ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/393/21 Номер провадження 22-ц/814/951/21Головуючий у 1-й інстанції Чистик І.О. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Одринської Т.В.

суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 24 лютого 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в розмірі 67 500 грн.

Одночасно з позовною заявою подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме майно відповідача за адресою: АДРЕСА_1 та в АДРЕСА_2 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтава від 24 лютого 2021 року заяву було повернуто заявнику.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення яким позов забезпечити.

ОСОБА_1 вказує, що ним до позовної заяви було надано всі необхідні докази для забезпечення позову. У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано те, що його права були порушені доданих до позовної заяви доказів достатньо для застосування заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до фактичного обгрунтування підстав забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду щодо повернення заяви заявникові розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що її подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, зокрема, не зазначено пропозицій щодо зустрічного забезпечення, окрім того заявником не сплачено судовий збір за подання такої заяви у встановленому законом розмірі.

Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення позову встановлені у ст. 151 ЦПК України.

Так, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

До заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому Законом порядку та розмірі (ч. 6 ст 151 ЦПК України).

Матеріали справи свідчать про те, що пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення заява ОСОБА_1 не містить, як і доводів про відсутність необхідності вжиття таких заходів. Окрім того, заявником не сплачено судовий збір.

Частиною 9 ст. 153 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Посилання скаржника на те, що судом було відмовлено йому у забезпеченні позову без урахування всіх доводів заяви щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, є безпідставними, оскільки судом першої інстанції було постановлено ухвалу про повернення заяви, а не про відмову у її задоволенні.

Питання наявності чи відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову суд вирішує під час розгляду відповідної заяви чи, поданої з дотриманням вимог, встановлених ст. 151 ЦПК України.

Заявник не позбавлений права звернутись до суду з вимогами про вжиття заходів забезпечення позову у визначеному процесуальним законом порядку на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, судом першої інстанції було правильно застосовано норми процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 24 лютого 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 20.05.2021

Головуючий суддя Т.В. Одринська

Судді В.П. Пікуль

О.О. Панченко