ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7323/21 Справа № 201/4230/18 Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді - Деркач Н.М.,

суддів: Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,

за участю секретаря - Усик А.Д.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2018 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с. 1-37).

В обґрунтування своїх позовних вимог Банк посилавсь на те, що відповідач звернувся до установи з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, підписав заяву № б/н від 15 грудня 2012 року (а.с 6).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, тоді як, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору.

Так, заборгованість відповідача перед позивачем, станом на 31 березня 2018 року становить 57 595,35 грн., з яких: 1542,62 грн заборгованість за кредитом, 48 994,04 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 3839,86 грн заборгованість за пенею та комісією; 500, 00 грн штраф (фіксована частина), 2718,83 грн штраф (процентна складова) (а.с5).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 червня 2018 року вимоги АТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено у повному обсязі. Стягнено з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором станом на 31 березня 2018 року у розмірі 57 595,35 грн., з яких: 1542,62 грн заборгованість за кредитом, 48 994,04 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 3839,86 грн заборгованість за пенею та комісією; 500, 00 грн штраф (фіксована частина), 2718,83 грн штраф (процентна складова), а також судовий збір у розмірі 1762 грн (а.с.55-57)

Не погодившись з таким рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове, яким позовну заяву АТ КБ ПриватБанк про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення. Стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати по справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи, порушено норми процесуального та неправильно застосовано норми матеріального права, не доведені обставини, що мають значення для справи, які судом першої інстанції визнано як встановлені.

На думку відповідача, суд першої інстанції не встановив дійсних прав та обов`язків сторін, які випливають з кредитного договору зробив помилковий висновок про наявність підстав для стягнення з відповідача зазначеної суми заборгованості за кредитним договором б/н від 05.12.2012 року у загальному розмірі 57 595,35 грн (а.с.110-117)

Позивач АТ КБ ПриватБанк не скористався своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено, що надана Банком Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 05.12.2012 року містить інформацію про бажаний кредитний ліміт у розмірі 3000, 00 грн та оформлення платіжної карти КРЕДИТКА Універсальна. Однак, у надані Заяві не зазначена процентна ставка, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її розміру (а.с 6).

У позовній заяві про стягнення заборгованості, поданої до суду першої інстанції зазначається, що позивач отримав кредит у розмірі 2000, 00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти (а.с 1).

Однак матеріали позовної заяви не містять доказів з відомостями про тип карти, її реквізити, строк дії тощо.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги у частині недоведеності обставин користування наданими коштами.

У матеріалах справи відсутні належні докази заборгованості позичальника за тілом кредиту відповідно до кредитного договору № б/н від 05.12.2012 року у сумі 1542,62 грн, окрім зазначених фактів у позовній заяві та розрахунку заборгованості.

Банком не надано жодних доказів у вигляді первинних документів бухгалтерського обліку, що підтверджують господарську операцію з надання грошових коштів у сумі 2000, 00 грн, отримання відповідачем вказаної суми та факти розпорядження ними.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, що оформленні належним чином. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Позивачем АТ КБ ПриватБанк надано лише розрахунок заборгованості за договором № б/н від 05.12.2012 року (а.с. 4-5), який не є первинним документом, який підтверджує наявність заборгованості та її розмір.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку про відсутність обґрунтування позовних вимог позивача у цій частині.

Відповідні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30.08.2018 року (справа № 161/1689/15-ц).

Крім того, надані АТ КБ ПриватБанк Умови і правила надання банківських послуг, Правила користування платіжними картами з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені. У даному випадку підписаною є лише заява позичальника, тому лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих умов та його приєднання до запропонованого договору.

Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року (справа № 342/180/17), постанові ВС від 20.11.2019 р (справа № 207/3006/18), постанові ВС від 19.02.2020 року (справа №202/8728/14-ц), постанові ВС від 09.05.2021 року (справа № 357/4940/17-ц).

Погоджується колегія суддів і з доводами апеляційної скарги відповідача у частині відсутності підстав стягнення за кредитним договором пені, комісії, штрафів тощо.

Так, відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до положень ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У даному випадку матеріали справи не містять підтвердеження обов`язку сплати штрафу та пені позичальником.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог у частині стягнення з позичальника заборгованості за пенею, комісією та штрафами.

Погоджується колегія суддів і з доводами апеляційної скарги щодо відсутності підстав стягнення суми заборгованості за процентами по кредитному договору виходячи з наступного.

Як видно з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 05.12.2012 року банком була змінена сума відсотків ставки за кредитом шляхом збільшення: 01.09.2014 року до 34,80% та з 01.04.2015 року до 43,20% (а.с 4-5).

У той же час, Банк не мав права в односторонньому порядку змінювати розмір відсотків ставки за кредитом без сповіщення клієнта, оскільки це не відповідає п 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 13, зворотна сторона).

Доказів щодо сповіщення клієнта про зміну відсотків ставки за кредитом Банком не надано, а в анкеті-заяві відсутня інформація про спосіб інформування банком клієнта про зміни умов тарифу та обслуговування рахунків .

Таким чином колегія суддів не вбачає правових підстав для стягнення з боржника заборгованості за процентами.

Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року (№ 342/180/17).

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі ст. 141 ЦПК України з АТ КБ ПриватБанк на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог за розгляд справи у суді першої інстанції та за розгляд справи в апеляційному суді, а всього у сумі 4 405 грн.

Керуючись ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 27.06.2018 року - задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити у повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у суму 4 405 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Н.М. Деркач

Судді: І.Ю. Ткаченко

М.М. Пищида