Справа № 144/1089/19
Провадження № 2/144/659/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2021 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Германа О.С.,

секретаря судового засіданні Пігулі А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Теплик справу за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК», через представника Савіхіну А.М., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 47605 грн. 95 коп. та судових витрат у справі, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 жовтня 2016 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № б/н, відповідно до якого було надано кредит в розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказує на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, кредит у визначені договором строки не повертає і станом на 15 вересня 2019 року має заборгованість за кредитом в розмірі 47605 грн. 95 коп., яка включає в себе: тіло кредиту 23896 грн. 02 коп., прострочене тіло кредиту 10746 грн. 14 коп., пеня за прострочене зобов`язання 9482 грн. 78 коп., пеня за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн. 737 грн. 87 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 2243 грн. 14 коп.

Від представника позивача Кіріченка В.М. надійшла заява про розгляд справи без участі представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК», позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Цюпка О.В. в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду відзив на позовну заяву відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у заявлено розмірі, вказує на те що під час видачі кредитної карти, позивач не ознайомлював її з тарифами банку та розміром процентів, які підлягають сплаті нею за користування кредитними коштами, підписана відповідачем анкета-заява, не містить розміру процентів, які вона має сплачувати за користування кредитними коштами, та розміру неустойки, що підлягатиме стягненню з неї у випадку порушення зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, а отже відсутні правові підстави для стягнення з відповідача процентів та неустойки, тому задоволенню підлягають лише вимоги позивача про повернення 10433, 60 грн. тіла кредиту.

Від представника позивача АТ КБ «Приватбанк» - Меркулова В.В. надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача вказує на те що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором, тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматися судом до уваги.

Судом встановлено, що 20.10.2016 року відповідач звернулась до АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

У заяві зазначено, що відповідач згідна з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.

До кредитного договору банк додав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua.

Згідно з наданим банком розрахунком на час розгляду справи борг відповідача становить 47605 грн. 95 коп., який включає в себе: тіло кредиту 23896 грн. 02 коп., прострочене тіло кредиту 10746 грн. 14 коп., пеня за прострочене зобов`язання 9482 грн. 78 коп., пеня за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн. 737 грн. 87 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 2243 грн. 14 коп.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст.526,527,530,536,610-611,625,629,1048,1049,1054,1055 ЦК України.

Відповідно до ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного з ПАТ КБ «ПриватБанк» Кредитного договору № б/н від 20.10.2016 року, ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Даний Кредитний договір складається з Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Тарифів і Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку , тобто є договором приєднання.

Як вбачається із Розрахунку заборгованості за договором № б/н від 20.10.2016 року відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконувала зобов`язання відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим станом на 15.09.2019 року виникла заборгованість за кредитом (тілом кредиту) в розмірі 23896,78 грн.

Разом з тим, як вбачається з позовної заяви, на момент отримання кредиту кредитний ліміт на платіжній картці ОСОБА_1 було встановлено у розмірі 15 000 грн., який у подальшому був за рішенням та ініціативою банку збільшений, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 23896,78 грн.

Так, як вбачається з п. 2.1.1.2.3. Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту; Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт, а згідно з п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Однак, Банком не підтверджено, що на час укладення відповідного кредитного договору діяли саме ці Умови, а не інші, що саме ці Умови розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що Умови на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили вказані умови щодо кредитного ліміту.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року (справа № 342/180/17), згідно якої неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову; надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Крім того, матеріали справи не містять жодного доказу того, до якої саме суми було збільшено кредитний ліміт за рішенням та ініціативою Банку, тобто не доведено розмір збільшеного кредитного ліміту.

На підставі зазначеного вище, суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, а саме випливають із договору кредиту, встановив, що права позивача відповідачем ОСОБА_1 порушені, а тому вони підлягають захисту, тобто позов підлягає частковому задоволенню в розмірі первинно встановленого кредитного ліміту.

З виписки по картковому рахунку вбачається, що відповідачем у період з 20.10.2016 по 15.09.2019 використано кредитні кошти у сумі 61029, 09 грн., а повернуто 50595, 49 грн., у вказаний період позивач нарахував та самостійно стягував за рахунок кредитних коштів, в тому числі і за рахунок самостійного збільшення кредитного ліміту, проценти за користування кредитними коштами, враховуючи часткове повернення відповідачем отриманих у кредит коштів, задоволенню підлягають лише вимоги позивача про повернення 10433, 60 грн., тіла кредиту.

Щодо судових витрат, які складаються із сплаченого судового збору в розмірі 1 921 грн., які були понесені позивачем та документально підтверджені (а.с. 1), то вони відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачем було заявлено до стягнення 47605 грн. 95 коп., а до задоволення підлягає сума боргу в розмірі 10433 грн. 60 коп., що становить 21,91 % (10433,60 х 100% : 47605,95) від заявлених вимог, то судові витрати підлягають відшкодуванню в розмірі 420 грн. 89 коп.(1 921 грн. х 21,91%), які слід стягнути з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 509, 525, 526, 530, 548, 551, 611 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 19, 81, 141, 259, 263, 265, 282 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрованої по АДРЕСА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО № 305299, , рахунок НОМЕР_2 , заборгованість в сумі 10433 (десять тисяч чотириста тридцять три) грн. 60 коп. та судові витрати в сумі 420 грн. 89 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя