Постанова

Іменем України

19 травня 2021 року

м. Київ

справа № 761/34240/17

провадження № 61-12788св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Держава Україна в особі Державної казначейської служби, Національний банк України, Публічне акціонерне товариство «Банк Форум»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Маринушкін Арсен Григорович, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 березня 2019 року у складі судді Піхур О. В. та постанову Київського апеляційного суду від 13 червня 2019 року у складі колегії суддів: Ящук Т. І., Немировської О. В., Чобіток А. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Держави Україна в особі Державної казначейської служби, Національного банку України, Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») про захист прав споживачів фінансових послуг.

Позовна заява мотивована тим, що вона є вкладником ПАТ «Банк Форум» згідно з договорами банківських вкладів від 04 червня 2013 року № 2635/1119/599371, від 12 липня 2013 року № 2635/1119/613377, від 26 червня 2013 року № 2635/1119/607586, від 24 жовтня 2013 року № 2635/1119/647856, від 04 лютого 2010 року № 2326638, на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 зберігала кошти у загальному розмірі 755 646,95 дол. США та згідно з договором банківського вкладу від 01 квітня 2013 року № 2635/1119/574627 зберігала на рахунку № НОМЕР_1 кошти у розмірі 233 238,19 Євро.

Постановою Правління Національного банку України від 13 березня 2014 року № 135 ПАТ «Банк Форум» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» від 14 березня 2014 року № 14 розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Форум» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 14 березня 2014 року до 13 червня 2014 року.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 13 червня 2014 року № 355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Форум» та згідно з рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 49 з 16 червня 2014 року розпочалась процедура ліквідації ПАТ «Банк Форум» з відчуженням у процесі ліквідації всіх або частини його активів і зобов`язань на користь приймаючого банку. Такий спосіб виведення ПАТ «Банк Форум» був передбачений планом врегулювання, що був затверджений 12 червня 2014 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (протокол засідання виконавчої дирекції Фонду № 122/14).

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачу виплачено 200 000 грн за депозитним договором від 12 липня 2013 року № 2635/1119/613377 (рахунок № НОМЕР_2 ) та договором від 24 жовтня 2013 року № 2635/1119/647856 (рахунок № НОМЕР_4 ). Отже, на час пред`явлення позову позивачем не отримано вклад за договорами банківських вкладів від 04 червня 2013 року № 2635/1119/599371 (рахунок № НОМЕР_1 ), від 26 червня 2013 року № 2635/1119/607586 (рахунок № НОМЕР_3 ), від 04 лютого 2010 року № 2326638 (рахунок № НОМЕР_5 ), від 01 квітня 2013 року № 2635/1119/574627 (рахунок № НОМЕР_1 ), строк дії яких минув, у загальній сумі 753 466,21 дол. США та 233 238,19 Євро.

Позивач вважає, що має право на отримання неповерненої станом на час пред`явлення цього позову суми вкладу в повному обсязі за рахунок відповідачів.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Держави Україна в особі Державної казначейської служби, Національного банку України, ПАТ «Банк Форум» 753 466,21 дол. США, 233 238,19 Євро та судові витрати: витрати на правову допомогу у розмірі 40 500,00 грн, судовий збір у розмірі 8 000,00 грн.

Заявою від 13 грудня 2018 року представник позивача зменшив позовні вимоги до 11 307 237,17 грн, які просив стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Держави України в особі Державної казначейської служби, Національного банку України, ПАТ «Банк Форум», посилаючись на те, що 31 липня 2018 року ПАТ «Банк Форум» здійснило виплату позивачу коштів на суму 1 256 359,69 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 26 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 13 червня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що згідно з постановою Правління Національного банку України від 13 червня 2014 року № 355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16 червня 2014 року № 49 про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.

ОСОБА_1 отримала від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб гарантовану суму відшкодування за вкладами в сумі 200 000,00 грн.

Позивач скористалася своїм правом та звернувся до банку із заявою про включення до реєстру кредиторів. У свою чергу, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку визнано позивача кредитором банку, її вимоги внесені до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, акцептована сума - 12 563 596,86 грн, черговість задоволення вимог - 4, що також підтверджується довідкою ліквідації ПАТ «Банк Форум» від 23 січня 2015 року № 673/11.

Кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на задоволення вимог кредиторів у черговості, визначеній частиною першою статті 52 цього Закону, згідно з якою вимоги вкладників - фізичних осіб, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом як гарантовану суму відшкодування, задовольняються в четверту чергу.

Встановлений нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» спеціальний порядок здійснення ліквідації банку та проведення розрахунків з його кредиторами унеможливлює задоволення вимог кредиторів такого банку поза межами ліквідаційної процедури та визначеної черговості.

