Справа№ 311/511/21
Провадження№2-о/311/28/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Пушкарьової С.П.

за участю секретаря судового засідання Кари Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в окремому провадженні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в особі Василівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, у якій заявник просить встановити факт перебування її на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з 15 березня 1980 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік помер. Заявник за життя свого чоловіка знаходилась на повному його утриманні, оскільки не працювала, так як часто хворіла (гіпертонічна хвороба) і взагалі немала ніякого доходу, окрім пенсії у розмірі 2100 грн., жила за рахунок пенсії свого чоловіка, яка на місяць складала 17 120 грн., після смерті якого, залишилась без засобів до існування. Звернувшись до пенсійного фонду, для консультації про призначення пенсії по втраті годувальника їй було пояснено, що право призначення здійснюється за рішенням суду, з наданням документів, передбачених Порядком від 25 листопада 2005 року №22-1, а саме документу про її перебування на утриманні померлого годувальника. У зв`язку із вирішення питання щодо перерахунку пенсії відповідно до ст. 36 розділу 5 ЗУ «Про загально обов`язкове державне пенсійне забезпечення» ОСОБА_1 вимушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні свого померлого чоловіка.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 15 лютого 2021 року заяву залишено без руху та заявнику надано строк для усунення недоліків (а.с.22).

22 березня 2021 року до канцелярії суду від представника заявника - ОСОБА_2 надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 15 лютого 2021 року (а.с. 24-29).

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 25 березня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами окремого провадження (а.с.36).

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, представник заявника надав суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, та просив заявлені вимоги задовольнити (а.с.40).

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в особі Василівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника головного управління, проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечує (а.с.41-42).

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Згідно копії паспорту громадянина України серія НОМЕР_2 , виданого Кіровським МВ УМВС України в Донецькій області 17 липня 2000 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4-5).

Згідно копії паспорту громадянина України серія НОМЕР_3 , виданого Кіровським МВ УМВС України в Донецькій області 04 січня 1999 року, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11-13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 65 років в м. Шахтарськ, Донецької області, Україна помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією рішення Василівського районного суду Запорізької області №311/153/21 від 20 січня 2021 року (а.с.31-35) та копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 року, виданого 22 січня 2021 року Василівським районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.8).

Подружжя проживало без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 27 жовтня 2014 року № та № (а.с.14,15).

Заявниця перебуває на обліку в Василівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком, яка з 01 серпня 2020 року по 31 січня 2021 року отримувала пенсію в розмірі 2 100 грн. 00 коп. щомісяця, а всього 12 600 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою про доходи № 4051 2606 0504 1055, виданою Василівським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (а.с.17).

Згідно довідки Вих. 53 від 26 січня 2021 року, виданої Василівським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, розмір щомісячної пенсії ОСОБА_3 за період травень 2020 року - жовтень 2020 року становив від 16 380 грн. 00 коп. до 17 120 грн. 00 коп. щомісячно, а всього 101 240 грн. 00 коп., що більше ніж вісім разів перевищує пенсію заявниці.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід

встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Враховуючи те, що на момент смерті чоловіка розмір його пенсії був у вісім разів більшим від розміру пенсії заявниці, суд дійшов висновку, що остання систематично отримувала від чоловіка грошову допомогу, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування. А отже, вона перебувала на утриманні чоловіка ОСОБА_3 .

За таких обставин заява про встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 76, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в особі Василівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП- НОМЕР_5 ), на утриманні її чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП- НОМЕР_6 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.П. Пушкарьова