Справа № 159/3043/21 Головуючий у 1 інстанції: Лесик В. О.
Провадження № 22-ц/802/1309/21 Категорія: 70 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Бовчалюк З. А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 липня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 26 травня 2021 року звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей -дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн щомісячно на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що син навчається у ЗОШ № 13 м. Ковеля, а дочка - в Нововолинському науковому ліцеї-інтернаті, на утримання дітей щомісячно потрібні значні грошові кошти, однак відповідач їх добровільно не надає, участь у вихованні та утриманні дітей не приймає. На даний час вона має обмежений дохід (отримує мінімальну заробітну плату) і всі витрати на дітей покладені виключно на неї. Зароблених коштів на утримання дітей не вистачає. Відповідач має мінливий дохід, періодично працює на різних роботах, отримує пенсію та в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 липня 2021 року позов задоволено частково. Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 аліменти в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1400 грн 00 коп. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 травня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття. В решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 908,00 гривень судового збору. Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону. На підставі ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання у межах суми платежу за 1 місяць в сумі 2800 грн.

Відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказане рішення, вважає, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, які викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи, а при його ухваленні порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права. Вказує, що він фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 за цією ж адресою фактично проживають і його двоє дітей за якими він здійснює догляд, а довідка ТОВ «КД-2 Верес» від 17 травня 2021 року, яка наявна в матеріалах справи, про те, що позивач разом з дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_2 видана на підставі даних про реєстрацію. Крім того, єдиним джерелом його доходу є пенсія по інвалідності, яка становить 2200,00 грн у місяць, що є меншим від визначеного судом розміру аліментів. Визначення аліментів у розмірі, встановленому судом, поставить його у скрутне матеріальне становище. Вказує, що суд повністю стягнув з нього судовий збір, хоча позовні вимоги задоволено частково, що суперечить ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у цій справі повністю.

Відзив на апеляційну скаргу у цій справі не подавався.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна відповідно до норм ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.11.2004.

Сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей, дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження.

Довідкою виданою 17 травня 2021 року ТОВ «КД-2 Верес» підтверджується та обставина, що до складу сім`ї (зареєстрованих) позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) входять син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_3 .

Згідно довідки Горохівської ЦПМД від 05.07.2021, відповідач ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи пожиттєво і за станом здоров`я потребує постійного амбулаторного лікування.

Відповідно до довідки про доходи № 851988, відповідач ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності у розмірі 2200 грн.

Матеріали справи не містять доказів працевлаштування позивача, отримуваних нею доходів та доказів витрат, які несуться позивачем на утримання дітей.

Матеріали справи не містять доказів працевлаштування та отримання у зв`язку з цим доходів відповідачем.

Твердження відповідача про те, що діти проживають з ним та витрати на утримання дітей несе він, нічим не підтверджені.

Наявні в матеріалах справи копії квитанції про перерахування відповідачем позивачу в березні, квітні, травні, червні, липні 2021 року коштів не можуть слугувати підтвердженням повного утримання дітей відповідачем.

Відповідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно вимог ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок з утримання дітей покладається законом рівною мірою на обох батьків і такий обов`язок є безумовним. Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції врахував стан здоров`я відповідача та його матеріальне становище, наявність інших дітей та інші обставини.

Суд апеляційної інстанції враховує те, що при вирішенні спору визначальним є обов`язок батьків утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання. Тобто, такий обов`язок превалює над можливістю платника надавати утримання. Тож наведені апелянтом обставини щодо того, що єдиним джерелом його доходу є пенсія, яку він отримує як інвалід ІІІ групи, не можуть унеможливити стягнення аліментів.

Наведені відповідачем обставини, не можуть слугувати підставою для відмови в стягненні аліментів або звести їх до рівня нижчого як рівень, визначений законом, оскільки за відсутності інших причин, законодавець встановлює обов`язок кожного з батьків забезпечити дитині встановлений грошовий мінімум аліментних зобов`язань.

У ситуації відповідача є обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні спірного питання, а саме те, що він є інвалідом ІІІ групи, не повністю втратив здатність до трудової діяльності, не надав доказів неможливості виконання роботи, а також те, що джерелом його доходу є пенсія по інвалідності, і вони враховані судом.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Суд першої інстанції призначив до стягнення аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1400 грн 00 коп. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом не встановлено, що на час пред`явлення позову про стягнення аліментів і ухвалення судового рішення діти проживають разом з батьком - відповідачем по справі і перебувають на його утриманні. Аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Сама по собі та обставина, що дитина проживає чи зареєстрована разом з відповідачем, не доводить, що він реально її утримує. Відповідач ніяких доказів утримання ним дітей не надав.

Виходячи з вищенаведених обставин виник та існує спір між матір`ю та батьком дітей щодо їх утримання і суд правильно вирішив спір про розмір аліментів. Визначений розмір аліментів не є надмірним і є необхідним для забезпечення розвитку дітей.

На підставі поданих сторонами доказів, фактичних обставин справи та вищевказаних норм матеріального права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення заявлених позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача.

Що стосується судового збору, то відповідно до пункту 3 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

За ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ціна позову у цій справі за задоволеними позовними вимогами становить 16800,00 грн згідно наступного розрахунку: (1400,00 грн х 2) х 6 міс. = 16800,00 грн.

Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2021 року становить 2270,00 грн.

Таким чином розмір судового збору у цій справі становить 908,00 грн (2270,00 грн х 0,4) та є мінімально можливим розміром, який визначений законодавством.

Зміст оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також про невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 липня 2021 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді