Справа № 315/1682/20
Номер провадження № 2/315/66/21
08 лютого 2021 року м. Гуляйполе
Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:
головуючої судді Романько О.О.
за участю секретаря Денисенко Є.І.,
представника позивача адвоката Яковенка О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Тетяна Миколаївна, про зняття арешту з нерухомого майна, -
19.11.2020 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Тетяна Миколаївна, про зняття арешту з нерухомого майна.
23.11.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовче судове засідання.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 21.09.2011 року старшим державним виконавцем Узун О.І. відділу державної виконавчої служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-4049, виданого 06.12.2010 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська винесена Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №15107677. 28.04.2012 року за №12451356 реєстратором Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта внесені відомості: - підстава обтяження: Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.09.2011 року ; - об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; суб`єкт обтяження: відділ державної виконавчої служби Гуляйпільського районного управління юстиції; - власник: ОСОБА_2 ; - обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області.
Як слідує далі з позову, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. ОСОБА_2 є сином позивачки, та після його смерті відкрилася спадщина на все його майно. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі після смерті ОСОБА_2 була заведена спадкова справа №59085176 у приватного нотаріуса Демченко Т.М. за заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 . Однак, позивач, як спадкоємець, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті сина, оскільки арешт нерухомого майна та заборона на його відчуження на ОСОБА_2 містяться у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що порушує права та законні інтереси позивача, унеможливлює переоформлення, користування та розпоряджання спадковим майном.
Як зазначає в позові позивач, відповідно до листа Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 28.09.2020 року була отримана наступна інформація, а саме те, що в провадженні судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_3 перебувала цивільна справа № 2- 4049/10 р. за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до Філії ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Ухвалою судді Ізотова В.М. від 28.10.2010 року накладено арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. ОСОБА_2 не є стороною у даній справі, відповідно арешту на майно, яке належить саме ОСОБА_2 , при розгляді справи № 2-4049/10 р. судом не накладено.
Прохала зняти арешт та заборону відчуження з усього майна, що належить боржнику ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження старшим державним виконавцем Узун О.І. відділу державної виконавчої служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, від 21.09.2011 року у виконавчому провадженні №15107677 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-4049, виданого 06.12.2010 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, та внесеного до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження: 12451356, який зареєстровано 28.04.2012 року реєстратором Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.
В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв, клопотань не надала.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити.
В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв, клопотань не надали.
В судове засідання третя особа не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв, клопотань не надала.
Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Новоселівка Оріхівського району Запорізької області народилася позивач у справі ОСОБА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 01.02.1996 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області Позивач зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.7-8).
Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, № 230271986 сформованого 29.10.2020 року, наявна інформація про обтяження у вигляді арешту нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 12451356, зареєстровано 28.04.2012 року Запорізькою філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 15107677, виданої 21.09.2011 року старшим державним виконавцем Узун О.І. ВДВС Гуляйпільського РУЮ, згідно виконавчого листа № 2-4049 виданого 06.12.2010 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська. Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно. Власник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 . А також обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12451498, зареєстровано 28.04.2012 року Запорізькою філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 15107677 від 26.04.2012 року виданої старшим державним виконавцем Узун О.І. ВДВС Гуляйпільського РУЮ, згідно виконавчого листа № 2-1303/08 виданого 12.08.2009 року Жовтневим судом, Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно. Власник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 (а.с. 10).
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 14.04.1983 року Гуляйпільським ЗАГС Запорізької області, ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Гуляйполе Запорізької області, УРСР, народився ОСОБА_2 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , актовий запис № 100 (а.с. 11).
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 17.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис 339 (а.с. 12).
Згідно копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44134268 виданого 10.06.2016 року приватним нотаріусом Демченко Т.М., зареєстровано спадкову справу номер у спадковому реєстрі 59085176, номер у нотаріуса 58/2016, 10.06.2016 року заведено спадкову справу, спадкодавець: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).
