Дата документу 02.11.2021
Справа № 501/350/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Тимко М.Л.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області) про визнання договорів дійсними та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про визнання договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки дійсними, та визнання за нею права власності на ці об`єкти. ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 13 квітня 2019 року серія НОМЕР_1 (а.с.73).

Ухвалою від 17.12.2019 року по справі було залучено правонаступника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 уточнив позовні вимоги, та просив суд не тільки визнати договори купівлі-продажу дійсними, а й визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 04 вересня 2020 року, серія НОМЕР_2 (а.с.134).

Згідно наданої до суду копії спадкової справи № 04/2021, розпочатої 10 лютого 2021 року приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Невестюком А.М., ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті свого брата ОСОБА_4 (а.с.174-190). Інших спадкоємців не має.

Ухвалою від 02 листопада 2021 року по справі було залучено до участі у справі ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить (а.с.154-155):

- визнати договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 , який складається з: одного кам`яного житлового будинку під літ.«А» загальною площею 87,2 кв.м., жилою площею 47,3 кв.м., коридору 6,1 кв.м., санвузла 7,4 кв.м., котельні 26,4 кв.м. та дворових споруд №1-2, укладений між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) дійсним;

- визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки розміром 0,024 га, кадастровий номер :06:003:0031, розташованої по АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) дійсним;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, який складається з: одного кам`яного житлового будинку під літ. «А» загальною площею 87,2 кв.м., житловою площею 47,3 кв.м., коридору 6,1 кв.м., санвузла 7,4 кв.м., котельні 26,4 кв.м. та дворових споруд №1-2, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку розміром 0,024 га, кадастровий номер: :06:003:0031, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що дружина його померлого брата, ОСОБА_3 , придбала в простій письмовій формі у відповідача земельну ділянку розміром 0,024 га, та розташований на ній житловий будинок з господарськими спорудами, який складається з: одного кам`яного житлового будинку під літ.«А», загальною площею 87,2 кв.м., жилою площею 47,3 кв.м., коридору 6,1 кв.м., санвузла 7,4 кв.м., котельні 26,4 кв.м., та дворових споруд №1-2.

Належним чином оформити договори купівлі-продажу вона не змогла, так як відповідач її завіряла, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі продажу будуть оформлені після офіційного розділення земельної ділянки на дві окремі, присвоєння нової адреси, та оформлення Державного Акту про право власності на земельну ділянку. В подальшому відповідач отримала Державний Акт про право власності на земельну ділянку розміром 0,024 га за кадастровим номером :06:003:0031 від 16.06.2009 року, адреса залишилася колишньою. Оформити належним чином, та посвідчити нотаріально договір купівлі-продажу вони не змогли, так як з`ясувалося, що відповідач у 2007 році придбала іншу земельну ділянку у кредит. Свої кредитні зобов`язання вона не виконувала належним чином, і у 2009 році на виконання рішення Київського районного суду м.Одеси від 29.05.2009 року по цивільній справі №2/2676/2009 Другим Київським відділом виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було накладені арешти на все нерухоме майно відповідача. ОСОБА_3 неодноразово зверталася до відповідача, але та відмовлялася переоформити будинок та земельну ділянку належним чином.

Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , єдиним спадкоємцем був його брат ОСОБА_4 . Однак, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , і так як він є єдиним спадкоємцем, позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою, адже він не може в повній мірі скористуватись своїми майновими правами.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, та в заяві представник зазначила що відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення (а.с.55-56), розгляд справи просив провести без його участі в яких про розгляд справи за їх відсутністю.

Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.

За змістом ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього Кодексу.

Так, ч.4 статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами, відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

Отже, у зв`язку з тим, що відповідач по справі визнав позов в повному обсязі, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.15 та ст.16 ЦК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Абзац 12 ч.2 ст.16 ЦК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачав, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, який встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що згідно реєстраційного посвідчення бюро технічної інвентаризації м.Іллічівськ від 10.11.2003 року, ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 22.08.2003 року, записано в реєстрову книгу за № В1, за реєстровим № 84, сторінка № 102 (а.с.14).

А згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №118081 від 16. 06.2009 року, відповідачу належить земельна ділянка розміром 0,024 га, кадастровий номер :06:003:0031.

