Справа № 485/308/21
Провадження №2/485/168/21
РІШЕННЯ

іменем України

13 травня 2021 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

в складі головуючого-судді Яворського С.Й.,

секретар судового засідання Літвінова Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа: Снігурівський РВ ДРАЦС Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту батьківства та визнання права на спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа: Снігурівський РВ ДРАЦС Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту батьківства та визнання права на спадкування за законом, а саме просить: встановити факт батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), відносно доньки ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в селищі Поляна Снігурівського району Миколаївської області; визнати ОСОБА_2 такою, що має право на спадкування в порядку ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 .

Позивач позовні вимоги мотивує тим, що з 19.01.1998 року по 01.12.2020 року проживала спільно з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась спільна донька ОСОБА_2 . Внаслідок того, що шлюб між ними не укладався, вона зареєструвала народження доньки відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Зазначає, що ОСОБА_5 за життя визнавав себе її батьком, виконував свої батьківські обов`язки з виховання та утримання дитини, вони постійно та безперервно проживали однією сім`єю та вели спільне господарство. В 2020 році ОСОБА_5 обіцяв подати до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання себе батьком дитини, однак не встиг цього зробити, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 раптово помер в Снігурівській ЦРЛ внаслідок двобічної пневмонії. Встановлення факту батьківства позивачу необхідно для забезпечення права її дитини на спадщину, оскільки після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається з належної йому земельної ділянки для ведення товарного сільгоспвиробництва площею 11.75 га в межах території Широківської сільської ради Баштанського району Миколаївської області.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві та просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає повністю.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає повністю.

Представник третьої особи: Снігурівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився. Начальником відділу подано заяву про розгляд справи у відсутності представника відділу, у вирішенні спору покладаються на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що проживає в с. Поляна Снігурівського району Миколаївської області. Позивача знає давно. Позивач ОСОБА_1 проживала з 1998 року з ОСОБА_5 однією сім`єю, без реєстрації шлюбу. В 2015 році у них народилась спільна дитина ОСОБА_2 . Дитина в органах РАЦС зареєстрована зі слів матері. ОСОБА_7 є дитиною ОСОБА_5 . ОСОБА_8 її дуже любив. Вона також його дуже любила. Весь час бігла до ОСОБА_8 на ручки, коли він приходив з роботи. Катав ОСОБА_7 на велосипеді, грався з нею.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в судовому засіданні надали аналогічні пояснення, поясненням свідка ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що:

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 її матір`ю є ОСОБА_1 , батько записаний згідно ст. 135 СК України (як ОСОБА_11 ) (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 08.12.2020 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №490.(а.с.7)

Згідно акту депутата Широківської сільської ради від 28.12.2020 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно в період з 1998 року по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав однією сім`єю з громадянкою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_1 з якою вели спільне господарство та мають спільну дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . (а.с.8)

Згідно витягу з погосподарських книг №1111, виданого 17.12.2020 року виконавчим комітетом Широківської сільської ради Миколаївської області, ОСОБА_5 , житель селища Поляна, дійсно з 1998 року й до моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав з співмешканкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с.9)

Згідно довідки виданої Полянським дошкільним навчальним закладом, ОСОБА_5 дійсно приймав участь у вихованні доньки ОСОБА_2 , 2015 року народження. (а.с.11)

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія МК №029078, виданого 21.07.2003 року Снігурівською райдержадміністрацією, ОСОБА_5 за життя належала на праві власності земельна ділянка площею 11.75 га, в межах Червонодолинської (Широківської ) сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. (а.с.13-15)

Згідно спадкової справи №5/2021 (індекс справи 02-14) до майна померлого ОСОБА_5 , таку відкрито 14.01.2021 року, за заявами доньок покійного про прийняття спадщини, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно довідки №19, виданої 14.01.2021 року виконавчим комітетом Широківської сільської ради Миколаївської області, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 2014 року по день своєї смерті, виписаний (знятий з реєстраційного обліку) 08.12.2020 року, як померлий. Разом з ним за вказаною адресою на момент його смерті проживали, були зареєстровані: співмешканка ОСОБА_1 , дочка співмешканки ОСОБА_12 , дочка співмешканки ОСОБА_2 .

Таким чином та з огляду на наявні матеріали справи, вбачається наявність спору про спадкування між сторонами.

Встановлення батьківства потрібно позивачці в інтересах малолітньої доньки з метою прийняття в її інтересах спадщини і інший спосіб, ніж звернення до суду з цим позовом у позивачки відсутній.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині встановлення батьківства підлягають задоволенню, з огляду на таке:

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

У пунктах 6, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.

Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Судом при розгляді справи встановлено та підтверджено свідками, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з 1998 року по день його смерті проживали безперервно спільно як сім`я, мали спільний бюджет, вели спільно господарство, спільно виховували доньку ОСОБА_7 . ОСОБА_5 проявляв до доньки батьківську турботу, утримував її.

Враховуючи зібрані у справі докази в своїй сукупності, враховуючи визнання позову відповідачами (доньками ОСОБА_5 ), суд приходить до висновку про доведеність та обгрунтованість позову в частині встановлення факту батьківства, а тому такий в цій частині підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про визнання ОСОБА_2 такою, що має право на спадкування в порядку ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 , то суд виходить з такого.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судове рішення про встановлення факту батьківства, яке набрало законної сили, є підставою для визнання нотаріусом особи такою, що має право на спадкування в порядку ст. 1261 ЦК України.

Враховуючи те, що позивачка не отримувала відмови у нотаріуса у визнанні ОСОБА_2 спадкоємцем першої черги за законом, відтак в цій частині її права не є порушеними, так само як і права неповнолітньої, а тому заявлена вимога є передчасною і судовому захисту не підлягає.

Керуючись ст.ст. 81,206, 259, 265, 268,354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 - задовільнити частково.

Встановити факт батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), відносно доньки ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в селищі Поляна Снігурівського району Миколаївської області.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 19.05.2021.

Суддя С.Й. Яворський