Р І Ш Е Н Н Я№ 127/21500/21

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар - Франківська Н.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 , її представника - адвоката Люлика Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за оплату житлово-комунальних послуг,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за оплату житлово-комунальних послуг, мотивуючи його тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.06.2018 р. (справа №127/11340/18) розірвано. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.03.2019 р. (справа №127/29500/18), яке набрало законної сили 25.04.2019 р., за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано право приватної власності по Ѕ частці квартири, що по АДРЕСА_1 за кожним. Право власності ОСОБА_2 на Ѕ частку цієї квартири зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.05.2019 р. Особовий рахунок № НОМЕР_1 і договори щодо надання послуг на зазначену квартиру оформлені на ОСОБА_1 .

В спірній квартирі відповідач ОСОБА_2 фактично не проживає з 13.01.2019 р., а 20.08.2020 р. вона знята з реєстрації. Позивач з сином зареєстровані та проживають в квартирі по АДРЕСА_1 . Згодом відповідач зареєструвалась в зазначеній квартирі.

Відповідач є співвласником квартири, а тому зобов`язана утримувати майно, що їй належить. З власної ініціативи відповідач ОСОБА_2 в квартирі не проживає, комунальні послуги не оплачує. Будь-яких угод про порядок користування жилим приміщенням сторони не укладали.

Просить стягнути з відповідача 13979,14 грн витрат за оплату житлово-комунальних послуг за період з 25.04.2019 р. до 01.08.2021 р. (а.с. 1-6)

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав за викладених у позовній заяві обставин, просить його задоволити, пояснив, що відповідач ОСОБА_2 мала можливість користуватись житлом, періодично знаходилась в квартирі по АДРЕСА_1 , коли відвідувала сина. Ключів у неї не було, тому що вона відмовилась їх отримати від нього.

Відповідач ОСОБА_2 , її представник - адвокат Люлик Р.І. позов не визнали, пояснили, що у відповідача не було можливості користуватись квартирою по АДРЕСА_1 , співвласником якої вона є, оскільки позивач ОСОБА_1 чинив їй перешкоди у користуванні. У відповідача ОСОБА_2 не було ключів від вхідних дверей квартири. Тобто, доступу до квартири ОСОБА_2 не мала. Лише рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.05.2021 р. (справа №127/27678/20), яке набрало законної сили 15.06.2021 р., усунуто ОСОБА_2 перешкоди у користуванні квартирою, вселено її в квартиру і встановлено порядок користування житлом. В спірну квартиру відповідач потрапила лише 15.07.2021 р., що підтверджується актом державного виконавця. З того часу ОСОБА_2 має можливість користуватись житлом. Крім того, докази, а саме квитанції про оплату житлово-комунальних послуг, є неналежними, оскільки в них відсутні показники лічильників і періоди, за які здійснюється оплата. Можливо, у позивача був борг з оплати комунальних послуг ще за період до 2019 р. Позивачем не доведено того, що ним особисто сплачені кошти, позивач ОСОБА_1 здавав квартиру по АДРЕСА_1 в оренду іншим особам. Просять відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.03.2019 р. (справа №127/29500/18) визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право приватної власності по Ѕ частці квартири по АДРЕСА_1 , загальною площею 48,2 кв. м, за кожним. (а.с. 9-10)

Згідно довідок МКП «УК «Замостя» №2180 від 03.09.2020 р., №3158 від 13.08.2021 р. в квартирі по АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: ОСОБА_3 , 2011 р.н., позивач ОСОБА_1 , 1982 р.н., з 29.07.2020 р., та відповідач ОСОБА_2 , 1982 р.н., з 16.11.2011, яка 20.08.2020 р. знялась з реєстрації, а 07.07.2021 р. зареєструвалась в квартирі. (а.с. 64, 12)

Згідно акту №215 від 03.08.2020 р., складеного комісією в складі майстра ОСОБА_4 , за підписом сусідів, відповідач ОСОБА_2 в квартирі по АДРЕСА_1 зареєстрована, але на момент обстеження тимчасово не перебуває за зазначеною адресою. (а.с. 13)

На а.с. 14 - копія технічного паспорту квартири по АДРЕСА_1 , згідно якої квартира є двокімнатною, загальною площею 48,2 кв. м.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.05.2021 р. (справа №127/27678/20) усунуто ОСОБА_2 перешкоди в користуванні житлом та вселено її в квартиру по АДРЕСА_1 . Встановлено порядок користування квартирою, виділено в користування ОСОБА_2 кімнату, площею 13,2 кв. м, ОСОБА_1 - кімнату, площею 12,5 кв. м, кухню, вбиральню, коридор, лоджию залишено в спільному користуванні ОСОБА_2 і ОСОБА_1 . Рішення набрало законної сили 15.06.2021 р. (а.с. 61-62)

В рішенні судом було встановлено, що після фактичного припинення сімейних стосунків та розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникали конфлікти, в зв`язку з чим ОСОБА_2 з дитиною залишили квартиру по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав, що замінив замок на вхідних дверях, ключів у ОСОБА_2 не було. Встановлено те, що ОСОБА_1 чинив перешкоди ОСОБА_2 в користуванні квартирою. (а.с. 61-62)

Згідно акту державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Варгас С.О. від 15.07.2021 р. ОСОБА_2 15.07.2021 р. вселено в квартиру по АДРЕСА_1 на підставі виконавчого листа №127/27678/20, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 17.06.2021 р. (а.с. 63)

З відомості по особовому рахунку № НОМЕР_2 на квартиру по АДРЕСА_1 , який відкрито на позивача ОСОБА_1 , вбачається, що з червня 2019 р. по червень 2021 р. комунальні послуги надавались на 2 особи, що проживають в квартирі, а з липня до серпня 2021 р. - вже на 3 особи.

Тобто, до вселення відповідача комунальні послуги надавались двом особам позивачу і сину сторін (про те, що син проживав з позивачем пояснив позивач) і нарахування здійснювались на дві особи.

Оскільки позивач примусово вселена в квартиру 15.07.2021 р., саме з цього періоду вона зобов"язана разом з іншим співвласником житла оплачувати житлово-комунальні послуги, що надаються на квартиру.

Згідно відомості по особовому рахунку № НОМЕР_2 та копії квитанції №9241-5406-7107-7851 від 12.08.2021 р. в липні 2021 р. за житлово-комунальні послуги, що надавались по АДРЕСА_1 , нараховано за послуги і сплачено позивачем 324,34 грн, а саме: за утримання будинку - 187,50 грн, за водовідведення - 35,38 грн, за розподіл газу - 26,11 грн, за вивезення ПВ - 75,35 грн. Ці витрати і підлягають розподілу між власниками квартири, оскільки саме з 15.07.2021 р. ОСОБА_2 була вселена в спірну квартиру і зобов`язана нести витрати з утримання нерухомого майна. За період з 15.07.2021 р. до 01.08.2021 р. сума 1/4 частини (відповідач вселена з 15.07.2021 р., тобто, з середини місяця, тому витрати несе в 1/2 частці від 1/2 нарахувань) зазначених витрат з оплати житлово-комунальних послуг становить 81,09 грн. (а.с. 37, 32)

Щодо відшкодування витрат за оплату інших житлово-комунальних послуг, що надавались по АДРЕСА_1 за період з 15.07.2021 р. до 01.08.2021 р., то з квитанцій вбачається, що позивач сплачував інші суми, ніж нараховано за липень 2021 р., то ж не доведено, що платежі позивачем здійснено саме за липень 2021 р. а не за попередні періоди, коли відповідач не мала можливості користуватись квартирою.

На а.с. 15-31- копії квитанцій про оплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 за період: серпень-вересень 2019 р., листопад-грудень 2019 р., березень-травень 2020 р., серпень 2020 р., жовтень - листопад 2020 р., січень-лютий 2021 р., квітень-червень 2021 р. У ці періоди відповідач ОСОБА_2 не мала доступу до квартири, їй чинились перешкоди у користуванні майном з боку позивача, тому споживачем житлово-комунальних послуг, що надавались по АДРЕСА_1 , відповідач не була, а відповідно, не повинна оплачувати послуги, споживати які не мала можливості.

Згідно ст. 319 ч. 1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном

Згідно ст. 369 ч. 1 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно ст. 7 ч. 2 п. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 р. (справа №751/3840/15-ц) зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до п. 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №45 від 24.01.2006 р., мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. У разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім`ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар).

На підставі викладеного, враховуючи те, що з 2019 р. позивачем ОСОБА_1 чинились перешкоди відповідачу ОСОБА_2 в користуванні квартирою, вона в ній не проживала, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.05.2021 р. (справа №127/27678/20) їй усунуто перешкоди в користуванні квартирою і 15.07.2021 р. примусово вселено до квартири по АДРЕСА_1 , суд вважає, що є підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування витрат за оплату житлово-комунальних послуг, що надавались по АДРЕСА_1 , за період з 15.07.2021 р. до 01.08.2021 р. в розмірі 81,09 грн. В решті позову необхідно відмовити.

На а.с. 39, 57 - копія договору про надання правничої допомоги від 27.07.2021 р. та квитанція до прибуткового касового ордера №54 від 30.07.2021 р., згідно яких позивачем укладено договір з адвокатом Сидорчук Н.М. про надання правової допомоги і сплачено позивачем 4000,00 грн за послуги адвоката.

Відповідно до ст.ст. 141, 137 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 05,27 грн судового збору і 23,20 грн витрат на правничу допомогу (пропорційно розміру задоволених вимог).

Керуючись ст.ст. 319, 360, 369 ЦК України,

Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,

Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №45 від 24.01.2006 р.,

ст.ст. 13, 81, 89, 137, 141, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат за оплату житлово-комунальних послуг, що надавались по АДРЕСА_1 , за період з 15.07.2021 р. до 01.08.2021 р. в розмірі 81 (вісімдесят одна) грн 09 к., а також 05,27 грн судового збору і 23,20 грн витрат на правничу допомогу.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Вінницького апеляційного суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Повне рішення виготовлено 01.11.2021 р.

Суддя О.О.Венгрин