Справа № 185/7821/21
Провадження № 2/185/3487/21
26 жовтня 2021 року м.Павлоград
Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Перекопський М.М., розглянувши позовну заяву адвоката Лісневської Катерини Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
У вересні 2021 року адвокат Лісневська К.С. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.
У позовній заяві зареєстроване місце проживання відповідача зазначено за адресою: « АДРЕСА_1 », а фактичне - « АДРЕСА_2 ».
Відповідно до ч.1 ст.27 Цивільного процесуального кодексу України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Частиною другою ст. 28 ЦПК України передбачено, що Позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.
Визначаючи територіальну підсудність даної справи Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Павлоград та Павлоградський район Дніпропетровської області, позивач додав до позовної заяви довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 23.06.2016 року № 1216-6061, згідно якої фактичним місцем проживання/перебування відповідача є: " АДРЕСА_2 ".
Проте слід зазначити, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 23.06.2016 року № 1216-6061, не є документом, що підтверджує зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування, знаходження) особи-позивача.
Відповідно до статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 N 1382-IV (зі змінами та доповненнями) у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
- місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік;
- місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини;
- довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи;
- документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист;
- документ, до якого вносяться відомості про місце перебування, - довідка про звернення за захистом в Україні.
З 22 листопада 2014 року набрав чинності Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року N 1706-VII (надалі - Закон N 1706-VII), яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону N 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.
Форма довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджена постановою Кабінету Міністрів України "Про облік внутрішньо переміщених осіб" від 01.10.2014 N 509 (далі - Постанова N 509).
Відповідно до пункту 1 Постанови N 509 довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Згідно з пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України N 207 від 02.03.2016 (в редакції, яка була чинна до 15.08.2017 включно) відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.
Проте, 09.08.2017 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову N 579 "Про внесення зміни до пункту 9 Правил реєстрації місця проживання", якою внесено зміни до пункту 9 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. N 207 "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру", а саме виключено в абзаці першому слова "та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи". Вказана постанова набрала з чинності з 16.08.2017.
Отже, з 16.08.2017 довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, до якого вноситься інформація про зареєстроване місце перебування особи.
На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було зроблено запит в орган реєстрації щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 .
Як вбачається з довідки відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 7333 від 21.10.2021 року, відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.
Згідно довідки Павлоградської міської ради № 7333 від 21.10.2021 відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 , відсутні.
Тобто, дана справа має розглядатися за зареєстрованим місцем проживання відповідача, що є територіальною підсудністю Гірницького районного суду міста Макіївки. Підстав для застосування положень ч.2 ст. 28 ЦПК України, якими передбачено альтернативну підсудність, не виявлено.
Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 № 2710/38-14 територіальну підсудність вищевказаного суду передано Краматорському міському суду Донецької області.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Керуючись ст.ст.27,31,260 ЦПК України, суддя -
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у п`ятнадцятиденний строк безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя М. М. Перекопський