлено наступні питання:

чи страждав ОСОБА_5 на будь-яке психічне захворювання або психічний розлад в травні місяці 2013 року і в травні-червні місяці 2014 року, тобто на момент посвідчення наступних правочинів: заповіту від 28 травня 2013 року, довіреності від 28 травня 2013 року, довіреності від 30 травня 2014 року, договору дарування 5/9 часток у праві власності на квартиру від 02 червня 2014 року;

чи міг ОСОБА_5 за своїм психічним станом повною мірою вільно та усвідомлено приймати рішення та реалізовувати їх своїми діями, розуміти значення своїх дій та керувати ними у травні місяці 2013 року і травні-червні місяці 2014 року, тобто на момент посвідчення наступних правочинів: заповіту від 28 травня 2013 року, довіреності від 28 травня 2013 року, довіреності від 30 травня 2014 року, договору дарування 5/9 часток у праві власності на квартиру від 02 червня 2014 року.

Зазначав, що вказана ухвала про призначення експертизи не підлягає касаційному оскарженню, однак є незаконною, необгрунтованою, такою, що винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Крім того, ухвала не відповідає таким засадам цивільного судочинства як розумність, справедливість та добросовісність. Ухвала не спрямована на виконання вказівок Верховного Суду, про які йде мова в постанові від 29 квітня 2020 року по даній справі. Винесення такої ухвали блокує встановлення дійсних обставин справи та подальше вирішення справи у відповідності до чинного законодавства, що колегія суддів добре розуміє і бажає настання саме таких наслідків.

Вказував на те, що подання даної заяви про відвід не є елементарною незгодою сторони апелянта з ухвалою колегії суддів від 22 жовтня 2020 року, а сторона апелянта детально аналізує дії та рішення колегії суддів, які і вказують на відсутність неупередженості колегії суддів під час розгляду справи.

Посилався на те, що суд апеляційної інстанції, змінивши перелік запропонованих стороною позивача для судових експертів питань, проігнорував вказівки Верховного Суду, про які йде мова в постанові від 29 квітня 2020 року, про те, що підставою для визнання правочинів недійсними на підставі частини 1 статті 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможністьособи, на момент посвідчення спірних правочинів, розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Вказував, що Київський апеляційний суд, призначивши додаткову експертизу, змінив зміст питань для судових експертів, в тому числі поставив питання не про абсолютну неспроможність ОСОБА_5 розуміти значення своїх дій та керувати ними на момент посвідчення спірних правочинів, а про те, чи міг ОСОБА_5 повного мірою розуміти значення своїх дій та керувати ними на момент посвідчення спірних правочинів.

Зазначав, що цілеспрямовані дії колегії суду апеляційної інстанції стосовно доручення проведення експертизи Київському міському центру судово-психіатричної експертизи насторожують сторону позивача.

Зауважував, що він не може погодитися і з твердженнями суду апеляційної інстанції про відсутність необхідності в призначенні судово-психологічної експертизи.

Посилаючись на вищевикладене та неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права (частин 3 і 4 статті 103, частини 5 статті 411 ЦПК України), а також норм матеріального права (частини 1 статті 225 ЦК України, зокрема, не поставлення на вирішення судовим експертам питання про абсолютну неспроможність ОСОБА_5 , на момент посвідчення спірних правочинів, розуміти значення своїх дій та керувати ними), вважає, що колегія суддів є упередженою та необ`єктивною під час розгляду справи та підлягає відводу.

Обговоривши мотиви заявленого відводу, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з огляду на наступне.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Так, згідно з ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно ч. 3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

При цьому, частиною 4 ст. 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Підставою, яка викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості колегії суддів у складі суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б. та Борисової О.В., на думку позивача ОСОБА_1 , є неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права колегією суддів при постановленні ухвали від 22 жовтня 2020 року про призначення по справі №757/23700/15-ц додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи, проведення якої доручено Київському міському центру судово-психіатричних експертиз.

Отже в даному випадку має місце незгода позивача ОСОБА_1 з процесуальним рішенням суду щодо призначення по даній справі додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи, проведення якої доручено Київському міському центру судово-психіатричних експертиз, що не може бути підставою для відводу відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України.

Крім того, обставини, покладені в основу заяви позивача про відвід колегії суддів, не свідчать про існування підстав, визначених у ст.ст.36, 37 ЦПК України, які викликають чи можуть викликати сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів, а відтак колегія суддів вважає заявлений відвід необґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Таким чином, питання про відвід колегії суддів відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК Українипідлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Передати заяву позивача ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б., Борисової О.В. для автоматизованого розподілу відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України з метою визначення судді для її розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді