Справа № 740/4619/20
Провадження № 2/740/224/21
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Кубрак Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:

У жовтні 2020 року АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 22 948,56 грн, а також судовий збір у сумі 2 102,0 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 квітня 2018 року сторони уклали договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Ощадбанк»), яке в подальшому перейменовано в АТ «Ощадбанк», а також заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою заяви про приєднання.

Згідно з п. 3.1 заяви про приєднання шляхом підписання цієї заяви про приєднання до договору клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви розміщена на сторінці банку в Інтернеті, та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору.

18 квітня 2018 року відповідачу надано кредит на суму 20 000,00 грн шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) на його картковий рахунок № НОМЕР_1 , який пізніше змінено на № НОМЕР_2 , строком кредитування 60 місяців з можливим продовженням на той самий строк.

За змістом п. 6.6.1 заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) від 18 квітня 2018 року процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 35,00 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім користування кредитними коштами протягом грейс-періоду; 0,001 % річних за користування кредитними коштами протягом грейс-періоду у випадках безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно з умовами договору.

Крім цього, умовами кредитного договору передбачено, що клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі мінімального платежу, який установлений договором та розраховується від фактично отриманої клієнтом суми кредиту, визначеної за звітний період на дату сплати мінімального платежу.

Сплата нарахованих процентів за користування кредитом/обов`язкового щомісячного платежу/процентів за несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені заявою на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з карткового рахунку клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості.

Погашення заборгованості за картковим рахунком, у тому числі за кредитом та нарахованими процентами, здійснюється шляхом договірного списання коштів з карткового рахунку клієнта відповідно до цього договору.

За невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати.

Також умовами договору передбачено, що строк повернення кредиту є таким, що настав, і клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня, зокрема в разі: прострочення виконання зобов`язань клієнта за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями та/або несанкціонованим овердрафтом) за кредитним договором на строк понад 58 календарних днів.

Так, станом на 11 вересня 2020 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 22 948,56 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 19 729,95 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом - 2768,61 грн, комісія - 65,78 грн, пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 106,20 грн, пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 33,47 грн, сума сплаченої пені - 5,55 грн, 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 204,89 грн, 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 36,38 грн, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 5,87 грн, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 2,96 грн.

Посилаючись на вказане, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму кредитної заборгованості, а також судовий збір за подання позовної заяви до суду.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 09-00 год. 09 грудня 2020 року.

09 грудня 2020 року судове засідання відкладено на 10-00 год. 05 січня 2021 року.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи в його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач повторно не з`явився у судове засідання з невідомих суду причин. До суду повернувся поштовий конверт з рекомендованим повідомленням без вручення відповідачу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім цього, суд повідомляв відповідача про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду вебпорталу судової влади України. Клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позов відповідач не подавав.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Разом з цим відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Статтею 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

З огляду на вказане суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення, про що постановив ухвалу.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що 18 квітня 2018 року відповідач підписав заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) в ПАТ «Ощадбанк», яке в подальшому перейменовано в АТ «Ощадбанк», а також заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою заяви про приєднання (а. с. 23).

Згідно з п. 3.1 заяви про приєднання, шляхом підписання цієї заяви клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви розміщена на сторінці банку в Інтернеті - www.oschadbank.ua, та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору.

У п. 4.1 вказаної заяви зазначено, що банк відкриває поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт». Тарифи за користування платіжною карткою, розміщені на сайті банку та видає клієнту платіжну картку.

Крім цього, 18 квітня 2018 року відповідач підписав заяву про встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту), згідно з якою на його картковий рахунок № НОМЕР_1 зараховано кредитні кошти в розмірі 20 000,00 грн шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) на цей картковий рахунок з строком кредитування 60 місяців, з можливим продовженням на той самий строк.

За змістом п. 6.6.1 заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) від 18 квітня 2018 року процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 35,00 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім користування кредитними коштами протягом грейс-періоду; 0,001 % річних за користування кредитними коштами протягом грейс-періоду у випадках безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно з умовами договору.

Згідно з наданим позивачем до позовної заяви розрахунком (а. с. 19 - 21) станом на 11 вересня 2020 року заборгованість ОСОБА_1 за картковим рахунком (строк дії картки - лютий 2023 року) складає 22 948,56 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 19 729,95 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом - 2768,61 грн, комісія - 65,78 грн, пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 106,20 грн, пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 33,47 грн, сума сплаченої пені - 5,55 грн, 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 204,89 грн, 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 36,38 грн, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 5,87 грн, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 2,96 грн.

Клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі мінімального платежу, який установлений договором та розраховується від фактично отриманої клієнтом суми кредиту, визначеної за звітний період на дату сплати мінімального платежу, в порядку та на умовах, передбачених договором (п. 6.7 заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту).

Всі інші умови кредитного договору, в тому числі порядок його зміни, містяться в договорі (п. 6.10 заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту).

У п. 6.11 заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) також міститься застереження про те, що позичальник усвідомлює та погоджується, що ця заява, яка є складовою частиною заяви про приєднання, договір, розміщений у вільному доступі на сторінці банку в Інтернеті - www.oschadbank.ua, та інші документи, які є їх невід`ємними частинами, разом є кредитним договором.

Відповідно до п. 1.16 розділу ХХІІ договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який знаходиться на а. с. 27 - 35, клієнт зобов`язаний за користування кредитом сплачувати банку проценти в порядку та розмірах, визначених в заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту).

У п. 1.24 розділу ХХІІ вказаного договору передбачено, що за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені кредитним договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15 % від суми простроченого платежу. Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половини суми кредиту, одержаного позичальником за договором про споживчий кредит.

Згідно з п. 1.32 розділу ХХІІ вказаного договору передбачено, що строк повернення кредиту є таким, що настав, і клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня, зокрема, в разі прострочення виконання зобов`язань клієнта за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями та/або несанкціонованим овердрафтом) за кредитним договором на строк 58 календарних днів.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Статтею 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

У силу вимог ст. 204 ЦК України (презумпція правомірності правочину) правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача.

За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Як зазначено у ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Установлено, що відповідач порушив узяті за договором зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, що призвело до утворення заборгованості.

Визначаючи розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд ураховує таке.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак у справі, що розглядається, розмір процентів за користування кредитними коштами установлений договором і складає 35 % річних, і така процентна ставка за умовами договору є фіксованою, повинна сплачуватися щомісячно.

З огляду на вказане неправомірним є нарахування банком 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 204,89 грн та 36,38 грн - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та безпідставними.

Разом з цим позивач безпідставно включив до складових заборгованості за кредитом суму сплаченої пені у розмірі 5,55 грн.

Стосовно стягнення комісії у розмірі 65,78 грн слід зазначити таке.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені також і Законом України «Про захист прав споживачів».

За положеннями ч. 5 ст. 11, ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

Згідно з абз. 2 і 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.

Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, не відповідають змісту кредитних відносин.

Указаний висновок узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 369/9293/15-ц (провадження № 61-29646св18), від 02 вересня 2019 року у справі № 361/7528/17 (провадження № 61-45662св18) та від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18).

Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсація сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним.

Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі щодо офіційного тлумачення положень п. 22, 23 ст. 1, 11, ч. 8 ст. 18, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) підтверджено, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Разом з цим у Рішенні від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Викладене дає підстави для висновку, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання послуг з розрахунково-касового обслуговування не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання послуги з розрахунково-касового обслуговування відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

З огляду на вказане суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача комісії у розмірі 65,78 грн.

В іншій частині складових заборгованості за кредитним договором позовні вимоги доведені й обґрунтовані.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що з авданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Установлено, що відповідач не виконував належним чином узятих за договором зобов`язань щодо своєчасного погашення тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами, що призвело до утворення заборгованості за основним боргом (кредитом) - 19 729,95 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом - 2768,61 грн, пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 106,20 грн, пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 33,47 грн, втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 5,87 грн, втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 2,96 грн, а всього - 22 647,06 грн.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає за можливе позов задовольнити частково в зазначеному вище розмірі.

На підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог (98,7 %) у сумі 1985,84 грн.

Керуючись ст. 2, 10, 49, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 280, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12 Г; 00032129) заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 647 (двадцять дві тисячі шістсот сорок сім) гривень 06 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12 Г; 00032129) судовий збір у сумі 1985 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 84 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення складене і підписане 11 січня 2021 року.

Суддя І. М. Шевченко