Справа № 212/6473/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

11 листопада 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді Пустовіта О.Г., за участю секретаря судового засідання Курбакової Ю.О., без участі сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, у залі суду міста Кривого Рогу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа товарна біржа "Новий Вік" про визнання договору дійсним, -

В С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; третя особа: товарна біржа "Новий Вік" про визнання договору дійсним.

Позивач в обгрунтування своїх позивних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 .. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 . Як спадкоємець померлої за заповітом, вона звернулась до державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою від 24.07.2021 року державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 у зв`язку з неналежно оформленим документом, що посвідчує право власності на квартиру, а саме квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4 на підставі договору міни квартири, зареєстрованого на ТБ "Новий Вік" 10.03.1998 року за № 1-116, тобто посвідчений з порушенням діючого на 1998 рік законодавства. Оскільки вказаний договір не посвідчений нотаріально позивач не можуть реалізувати своє право з приводу отримання спадщини, тому просить суд визнати правочин за договором купівлі-продажу нерухомого майна дійсним.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.08.2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено в порядку спрощеного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до суду повторно не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причини неявки суду не повідомили, клопотань не надали, заяв про розгляд справи у їх відсутність не надходило.

Представник третьої особи Товарна біржа "Новий Вік" у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З матеріалів справи вбачається, що 10 березня1998 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір міни квартири на домоволодіння з земельною ділянкою, відповідно до якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 обміняли квартиру АДРЕСА_1 , яка належала їм на праві власності на домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належало ОСОБА_4 на праві власності. У власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 перейшло домоволодіння з земельною ділянкою, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . У власність ОСОБА_4 перейшла квартира АДРЕСА_1 .

Договір зареєстрований у журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №1-116 від 10 березня 1998 року.

Право власності позивача на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації, про що 25 березня 1998 року зроблено запис в реєстрову книгу за № 142П стор. 584 запис № 584, що підтверджується відповідним записом на зворотній сторінці договору купівлі-продажу від 10 березня 1998 року.

Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі укладеного між ними договору міни квартири АДРЕСА_1 , мали місце до набрання чинності Цивільним Кодексом України в редакції 2003 року.

Отже, відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень, в даному випадку підлягають застосуванню положення Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 227 ЦК (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин.

Згідно з частиною 1 Закону України від 10.12.1991 року № 1956-ХІІ "Про товарну біржу" (в редакції, чинній на момент укладання спірного правочину), товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.

Угоди, зареєстровані на товарній біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. (ч. 2 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу").

Суд приходить до висновку, що чинне на момент укладання спірного правочину законодавство, а саме ч.2 ст. 15 ЗУ "Про товарну біржу", дозволяло укладати угоди купівлі продажу нерухомого майна за участю фізичних осіб, без нотаріального посвідчення біржового контракту.

Таким чином, незважаючи на існуючу дату укладання правочину та норму, що дозволяла укладати угоди купівлі продажу нерухомого майна за участю фізичних осіб, без нотаріального посвідчення, мала місце колізія норм ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" та норми кодифікованого нормативно-правового акта, а саме ст. 277 ЦК Української РСР 1963 року, що вимагала обов`язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житла, якщо однією із сторін є фізична особа.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року, в якому роз`яснено, що у випадку наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають юридичну силу, застосуванню підлягає той, що прийнятий пізніше.

Оскільки в даному випадку наявна колізія норм матеріального права, що мають однакову юридичну силу - ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" та ст. 277 ЦК Української РСР 1963 року, Закон України "Про товарну біржу" було прийнято в 1991 року, а Цивільний кодекс на момент укладання спірного правочину діяв з 1963 року, тому при вирішенні спору про необхідність чи відсутність необхідності нотаріального посвідчення правочину, укладеного на товарній біржі, суд вважає правомірним застосування сторонами спірного правочину ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" (як нормативного акта, прийнятого пізніше), що дозволяв укладати біржові контракти щодо відчуження житлової нерухомості фізичною особою без нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч.2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) - якщо сторони домовилися про всі істотні умови договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, - суд може визнати такий договір дійсним. У такому випадку наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Як вбачається із матеріалів справи доказом укладення і виконання договору його сторонами є зареєстрований на товарній біржі договір міни квартири, що відповідало на час його укладення вимогам ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», продавцем отримані до підписання договору покупцеві документів на квартиру, ключів від неї та саму квартиру.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (мати позивача), що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 .

Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 є її донька ОСОБА_1 , яка 24 липня 2021 року звернулася до державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак їй було відмовлено в зв`язку з тим, що договір міни нерухомого майна посвідчено Товарною біржею "Новий Вік" 10.03.1998 року в порушення ст. 227 ЦК УРСР.

Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов`язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду.

З вимог ст. 16 ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Одним із способів захисту цивільних прав, згідно ч.2 ст. 16 ЦК України, є визнання права.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту її прав передбачені законом і відповідають йому.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 47, 224 ЦК УРСР, ст. 15 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 282 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа товарна біржа "Новий Вік" про визнання договору дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір обміну квартири АДРЕСА_1 на домоволодіння АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 10 березня 1998 року та посвідченого Товарною Біржею "Новий Вік", реєстр № 1-116.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстрована: АДРЕСА_4 .

Третя особа: товарна біржа "Новий Вік", 49030, м. Дніпро, вул. Глинки, 10.

Повне рішення виготовлено 11 листопада 2021 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт