Справа №266/155/21
Провадження№ 2/266/387/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Іванець О.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Міністерства внутрішніх справ України, Прокуратури Донецької області, третя особа Державна казначейська служба України про відшкодування матеріальних і моральних збитків, спричинених незаконними діями органів досудового розслідування і прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2021 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Міністерства внутрішніх справ України, Прокуратури Донецької області, третя особа Державна казначейська служба України про відшкодування матеріальних і моральних збитків, спричинених незаконними діями органів досудового розслідування і прокуратури. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2021 вказана цивільна справа була передана для розгляду судді Іванцю О.Д.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви, суддя дійшов наступних висновків.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаними позовними вимогами у зв`язку з незаконним кримінальним переслідуванням його з боку посадових осіб Головного управління Національної поліції в Донецькій області Міністерства внутрішніх справ та Прокуратури донецької області. Він вказує, що дані посадові особи скоїли відносно нього численні кримінальні правопорушення з метою тиску на його бізнес, залякування та заволодіння його майном. Вважає, що посадові особи органів досудового слідства, прокуратури і судді створили організоване кримінальне угрупування.

Причетним до вчинення відносно нього незаконного кримінального переслідування, що завдало позивачеві матеріальних і моральних збитків, ОСОБА_1 вважає також і суддю Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Д`яченко Д.О. За заявами ОСОБА_1 відносно судді Д`яченка Д.О. до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено 12 відомостей про вчинення кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно до ч.9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Згідно Коментаря до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням V з`їзду суддів України 24 жовтня 2002 року (у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року), затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1 необхідно пам`ятати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «кожен має право на справедливий розгляд справи ….. незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та свобод….».

У рішенні Ради суддів України № 36 від 12.05.2016 року роз`яснено, що в разі виникнення конфлікту інтересів, який може бути врегульований в процесуальний спосіб (відвід, самовідвід), суддя врегульовує його самостійно без повідомлення про таке Раду суддів України.

Враховуючи викладене, а також те, що позивач звертаючись до суду, посилається, як на підставу своїх позовних вимог, в тому числі на професійну діяльність судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Д`яченка Д.О., з яким я працюю в одному суді, приймав участь в колегіальному розгляді справ, маю ділові, професійні стосунки, з метою виключення будь-якого сумніву в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної цивільної справи з боку сторін чи інших осіб, що беруть участь у справі, вважаю за необхідне заявити собі самовідвід.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заявити про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Міністерства внутрішніх справ України, Прокуратури Донецької області, третя особа Державна казначейська служба України про відшкодування матеріальних і моральних збитків, спричинених незаконними діями органів досудового розслідування і прокуратури.

Справу передати до канцелярії суду для повторного автоматичного розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Іванець О. Д.