Номер провадження 2/243/2650/2021
Номер справи 243/9030/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«02» листопада 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Корчма О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Слов`янську Донецької області померла її бабуся - ОСОБА_3 .

Після смерті бабусі залишилася спадщина у вигляді 5/6 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі є вона. Спадкоємці, що мають право на обов`язкову частку у спадщині відсутні.

Для отримання спадщини у встановлений законом шестимісячний строк вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. За її заявою була заведена спадкова справа та зроблений відповідний запис у Спадковому реєстрі.

Проте Постановою від 04 серпня 2021 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право власності на будинок через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на домоволодіння.

Просить суд визнати за нею, ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті її бабусі ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на будинок садибного типу (літера «Ж» згідно технічного паспорта), загальною площею 33,6 м.кв., житловою площею 16,9 м.кв. з господарськими будівлями та спорудами (літня кухня - літера «А», літня кухня літера «В», погріб - літера «Г», сарай - літера «К», вбиральня-літній душ - літера «З», колодязь - 1, огорожа - 2) за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Сильченко О.В., який діє на підставі Ордеру серії АН № 1022137 від 20 серпня 2021 року, до судового засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. 13 вересня 2021 року надали до суду Заяви про розгляд справи без їх участі (а.с.38-39).

Представник відповідача Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, до судового засідання не з`явився (а.с.67).

У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України «У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається:

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається:

1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Представник відповідача Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області, повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Представник відповідача Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області, своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 до Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, підлягають задоволенню повністю з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Указом Президента України «Про утворення військово-цивільної адміністрації» № 210/2021 від 26 травня 2021 року було постановлено утворити Слов`янську міську військово-цивільну адміністрацію Краматорського району Донецької області.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 05 серпня 2021 року було проведено державну реєстрацію юридичної особи Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області та присвоєно ідентифікаційний код юридичної особи 44278614, місцезнаходження юридичної особи: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 2.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 є бабусею ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_2 , виданим 22 квітня 2005 року, виконавчим комітетом Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області (а.с.5).

ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, видане Другою Слов`янською державною нотаріальною конторою 10 травня 1982 року за реєстровим №496 (1/2 частка): дата реєстрації 17 травня 1982 року; номер запису 857 у кн. 1 стор. 295; свідоцтва про право на спадщину, видане Другою Слов`янською державною нотаріальною конторою 10 травня

1982 року за реєстровим №498 (1/6 частка): дата реєстрації 17 травня 1982 року; номер запису 857 у кн. 1 стор. 295: договору дарування, посвідченого Другою Слов`янською державною нотаріальною конторою 11 серпня 1982 року за реєстровим №935 (1/6 частка), дата реєстрації 26 серпня 1982 року, номер запису 857 у кн. за стор. 257, належало 5/6 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (а.с.8-13).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме 5/6 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Згідно з Заповітом від 28 березня 1983 року, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті всю належну їй частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого в АДРЕСА_1 заповідала у власність онучці ОСОБА_2 (а.с.14).

Як вбачається з Довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» від 23 липня 2021 року, станом на 15 червня 2021 року будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 має наступні технічні характеристики:

-житловий будинок літ. «Ж», житлова площа 16,9 кв.м., загальна площа 33,6 кв.м.;

-літня кухня літ. «А»;

- літня кухня літ. «В»;

- погріб літ. «Г»;

- сарай літ. «К»;

- вбиральня-літній душ літ. «З»;

- колодязь 1;

- огорожа 2.

Згідно з приміткою: житловий будинок «Ж» побудований замість старого, який використовується як господарська будівля - літня кухня «А», який належав ОСОБА_4 5/6 часток - на підставі свідоцтва про право власності, видане Другою Слов`янською державною нотаріальною конторою 10 травня 1982 року за реєстровим №496 (1/2 частка): дата реєстрації 17 травня 1982 року; номер запису 857 у кн. 1 стор. 295; свідоцтва про право на спадщину, видане Другою Слов`янською державною нотаріальною конторою 10 травня 1982 року за реєстровим №498 (1/6 частка): дата реєстрації 17 травня 1982 року; номер запису 857 у кн. 1 стор. 295: договору дарування, посвідченого Другою Слов`янською державною нотаріальною конторою 11 серпня 1982 року за реєстровим №935 (1/6 частка), дата реєстрації 26 серпня 1982 року, номер запису 857 у кн. за стор. 257 (а.с.15).

Згідно до п.3.1 Постанови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця».

У встановленому нотаріальному порядку позивач не може оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами

АДРЕСА_1 , оскільки нотаріусу не надано документ, що встановлює право власності на даний житловий будинок на ім`я спадкодавця ОСОБА_4 .

У зв`язку з цим, 04 серпня 2021 року державним нотаріусом Другої слов`янської державної нотаріальної контори Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Грецькою Т.П. було відмовлено ОСОБА_2 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті її бабусі - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Вказане також підтверджене і роз`ясненнями, наданими у п. 1 Узагальненої судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язки спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (а.с.1299 ЦК України).

Захист прав громадян та юридичних осіб на нерухоме майно, здійснюється відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, шляхом визнання прав.

Відповідно до 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до п. 3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно - є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності відповідна територіальна громада.

Умови для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі в позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня

2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» його вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Відповідно до п. 3.3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Так, в судовому засіданні, на підставі зібраних судом доказів, встановлено, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті бабусі ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за Заповітом у передбачений законом шестимісячний строк, однак її право не визнається, що є, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», правовою підставою звернення до суду, відповідно до вимог ст. 392 ЦК України.

Умов для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі у позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» її вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282, 353, 355, 356 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 25, 328, 1216, 1222, 1225, 1268, 1296, 1297 Цивільного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 „ Про судову практику у справах про спадкування, Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», ч. 4 ст. 3, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі

ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на будинок садибного типу (літера «Ж» згідно технічного паспорта), загальною площею 33,6 м.кв., житловою площею 16,9 м.кв. з господарськими будівлями та спорудами (літня кухня - літера «А», літня кухня літера «В», погріб - літера «Г», сарай - літера «К», вбиральня-літній душ - літера «З», колодязь - 1, огорожа - 2) за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне судове рішення складено 02 листопада 2021 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова.