Справа № 161/1288/21 Головуючий у 1 інстанції: Кихтюк Р. М.
Провадження № 22-ц/802/1247/21 Категорія: 60 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретаря Галицької І. П.,

з участю

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 поданої від його імені адвокатом Бондаренком Віктором Геннадійовичем на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 липня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно.

Вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 0,0053 га в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для обслуговування торгового закладу з влаштуванням літнього кафе; земельна ділянка площею 0,0057 га в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для обслуговування торгового закладу; житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказує, що на випадок своєї смерті ОСОБА_7 залишив заповіт, яким все належне йому майно заповів їй.

Зазначає, що з метою прийняття спадщини вона звернулася до Першої Луцької державної нотаріальної контори і на час подання нею заяви відповідні заяви подали непрацездатна вдова померлого ОСОБА_8 , непрацездатний син ОСОБА_9 , який є особою з інвалідністю ІІ групи, а також син ОСОБА_2 .

В подальшому, ОСОБА_8 , не оформивши права власності на спадкове майно, у вересні 2017 року померла і на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким все своє належне майно заповіла своєму сину ОСОБА_2 ..

Вважає, що її частка майна за заповітом, враховуючи обов`язкові частки спадкоємців за законом, має становити 4/12 від спадкового майна, а саме: вона має успадкувати 4/12 частки житлового будинку, 4/12 частки земельної ділянки площею 57 м.кв. та 17/24 частки земельної ділянки площею 53 кв.м., оскільки половину вказаної ділянки ухвалою апеляційного суду Волинської області від 13.07.2009 року визнано за нею.

Просить позов задовольнити. Крім того, просить стягнути з відповідачів понесені нею судові витрати.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 квітня 2021 року до участі в справі залучені правонаступники померлого відповідача ОСОБА_9 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Рішенням Луцького міськрйонного суду Волинської області від 13 липня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- 17/24 частин земельної ділянки площею 0,0053 га в АДРЕСА_1 , відповідно до державного акту на право власності на землю серії ВЛ №006083, виданого 01.03.2002 року з цільовим призначенням - для обслуговування торгового закладу з влаштуванням літнього кафе;

- 4/12 частин земельної ділянки площею 0,0057 га в АДРЕСА_1 , відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №043099, виданого 27.04.2004 року з цільовим призначенням - для обслуговування торгового закладу;

- 4/12 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 з кожного по 1666 (одній тисячі шістсот шістдесят шість) гр. 67 коп. понесених витрат за надання правничої допомоги та по 604 (шістсот чотири) грн. сплаченого судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині стягнення витрат на правничу допомогу, представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Бондаренко В. Г. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що погоджується із рішенням суду в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на нерухоме майно, проте категоричного не погоджується із рішенням в частині стягнення з відповідачів витрат за надання правничої допомоги та судового збору, у зв`язку із штучним характером позову, частковим задоволенням позову, відсутністю спірних правовідносин, готовністю сторони відповідача, а також можливістю сторони позивача вирішити питання без звернення до суду, судові витрати повинні покладатись саме на позивача, просить рішення в частині стягнення судових витрат та витрат на правничу допомогу скасувати, в цій частині відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_4 вказує, що суд дійшов висновку щодо витрат на правничу допомогу, рішенням витрати стягнуто пропорційно до задоволених вимог та з врахуванням кількості і тривалості судових засідань в розмірі 5000 грн, розмір яких є обґрунтованим та співмірним із предметом спору, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині без змін.

Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог не оскаржується, а тому апеляційним судом, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, не переглядається.

Задовольняючи частково вимогу про стягнення понесених витрат за надання правничої допомоги та сплаченого судового збору, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 з кожного по 1666 (одній тисячі шістсот шістдесят шість) гр. 67 коп. понесених витрат за надання правничої допомоги та по 604 (шістсот чотири) грн. сплаченого судового збору, оскільки понесені витрати підтверджені належними і допустимими доказами та відповідають критеріям розумності, співмірності та ґрунтуються на вимогах закону.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Факт понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем підтверджено належними доказами, а саме: договором про надання правової допомоги від 15.01.2021 року (а.с. 101), актом прийому наданих послуг з професійної правової допомоги у цивільній справі від 15 червня 2021 року (а.с. 102), квитанціями до прибуткового касового ордера № 15/01/21 від 15.01.2021 року, № 15/06/21 від 15.06.2021 року (а.с. 103, 104).

Враховуючи вищевикладене, оцінивши складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, значення справи для сторони, колегія суддів, з урахуванням критеріїв співмірності необхідних і достатніх витрат, дійшла висновку про обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині.

Щодо вимог про судовий збір апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно із ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір є складовою судових витрат.

За загальними правилами цивільного судочинства (статті 133, 141, 356, 392 ЦПК України) судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скарги.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в рівних частинах понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що позов носить штучний характер, не підтверджується належними доказами, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що спір відсутній, навпаки, в матеріалах справи міститься відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій щодо оформлення спадкових прав позивача ОСОБА_4 , при цьому відповідачі під час розгляду справи судом першої інстанції не визнавали позовних вимог.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення в частині стягнення судових витрат без змін.

В даному судовому засіданні представник позивача, подавши документи на підтвердження понесених позивачкою витрат на надання правничої допомоги у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, просив стягнути ці витрати з відповідача, який подав апеляційну скаргу. Враховуючи належність та допустимість наданих доказів, колегія суддів вважає за необхідне стягнути понесені витрати з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 поданої від його імені адвокатом Бондаренком Віктором Геннадійовичем залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 липня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 3000 (три тисячі) гривень витрат за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 листопада 2021 року.

Головуючий

Судді :