Справа № 185/8594/21
Провадження № 2-з/185/294/21
У Х В А Л А

04 листопада 2021 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Головін В.О., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову

В С Т А Н О В И В :

25 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, в якому просить суд зобов`язати відповідача спростувати недостовірну інформацію, поширену відповідачем відносно нього, стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 150000грн.

02 листопада 2021 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди в сумі 150000 грн. шляхом заборони відчуження майна відповідача в межах суми позову 150 000 грн., а саме земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0625 площею 6,1454 га, що належить відповідачу ОСОБА_2 . Заява мотивована тим, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачу належить земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0625 площею 6,1454 га, та у разі якщо не буде забезпечено позов, то до набуття чинності рішенням суду відповідачем може бути відчужене належне йому майно з метою ухилення від сплати моральної шкоди.

Вирішуючи питання за заявою про забезпечення позову, суд враховує наступне.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, згідно ч. 1 ст. 153 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову, передбачені ст. 150 ЦПК.

Відповідно до ч. 3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз`яснено судам в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (відповідний висновок викладено у постанові ВС від 13.03.2019 року по справі №755/1357/18).

Крім того, як зазначено вище, при вирішенні питання забезпечення позову суд має враховувати вимоги співмірності, що передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особи, які беруть участь у справі в цивільному процесі, при використанні механізму забезпечення позову повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Як видно із заяви про забезпечення позову, заявник вказує про необхідність забезпечення позову з метою виконання судового рішення про стягнення коштів у сумі 150000,00 грн., при цьому просить забезпечити позов шляхом заборони відчуження земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0625 площею 6,1454 га. Вказана земельна ділянка не є предметом спору, вона належить на праві власності відповідачу, а доводи заявника про можливість її відчуження, суд розцінює критично, оскільки будь-яких підстав для отримання такого доказу, суду не повідомлено та їх існування перед судом не доведено. Також, заявник не надає суду доказів вартості земельної ділянки, що унеможливлює визначення співмірності обраного заявником способу забезпечення позову з заявленими позовними вимогами.

Крім того, заявником не надано доказів того, що ОСОБА_2 , взагалі має намір відчужити зазначену земельну ділянку, яка належить йому на праві приватної власності та не обґрунтовано та не доведено того факту, що відчуження земельної ділянки може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду щодо стягнення коштів, у разі задоволення позову.

Заявник заявляючи про те, що відчуження земельної ділянки може утруднити виконання можливого рішення суду по справі за позовом про захист честі, гідності та ділової репутації, не конкретизує, як саме відчуження відповідачем своєї власності перешкодить або унеможливить виконання рішення суду про стягнення грошових коштів, у разі ухвалення такого рішення.

Захід забезпечення позову у вигляді заборони відчуження майна на вищевказану земельну ділянку, що належить відповідачу, безумовно порушить його права як власника земельної ділянки, яка до того ж не є предметом данного спору.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що при поданні заявником заяви про забезпечення позову, останнім не наведено доказів того, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 151-153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (проголошення).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст.. 354 ЦПК України.

Cуддя: В. О. Головін