28.09.2020 року за № 7/896/2020-вих. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за результатами розгляду заяви від 15.09.2020 року повідомлено ОСОБА_1 про те, що в провадженні судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_3 перебувала цивільна справа № 2-4049/10 р. за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до Філії ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Ухвалою судді Ізотова В.М. від 28.10.2010 року накладено арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. ОСОБА_2 не є стороною у даній справі, відповідно арешту на майно, яке належить саме ОСОБА_2 , при розгляді справи № 2-4049/10 р. судом не накладено. Згідно ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Тобто видати дублікат виконавчого листа ОСОБА_1 не є можливим (а.с. 16).
03.12.2020 року за вх. № 6619/20 Гуляйпільським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надано копію Акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 11.01.2016 року, серед яких зазначено і виконавче провадження заведене за виконавчим листом № 2-4049/10 виданим 06.12.2010 року Заводським райсудом м. Дніпродзержинська (а.с. 23, 24).
Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного.
Як передбачає ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.2 п.3 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, що порушує право.
Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном.
Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Право власності згідно із ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.
Стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає підстави зняття арешту з майна.
Так відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Так відповідно до ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.
Відповідно до ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором.
Судом не встановлено підстав для зняття арешту державним виконавцем в порядку, передбаченому ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».
Стаття 60 Закону України «Про виконавче провадження» є спеціальною нормою, в якій закріплено порядок вирішення спорів, що виникають між органом державної виконавчої служби та особою, яка не є боржником у виконавчому провадженні, з приводу накладення арешту на майно особи. У разі виникнення зазначеної спірної ситуації належним способом захисту прав особи є звернення до суду не сторони виконавчого провадження, а іншої особи, яка є власником, чи претендує на таке майно з позовом про зняття з майна арешту. Отже, вимоги позивача, що ґрунтуються на праві його власності на арещтоване майно, повинні розглядатися в порядку цивільного судочинства за правилами, встановленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.
Згідно з п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам надано роз`яснення про те, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.2 постанови від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). У п.5 судам надано роз`яснення про те, що у разі, якщо опис та арещт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України 2004 року. Інщі особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбаченост.60 Закону «Про виконавче провадження».
Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13, що аналогічна п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.
У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Прийнявши в установленому законом порядку спадщину, позивач з часу її відкриття набув право володіння та користування нею і, відповідно, право на захист цих прав, в тому числі і в порядку ст.388 ЦК України. Позивач набула право на звернення до суду за захистом свого інтересу, пов`язаного з переходом права власності на спірне майно. Відсутність у неї процесуального статусу сторони у виконавчому провадженні не надає їй право вирішити це питання в іншому процесуальному порядку.
А тому, з огляду на зазначене, суд вважає, що позивач обґрунтовано звернулася за захистом своїх прав у зв`язку з тим, що вона є спадкоємцем після померлого сина, проте арешт, який накладений на 1/2 частку квартири, що увійшла до складу спадщини, порушує її право власності на це нерухоме майно.
Так як суд доходить висновку, що право позивача на користування та розпорядження майном порушується наявністю постанови державного виконавця про арешт майна, а спосіб захисту передбачений законом, а саме ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», то вважає за можливе задовольнити позов та зняти арешт з нерухомого майна.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 76, 77, 81, 141, 223, 247, 258-259, 265, 268, 280-281, 352, 354-355 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Тетяна Миколаївна, про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.
Зняти арешт та заборону відчуження з усього майна, шо належить боржнику ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладений відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження старшим державним виконавцем Узун О.І. відділу державної виконавчої служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, від 21.09.2011 року у виконавчому провадженні № 15107677 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-4049, виданого 06.12.2010 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська, та внесеного до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження: 12451356, який зареєстровано 28.04.2012 року реєстратором Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.
Рішення повністю складене 12.02.2021 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Загальний порядок передбачає, що апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Гуляйпільський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: підпис О. О. Романько

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення не набрало законної сили.

Суддя: О.О. Романько

12.02.2021 р.