Враховуючи запровадження в ПАТ «Банк Форум» тимчасової адміністрації, ліквідації, а також отримання позивачем 200 000,00 грн в межах гарантованої суми відшкодування та включення вимог позивача за договорами банківського вкладу, що перевищує гарантовану суму, до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Форум» (акцептована сума -12 563 596,86 грн, черговість задоволення вимог - 4), ПАТ «Банк Форум», виконуючи свої зобов`язання за договорами банківського вкладу, діяв в межах чинного законодавства України, що, в свою чергу, свідчить про відсутність порушення останнім договірних зобов`язань з позивачем.

Відтак, оскільки з 16 червня 2014 року у ПАТ «Банк Форум» розпочата процедура ліквідації, позивач має право отримати належну йому суму банківського вкладу виключно у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та підзаконними актами до нього.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У липні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Маринушкін А. Г., на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 червня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просив скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити у справі нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки позиції позивача у справі, обмежилися лише формальним тлумаченням загальних норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не звернувши уваги, що позовні вимоги ґрунтувалися на невідповідності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» конституційним принципам; незастосуванні практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо допустимого розумного втручання держави у здійснення права власності на кошти; на неправомірності втручання органу державного управління - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у здійснення позивачем права розпорядження майном, а саме коштами на банківському вкладі у спосіб, визначений статтею 52 Закону.

На переконання заявника, будь-який закон України не може обмежувати право власності особи на отримання всієї суми вкладу або ставити її в залежність від певних умов третіми особами.

Визначення у цьому позові співвідповідачем держави Україна пов`язане з тим, що органами державної влади допущено ухвалення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», норми якого є неконституційними, такими що порушують права власності позивача, не відповідають основним принципам практики ЄСПЛ щодо застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також одним із відповідачів у справі є Національний банк України, як орган державного управління, оскільки саме Національний банк України допустив протиправну бездіяльність щодо невжиття заходів, направлених на захист інтересів вкладників ПАТ «Банк Форум».

Суди попередніх інстанцій не звернули уваги на обставини та докази, які встановлені судовими рішеннями, що набули законної сили, та які не підлягають доказуванню під час розгляду справи, зокрема рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2014 року у справі № 757/16901/14-ц, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2014 року (справа № 826/8107/14), рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 14 березня 2016 року (справа № 761/23089/15-ц), яким встановлена відсутність вини власників істотної участі у доведенні ПАТ «Банк Форум» до неплатоспроможності, а також постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2017 року у справі № 826/3702/16.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

Ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2019 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 червня 2019 року, відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу № 761/34240/17 із суду першої інстанції.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

У відзивах на касаційну скаргу, поданих до суду у серпні 2019 року, представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб адвокат Костюченко І. В. та Національний банк України заперечували проти доводів ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Маринушкін А. Г., а оскаржувані судові рішення вважали законними і обґрунтованими.

У жовтні 2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Маринушкін А. Г. звернувся до суду з клопотанням про передачу справи № 761/34240/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Клопотання мотивовано тим, що неможливість кредиторів банку захистити свої майнові права щодо грошових коштів (вкладів) у випадку виведення банку з ринку становить виключну правову проблему, вирішення якої є необхідним для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Фактичні обставини, встановлені судами

01 квітня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Форум» був укладений договір банківського вкладу № 2635/1119/574627, за умовами якого позивач розмістила на депозитному рахунку № НОМЕР_1 депозитний вклад в іноземній валюті без права поповнення в сумі 216 800,00 Євро на строк з 01 квітня 2013 року до 06 квітня 2014 року зі сплатою 7,5 % річних.

З виписки ПАТ «Банк Форум» за банківським рахунком встановлено, що станом на 31 грудня 2014 року на рахунку обліковуються кошти вкладу в розмірі 216 800,00 Євро та відсотки в розмірі 16 348,19 Євро.

04 червня 2013 року між ОСОБА_1 та банком був укладений договір банківського вкладу № 2635/1119/599371, за умовами якого позивач розмістила на депозитному рахунку № НОМЕР_1 депозитний вклад в іноземній валюті без права поповнення в сумі 509 183,91 дол. США на строк з 04 червня 2013 року до 04 червня 2015 року зі сплатою 10 % річних за період з 04 червня 2013 року до 03 червня 2014 року та 7,5 % річних за період з 04 червня 2016 року до 04 червня 2015 року.

З виписки ПАТ «Банк Форум» за банківським рахунком вбачається, що станом на 31 грудня 2014 року на рахунку обліковуються кошти вкладу в розмірі 509 183,91 дол. США та відсотки у розмірі 51 992,56 дол. США.

26 червня 2013 року між ОСОБА_1 та банком був укладений договір банківського вкладу № 2635/1119/607586, за умовами якого позивач розмістила на депозитному рахунку № НОМЕР_1 депозитний влад в іноземній валюті без права поповнення в сумі 175 289,00 дол. США на строк з 26 червня 2013 року до 26 червня 2015 року зі сплатою 10 % річних за період з 26 червня 2013 року до 25 червня 2014 року та 7,5 % річних за період з 26 червня 2014 року до 25 червня 2015 року.

