Ухвала

25 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 357/5636/21

провадження № 61-16122ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою за касаційною скаргою ОСОБА_1 постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського зонального відділення Військової служби правопорядку про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Білоцерківського зонального відділення Військової служби правопорядку про відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивував посилаючись на те, що він проходив службу у Білоцерківському зональному відділенні Військової служби правопорядку. Наказом начальника Білоцерківського зонального відділення Військової служби правопорядку від 10 червня 2019 року № 2-РС був звільнений у запас за підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». Наказом Білоцерківського зонального відділення Військової служби правопорядку (по стройовій частині) від 19 червня 2019 року № 119 виключений зі списків особового складу відділу та всіх видів забезпечення

з 19 червня 2019 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 березня

2021 року у справі № 320/10492/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Білоцерківського зонального відділення Військової служби правопорядку задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Білоцерківського зонального відділення Військової служби правопорядку щодо не нарахування та не виплати

ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні соціальної відпустки, як учаснику бойових дій за періоди 2016 та 2019 років, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби та індексації грошового забезпечення за період з 2016 по 2019 роки.

Зобов`язано Білоцерківське зональне відділення Військової служби правопорядку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за періоди 2016 та 2019 років, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Зобов`язано Білоцерківське зональне відділення Військової служби правопорядку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 19 червня 2019 року.

Вказував на те, що відповідач на виконання рішення суду 27 травня 2021 року перерахував на його картковий рахунок 27 969,38 грн. Внаслідок протиправної бездіяльності щодо невиплати заробітної плати, починаючи з січня 16 року йому було завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що він сімнадцять років власного життя віддав захисту Батьківщині, є учасником бойових дій, а держава в особі відповідача не виконала свого обов`язку щодо виплати грошової компенсації за невикористану додаткову соціальну відпустку, як учаснику бойових дій та заборгованість з індексації грошового забезпечення. Внаслідок неправомірних дій відповідача, були принижені його честь та гідність, він змушений витрачати багато сил та часу на захист порушеного права, порушені його нормальні життєві зв`язки з партнерами та друзями. Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути на відшкодування моральної шкоди

390 000,00 грн.

Рішенням Білоцерківського районного суду Київської області від 02 липня

2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 02 липня 2021 року скасовано, провадження у справі закрито. Роз`яснено ОСОБА_1 право на звернення до апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

У липні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року,

у якій він просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове

судове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга містить посилання на те, що судові рішення підлягають касаційному оскарженню з підстав, передбачених підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, зокрема суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі № 607/15692/19 та

від 13 серпня 2020 року у справі № 127/16375/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також існує необхідність відступлення від висновків викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 813/1045/18 та Верховного Суду від 05 липня 2021 року у справі

№ 757/35055/19-ц, які помилково застосовані судом апеляційної інстанції (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2021 року.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ціна позову у даній справі становить 390 000,00 грн та станом на 01 січня

2021 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00*250=567 500,00).

Однак, наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України та пунктів 1, 2 частини другої статті 389 ЦПК України, а тому, не дивлячись на те, що ціна позову у справі не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскаржувані у ній судові рішення підлягають перегляду в касаційному порядку на підставі підпункту «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України (справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики) та пунктів 1, 2 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованому судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у ній доводи підлягають перевірці за матеріалами справи, а тому згідно частини сьомої статті 394 ЦПК України наявні підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського зонального відділення Військової служби правопорядку про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 постанову Київського апеляційного суду

від 22 вересня 2021 року.

Витребувати з Білоцерківського міськрайонного суду Київської області цивільну справу № 357/5636/21.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 26 листопада 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Г. І. Усик І. Ю. Гулейков О. В. Ступак