Судом також встановлено, що 22.09.2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 у простій письмовій формі(а.с.9), та була надана розписка від 01.11.2006 року, у якій зазначено, що оформлення договору купівлі-продажу буде здійснено після оформлення Державного акту на земельну ділянку (а.с.10).

Як вбачається з матеріалів справи дана обставина підтверджується й заявою відповідача, засвідченою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І.І., зареєстрованої у реєстрі за № 11138, від 07 листопада 2017 року, у якій зазначено, що ОСОБА_2 , підтвердила факт продажу за угодою від 22.09.2009 року будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки розміром 0,024 га за кадастровім номером :06:003:0031, розташовані за адресою, АДРЕСА_1 . Також цією заявою відповідач підтвердила факт отримання грошових коштів за об`єкти нерухомості у повному обсязі (а.с.21).

Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

За ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання, як свідчить ст.525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст угоди не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; угода повинна бути укладена у формі, встановленій законом, волевиявлення учасника угоди має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, угода повинна бути спрямована на реальне настання правових наслідків, обумовлених нею.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч.1 та 2 ст.640 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦУ України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема із правочинів.

Стаття 334 ЦК України передбачає, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з заяви відповідача, засвідченою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І.І., та зареєстрованої у реєстрі за № 11138, від 07 листопада 2017 року документи на будинок та земельну ділянку, ключі були передані ОСОБА_3 .

Крім того, згідно з Домової книги (а.с.15-17) ОСОБА_3 була зареєстрована у спірному будинку з 08.07.2007 року. Тобто стала фактичним власником будинку АДРЕСА_1 , та користувалася будинком і земельною ділянкою на момент своєї смерті.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно по договору, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Свої підтвердження знайшли і твердження позивача, що за життя ОСОБА_3 та відповідач нотаріально договори купівлі-продажу на спірні об`єкти не переоформлювали, так як на майно відповідача Другим Київським відділом виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було накладені арешти на все нерухоме майно, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №82464968 від 15.03.2017 року (а.с.31-33).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, що підтверджується про копією свідоцтва смерть від 13 квітня 2019 року серія НОМЕР_1 (а.с.73).

Згідно з вимогами ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Судом встановлено, що спадкову справу було відкрито Чорноморською міською державною нотаріальною конторою Одеської області за №188/2019, що підтверджується листом-повідомленням від 07.08.2019 року за №1007/02-14 (а.с.102). Єдиним спадкоємцем та правонаступником є її чоловік ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 04 вересня 2020 року, серія НОМЕР_2 (а.с.134).

Згідно наданої до суду копії спадкової справи № 04/2021, розпочатої 10 лютого 2021 року приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Невестюком А.М., ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті свого брата ОСОБА_4 (а.с.186).

Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день проголошення її померлою.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту має місце спадкування за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Померлі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заповітів не залишили.

Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкодавці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 кодексу.

Відповідно до ч.1 та ч.5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що так як ОСОБА_3 фактично була власником будинку та земельної ділянки, тому до позивача, як єдиного спадкоємця переходять усі права та обов`язки що належали ОСОБА_3 , як спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті та смерті його брата ОСОБА_4 .

Згідно ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування.

Відповідно до п. «г» ст.81, ч.1 ст.131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюються, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.1 ч.3 ст.152 ЗК країни.

Згідно з ст.76, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.263-265, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області) про визнання договорів дійсними та визнання права власності, - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 , який складається з: одного кам`яного житлового будинку під літ.«А» загальною площею 87,2 кв.м., жилою площею 47,3 кв.м., коридору 6,1 кв.м., санвузла 7,4 кв.м., котельні 26,4 кв.м. та дворових споруд №1-2, укладений між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) дійсним.

Визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки розміром 0,024 га, кадастровий номер :06:003:0031, розташованої по АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, який складається з: одного кам`яного житлового будинку під літ. «А» загальною площею 87,2 кв.м., житловою площею 47,3 кв.м., коридору 6,1 кв.м., санвузла 7,4 кв.м., котельні 26,4 кв.м. та дворових споруд №1-2, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку розміром 0,024 га, кадастровий номер: :06:003:0031, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя