Справа № 298/1146/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 жовтня 2021 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Куштан Б.П., Готра т.Ю.,

з участю секретаря: Жганич К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на заочне рішення Великоберезнянського районного суду від 01 жовтня 2019 року у справі № 298/1146/18 (Головуючий: Лютянська М.С.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2018 року ТзОВ «ОТП Факторинг» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи тим, що 10 січня 2008 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № ML-800/002/2008, згідно з яким позичальник отримав у банку кредит у розмірі 13 000,00 доларів США.

У порушення умов кредитного договору відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання і заборгованість за кредитом становить 282573,18 грн.; сума відсотків за користування кредитом 17107,68 грн.; сума пені 372995,90 грн. і розмір цієї заборгованості визначений рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 27 жовтня 2015 року.

У якості забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору між банком та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки № РМL-800/002/2008 від 10 січня 2008 року і предметом іпотеки є домоволодіння, що знаходиться за адресо: АДРЕСА_1 та прилегла земельна ділянка площею 0,2185 га.

30 червня 2009 року ЗАТ «ОПТ Банк» змінив назву на ПАТ «ОТП Банк».

26 жовтня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу № б/н та договір відступлення права вимоги № б/н.

Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло зобов`язання за кредитним договором №МL-800/002/2008 від 10 січня 2008 року та договором іпотеки № РМL-800/002/2008 від 10 січня 2008 року.

Посилаючись на вищевказані обставини позивач просив з метою стягнення заборгованості за кредитним договором № ML-800/002/2008 від 10.01.2008 р. в сумі 263 297,81 грн. звернути стягнення на майно ОСОБА_3 , а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресо: АДРЕСА_1 та прилегла земельна ділянка площею 0,2185 га з укладенням договору купівлі-продажу з будь-якою особою покупцем шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною реалізації предмета іпотеки в розмірі не менше ринкової вартості на підставі оцінки майна зробленої суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Надати позивачу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» щодо нерухомого майна, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресо: АДРЕСА_1 та прилегла земельна ділянка площею 0,2185 га наступніф права:

-Підпису договору купівлі-продажу в якості продавця;

-Отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних державних органах, органах місцевого самоврядування, установах, підприємствах або організаціях, незалежно від форм власності, підпорядкування;

-Здійснення будь-яких платежів за продавця;

-Отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

-Реєстрація правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

-Проведення будь-яких дій в органах Державної реєстраційної служби, необхідних для реєстрації речових прав, що виникають з цього рішення суду та із договору іпотеки № PML-800/002/2008 від 10.01.2008 року.

--проведення дій щодо коригування технічної документації відповідного поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови;

-Отримання будь-яких необхідних документів, довідок, витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах державної влади, місцевого самоврядування, нотаріату, тощо;

-Можливості здійснення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

На період до реалізації предмету іпотеки за рішенням суду зобов`язати ОСОБА_3 , передати нерухоме майно, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресо: АДРЕСА_1 та прилегла земельна ділянка площею 0,2185 га в управління ТОВ «ОТП Факторинг Україна»;

Для цього ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надати право: а) заміни замків, охоронних пристроїв та обладнання; б) отримання в будь-яких установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності, та підпорядкування, нотаріусів, будь-яких документів необхідних для здійснення управління предметом іпотеки за рішенням суду; в) укладення, зміни, розірвання договорів найму (оренди) предмету іпотеки, управління майном, зберігання, охорони майна; г) отримання орендних, будь-яких інших платежів з управління предметом іпотеки з направленням їх на погашення заборгованості за Кредитним договором № ML-800/002/2008 від 10.01.2008 р.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України судові витрати у розмірі 1 700 грн.

Заочним рішенням Великоберезнянського районного суду від 01 жовтня 2019 року позов ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено частково.

З метою стягнення заборгованості за кредитним договором № МL-800/002/2008 від 10 січня 2008 року в сумі 263297,81 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно Договору іпотеки №МL-800/002/2008 від 10 січня 2008 року, а саме, домоволодіння, що належить ОСОБА_2 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та прилеглу земельну ділянку площею 0,2185 га, з укладенням договору купівлі-продажу шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною реалізацї предмета іпотеки в розмірі не менше ринкової вартості на підставі оцінки майна зробленої суб`єктом оціночної діяльності, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» судовий збір у сумі 1 700,00 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позовних вимог позивача, ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення в оскаржуваній частині скасувати та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, оскільки суд проігнорував вимоги позивача, які спрямовані забезпечити саму процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки і без отримання зазначених прав виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки позивачем самостійно є неможливим.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

Від представника ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» Гичка Б.І. на адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності і відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України дана обставина не перешкоджає розгляду без їх участі.