З виписки ПАТ «Банк Форум» за банківським рахунком вбачається, що станом на 31 грудня 2014 року на рахунку обліковуються кошти вкладу в розмірі 175 289,00 дол. США та відсотки в розмірі 17 000,63 дол. США.

12 липня 2013 року між ОСОБА_1 та банком був укладений договір банківського вкладу № 2635/1119/613377, за умовами якого позивач розмістила на депозитному рахунку № НОМЕР_1 депозитний вклад в іноземній валюті без права поповнення в сумі 10 000,00 дол. США на строк з 12 липня 2013 року до 12 липня 2014 року зі сплатою 9,5 % річних.

З виписки ПАТ «Банк Форум» за банківським рахунком вбачається, що станом на 31 грудня 2014 року на рахунку обліковуються кошти вкладу в розмірі 10 000,0 дол. США та відсотки в розмірі 637,67 дол. США.

23 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та банком був укладений договір банківського рахунку № 2635/1119/647856, за умовами якого позивач розмістила на депозитному рахунку № НОМЕР_1 депозитний вклад в іноземній валюті без права поповнення в сумі 11 650,00 дол. США на строк з 23 жовтня 2013 року до 24 жовтня 2015 року зі сплатою 10 % річних за період з 23 жовтня 2013 року до 23 жовтня 2014 року та 7,25 % річних за період з 24 жовтня 2014 року до 24 жовтня 2015 року.

З виписки ПАТ «Банк Форум» за банківським рахунком вбачається, що станом на 31 грудня 2014 року на рахунку обліковуються кошти вкладу в розмірі 11 650,00 дол. США та відсотки в розмірі 746,88 дол. США.

Після закінчення строку дії вищевказаних договорів суми вкладів та нарахованих відсотків позивачу банком повернуті не були.

Постановою Правління Національного банку України від 13 березня 2014 року № 135 ПАТ «Банк Форум» віднесено до категорії неплатоспроможних. У зв`язку з цим 14 березня 2014 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 14 про початок виведення ПАТ «Банк Форум» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці, з 14 березня до 13 червня 2014 року.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 13 червня 2014 року № 355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16 червня 2014 року № 49 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум» з відчуженням у процесі ліквідації всіх або частини його активів і зобов`язань на користь приймаючого банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» - начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду Соловйову Н. А. строком на 1 рік з 16 червня 2014 року до 16 червня 2015 року включно.

На підставі частини п`ятої статті 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 28 травня 2015 року № 106 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум» на 1 рік до 16 червня 2016 року включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07 червня 2018 року № 1588 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум» на 1 рік до 14 червня 2019 року включно.

Встановлено, що позивачем отримано від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб гарантовану суму відшкодування за вкладами в сумі 200 000 грн.

Згідно з довідкою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» від 23 січня 2015 року, уповноваженою особою Фонду визнано позивача ОСОБА_1 кредитором банку, її вимоги внесені до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, акцептована сума 12 563 596,86 грн, черговість задоволення вимог - 4 (а. с. 17, т. 1,

а. с. 131-132, т. 2).

Відповідно до заяви представника ОСОБА_1 та виписки з її карткового рахунку 31 липня 2018 року ПАТ «Банк Форум» було здійснено зарахування на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» коштів у якості задоволення вимог кредитора 4-ої черги в сумі 1 256 359,69 грн, відповідно акцептовану суму зменшено до 11 307 237,17 грн (а. с. 148-149, т. 2).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній до набрання чинності Законом України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ») передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, колегія суддів вважає, що рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 березня 2019 року та постанова Київського апеляційного суду від 13 червня 2019 року відповідають зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Положеннями статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Частиною першою статті 1074 ЦК України визначено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду.

Тобто випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені у спеціальному законі.

У спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Саме Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно з пунктом 16 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

У частині першій статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Так, відповідно до пунктів 1, 2 частини п`ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 36 указаного Закону обмеження, встановлене пунктом 1 частини п`ятої цієї статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Якщо на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, ніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зазначений правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 20 січня 2015 року в справі № 6-2001цс15, від 13 червня 2016 року в справі № 6-1123цс16, від 12 квітня 2017 року в справі № 6-350цс17 й підтриманий у подальшому Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (провадження

№ 14-623цс18).

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» також визначено процедуру задоволення вимог кредиторів за рахунок майна банку.

Частинами другою, п`ятою, шостою, восьмою статті 49 цього закону передбачено, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів Фонд сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці.

Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, крім задоволення вимог кредиторів за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури, якщо таке задоволення вимог погоджено виконавчою дирекцією Фонду.

Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Суди встановили, що ОСОБА_1 отримала суму відшкодування від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 200 000,00 грн.

Заявою від 13 грудня 2018 року представник позивача зменшив позовні вимоги до 11 307 237,17 грн, посилаючись на те, що 31 липня 2018 року ПАТ «Банк Форум» здійснило виплату позивачу коштів на суму 1 256 359,69 грн.

Після виплати зазначених сум на рахунках ОСОБА_1 у ПАТ «Банк Форум» залишились грошові кошти, розмір яких перевищує суму гарантованого статтею 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за вкладом.

Порядок отримання вкладниками коштів понад гарантовану суму здійснюється у черговості, визначений у статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна неплатоспроможного банку.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 559/1777/15-ц, вимоги вкладників-фізичних осіб, які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, мають задовольнятися у порядку черговості, встановленому статтею 52 Закону, після початку процедури ліквідації банку за рахунок коштів, одержаних у результаті його ліквідації та продажу майна (активів) (пункт 4 частини першої статті 52 Закону). Тобто, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, в якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним щодо інших Законів України у відповідних правовідносинах. Запровадження тимчасової адміністрації у банку унеможливлює стягнення з нього коштів за договором банківського вкладу в інший спосіб, аніж це передбачено Законом.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів (пункт 3 частини першої статті 48 вказаного Закону).

На виконання вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» позивача було визнано кредитором та акцептовано в реєстрі вимог кредиторів в 4 чергу на суму 12 563 596,86 грн, яка згодом була зменшена до 11 307 237,17 грн.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 910/23398/16, згідно з системним аналізом норм пункту 6 статті 2, пункту 16 статті 2, підпунктів 1, 2 частини п`ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час дії тимчасової адміністрації та/або запровадження процедури ліквідації, вимоги вкладників та інших кредиторів банку не задовольняються. При цьому кошти за вкладами, строк дії яких закінчився, та за договорами банківського рахунку, виплачуються в межах граничної суми відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб за визначеною Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» процедурою.

Аналізуючи зазначені вище норми матеріального права, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що оскільки з 16 червня 2014 року розпочалась процедура ліквідації ПАТ «Банк Форум», стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є неможливим.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2020 року у справі № 761/23885/18 (провадження

№ 61-12776св19).

За таких обставин, суди обґрунтовано відмовили ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ПАТ «Банк Форум» про стягнення указаних грошових коштів у сумі 11 307 237,17 грн.

Також суди правильно виходили з необхідності відмови у позові до держави Україна в особі Державної казначейської служби та Національного банку України.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що саме у результаті бездіяльності Національного банку України настали негативні фінансово-економічні наслідки у ПАТ «Банк Форум» і неможливість повернення коштів позивачу як кредитору банку.

Так, непідтвердженим є факт того, що об`єктивним наслідком бездіяльності Національного банку України, яка встановлена у постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2017 року у справі № 826/3702/16 за позовом Всеукраїнської громадської організації «Фінансова грамота України» до Національного банку України, треті особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ «Банк Форум» про визнання протиправною бездіяльності, є заподіяння шкоди ОСОБА_1 .

Зазначеним судовим рішенням не встановлено обставин щодо порушення права ОСОБА_1 на отримання коштів від ПАТ «Банк Форум» за договорами банківського вкладу внаслідок протиправних дій чи бездіяльності Національного банку України.

Доводи касаційної скарги про порушення відповідачами права власності позивача не впливають на правильність та законність оскаржуваних судових рішень, оскільки з огляду на специфіку правовідносин, що виникли між сторонами, їх предмет, а також наявність нормативно-правової бази, яка урегульовує правовідносини за договорами банківського вкладу у разі введення у банку тимчасової адміністрації, врегулювання спірних правовідносин у будь-який інший спосіб, ніж Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним, не передбачено.

Посилання заявника на порушення її прав, як власника грошових коштів, що гарантовано Конституцією України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є необґрунтованими, оскільки метою Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як зазначено у статті 1 цього Закону, є захист прав і законних інтересів вкладників банку, гарантована державою сума вкладу ОСОБА_1 повернута, решта грошових коштів за вкладами, як передбачено зазначеним Законом, підлягає поверненню в межах ліквідаційної процедури.

З аналогічних підстав колегія суддів вважає необґрунтованими доводи клопотання представника Айсвірт Клари адвоката Маринушкіна А. Г. про передачу справи № 761/34240/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки мотиви вказаного клопотання зводяться до необхідності захисту майнових прав вкладників банку у випадку виведення банку з ринку у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено спеціальним законом.

Доводи касаційної скарги про те, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є неконституційним, є необґрунтованими, оскільки цей закон неконституційним не визнано.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій стосовно установлення обставин справи та до переоцінки доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в місцевому та апеляційному судах із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Маринушкін Арсен Григорович, про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Маринушкін Арсен Григорович, залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець