Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2021 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Ковальчук Т.А.,

при секретарі судового засідання Хорольській І.П.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Магдалинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 28 грудня 1991 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від спільного подружнього життя мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інші їх спільні діти вже повнолітні. Сімейні стосунки між ними припинилися у серпні 2021 року. З того часу спільне господарство не ведуть. Одночасно з цим, позивач зазначає, що сімейне життя не склалося за несумісністю характерів та відсутності взаємної поваги. Вважає, що родина остаточно розпалася та зазначає, що строк на примирення їм не потрібен, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме його інтересам та інтересам їхньої спільної дитини. Тому, просить суд шлюб між ними розірвати.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 01 вересня 2021 року, справу передано на розгляд судді Ковальчук Т.А.

Ухвалою судді від 01 вересня 2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження з призначенням до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог, просив не надавати строк для примирення та розглядати справу без його участі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, проте надала через канцелярію суду заяву, в якій позов визнала та просила розглядати справу без її участі та без фіксації технічними засобами.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного.

28 грудня 1991 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Генічеським райвідділом ЗАГСу Херсонської області, актовий запис № 228. (а.с.6).

Від цього шлюбу сторони мають спільну малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 23 вересня 2009 року виконавчим комітетом Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 11. (а.с.7).

Відповідно до позовної заяви, починаючи з серпня 2021 року позивач та відповідач не проживають разом, спільного господарства не ведуть, проти надання терміну для примирення заперечують.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.

Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, не може бути відновлена та шлюб необхідно розірвати.

Керуючись ст.ст. 56, 104, 105, 110, 112, 113 СКУ та ст.ст. 4, 12, 200, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП - НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 28 грудня 1991 року Генічеським райвідділом ЗАГСу Херсонської області, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 228, - розірвати.

На підставі ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.А.Ковальчук