Встановлено, що 10 січня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № МL-800/002/2008, згідно якого, банк надав відповідачу кредит у сумі 13 000,00 доларів США, а ОСОБА_2 зобов`язувався належним чином використати та повернути позивачу ці кошти у строки, визначеному у договорі.

Із метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором МL-800/002/2008, 10 січня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір іпотеки № РМL-800/002/2008, відповідно до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме домоволодіння, АДРЕСА_1 та земельну ділянку загальною площею 0,2185 га. Згідно п.6.1 Договору іпотеки за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель може задовольнити всі не сплачені боргові зобов`язання, в тому числі заборгованість по овердрафту і вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням зобов`язань за договором, а також всіх фактичних витрат, понесених іпотекодержателем у зв`язку із реалізацією його прав за договором.

ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником усіх прав та обов`язків ЗАТ «ОТП Банк».

26 жовтня 2012 року між ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» укладено договір факторингу, згідно з умовами якого ПАТ «ОТП Банк» продало (переуступило), ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги до боржників щодо сплати загальної суми заборгованості у тому числі і за кредитним договором № МL-800/002/2008 від 10 січня 2008 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 .

Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 26 жовтня 2012 року до ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права іпотекодержателя за договором іпотеки МL-800/002/2008 від 10 січня 2008 року.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2015 року стягнуто із ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № МL-800/002/2008 від 10 січня 2008 року в розмірі 672 676,76 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Частинами 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 9 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» Якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Іпотекодавець і боржник, якщо він є відмінним від іпотекодавця, мають право виконати основне зобов`язання протягом тридцятиденного строку, вказаного в частині першій цієї статті, згідно з умовами та з наслідками, встановленими статтею 42 цього Закону.

Договір про задоволення вимог іпотеко держателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону № 898-ІV; право іпотеко держателя від свого імені продавати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Отже, сторони в договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження в договорі про задоволення вимог іпотеко держателя чи застереження в іпотечному договорі на підставі договору купівлі-продажу.

Відповідно до п. 6.4 договору іпотеки від 10 січня 2008 року сторони дійшли згоди, що Іпотекодержатель має право самостійно обрати такі шляхи позасудового врегулювання: 6.4.1 Іпотекодержателю належить право від свого імені продати Предмет Іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому чинним законодавством України. Також сторони дійшли згоди щодо визначення ціни продажу Іпотеки у випадку його продажу Іпотекодержателем.

Сторони, підписавши іпотечний договір, обумовили всі умови, у тому числі вирішили питання позасудового врегулювання спору, зокрема, передбачили право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу іпотеко держателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у погрядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

Способи захисту цивільного права чи інтересу можуть бути судові (стаття 16 ЦК України) та позасудові (статті 17-19 ЦК України).

Відповідно до статтей 12 і 33 Закону України «Про іпотеку» одним із способів захисту прав та інтересів іпотеко держателя є звернення стягнення на предмет іпотеки.

Закон України «Про іпотеку» визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки (ч. 3 ст. 33 цього Закону): судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду), позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса), або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя).

Способами задоволення вимог іпотеко держателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, є (ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку»:

1)передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

2)право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Способами задоволення вимог іпотеко держателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (ст. 39 Закону України «Про іпотеку»; 2) продаж предмета іпотеки іпотеко держателем будь-якій особі-покупцеві (ст. 38 цього Закону).

Звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону України «Про іпотеку», можливе лише за умови, що сторони договору іпотеки не передбачили цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, яке прирівнюється до такого договору за юридичними наслідками. Якщо ж сторони договору іпотеки передбачили такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону, є неналежним способом захисту незалежно від того, чи просить позивач встановити у рішенні суду право продати предмет іпотеки від імені іпотеко держателя, чи від імені іпотекодавця..

Такі правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справах № 310/11024/15-ц провадження № 14-112цс19 та від 12 червня 2019 року у справі № 205/578/14 (провадження № 14-48цс19).

Таким чином, звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотеко держателя від свого імені продати предмет іпотеки будь якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону України «Про іпотеку», є способом позасудового врегулювання, а такі вимоги, заявлені позивачем у судовому порядку, є неналежним способом захисту.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки, така вимога позивача є способом позасудового врегулювання, а вимоги, заявлені позивачем у судовому порядку, є неналежним способом захисту, а тому з урахуванням ч. 4 ст. 367 ЦПК України, оскаржуване судове рішення в частині вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки ухвалене внаслідок неправильного застосування норм матеріального права підлягає скасуванню у відповідності до ч. 2 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового рішення, яким у позові ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» слід відмовити із вищезазначених підстав.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин і судова колегія їх до уваги не приймає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» задовольнити частково.

Заочне рішення Великоберезнянського районного суду від 01 жовтня 2019 року скасувати.

У позові ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 жовтня 2021 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой