Справа № 129/2779/20
Провадження по справі № 2/129/330/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" травня 2021 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Бондар О.В.,

розглянувши без учасників справи в м. Гайсині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

установив:

8.09.2020 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 в сумі 3649,54 грн. за несплату аліментів, яка утворилася за період з лютого 2020 р. по серпень 2020 р. та стягнути на її користь кошти витрачені на правничу допомогу в розмірі 1000грн., мотивуючи позов тим, що відповідно до виконавчого листа №129/2399/18 від 07.11.2018 р. з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, на двох дітей, але не менше ніж по 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.11.2018р. і до повноліття дітей, відповідач свої зобов`язання щодо виплати аліментів виконує нерегулярно, за ним утворилась заборгованість станом на 1.10.2020 р. в сумі 33161,64 грн., тому позивач вимушена звернутися до суду із вимогами про стягнення з відповідача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с. 35 ).

Відповідач в судове засідання не з`явився, у поданому до суду відзиві вимоги позову визнав частково, погодився на стягнення з нього неустойки (пені) в сумі 500 грн., в решті вимог позову просив відмовити, свої вимоги мотивував своїм скрутним матеріальним становищем, він є фізичною особою-підприємцем 3 групи спрощеної системи оподаткування, займається стоматологічною практикою, має невеликий дохід в зв`язку з карантином, тому не мав можливості виплачувати всю суму аліментів, станом на 2.02.2021 р. заборгованість погашена повністю; в судове засідання не з`явився, просив справу розглянути без нього.

З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких міркувань.

Відповідно до положень ч.2 ст.158, ч.2 ст.197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічними засобами.

З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити частково з таких міркувань.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Доведено, що відповідно до виконавчого листа №129/2399/18 від 07.11.2018 р. з відповідача на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, на двох дітей, але не менше ніж по 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.11.2018р. і до повноліття дітей, відповідач свої зобов`язання щодо виплати аліментів виконує нерегулярно, за ним утворилась заборгованість за період з лютого 2020 р. по серпень 2020 р. в сумі 33161,64 грн., тому позивач має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, які мали бути сплачені відповідачем до останнього дня поточного місяця виконання зобов`язання боржником, а саме: лютий 2020 (29 днів) борг 1901 грн. (1901 грн./100%)*29 днів=551,29 грн.; березень 2020 борг 1901 грн. -589,31 грн., квітень 2020 борг 2025 грн. 607,50 грн., травень 2020 борг 2025 грн. 627,75 грн., червень 2020 борг 2025 грн. 607,50 грн., липень 2020 р. борг 2025 грн. 627,75 грн., серпень 2020 борг 124 грн. 38,44 грн., всього 3649,54 грн. за поданим позивачкою розрахунком, правильність розрахунку відповідачем не оспорюється.

Відповідач є фізичною особою-підприємцем, займається стоматологічною практикою, отримуючи дохід; крім того, відповідно до постанови державного виконавця від 2.02.2021 р. станом на 2.02.2021 р. заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 погашено повністю.

Відповідно до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення.

Оскільки, з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, виникла заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом № 129/2399/18 Гайсинського районного суду за період з лютого 2020 р. по серпень 2020 р. в сумі 33161,64 грн., яка ОСОБА_2 повністю погашена станом на 2.02.2021 р., тому ОСОБА_1 має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі 3649,54 грн. відповідно до наданого суду розрахунку, однак зважаючи на те, що відповідачем заборгованість по аліментам на час розгляду справи відповідно до постанови державного виконавця повністю погашена, відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків за період з 2 кварталу 2020 року по 3 квартал 2020 р. фізична особа-підприємець ОСОБА_2 доходів не отримував, розмір пені необхідно зменшити до 1850 грн.

Такої ж правової позиції щодо розгляду цивільно-правових спорів про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів притримується й Верховний Суд України, позиція якого висловлена в постановах Верховного Суду України від 11 вересня 2013 (справа № 6-31цс13) та від 01 жовтня 2014 року (справа N 6-149цс14).

Вирішуючи питання про судові витрати суд визнає, що з відповідача ОСОБА_2 на користь держави на підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути 840 грн. 80 коп. судового збору, на користь ОСОБА_1 500 грн. витрат на правничу допомогу (50% від задоволених позовних вимог).

Заперечення відповідача про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів в запропонованому позивачкою розмірі, суд врахував у поєднанні з законними інтересами позивачки і визначив справедливий розмір неустойки (пені) за період прострочення сплати аліментів стосовно їх обох.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати в розмірі 840,80 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави та 666 грн. на користь позивачки за правничу допомогу.

Керуючись ст. ст.10, 11, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, -

вирішив:

Позов задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 жительки АДРЕСА_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в сумі 1850 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 500 грн. за правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: