Справа № 571/1409/20
Провадження № 2/571/72/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2021 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі: судді одноособово Комзюк А.Ф., при секретарі судового засідання Гордійчук Т.О., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_4 з даним позовом.

На обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 20 червня 2016 року за актовим записом №17 виконавчим комітетом Березівської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області зареєстровано шлюб із ОСОБА_4 . 25 березня 2020 року шлюб розірвано. На підставі судового наказу з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час шлюбу, на підставі договору купівлі-продажу позивачем та відповідачем було спільно набуте нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер №:01:002:0096 в с.Рокитне, Рокитнівського району Рівненської області, за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

На вказаній земельній ділянці за рахунок коштів спільного сімейного бюджету зведено житловий будинок з надвірними спорудами (незавершене будівництво), зокрема: зведено фундамент, коробку, перекриття будинку, дах та інші будівельні роботи.

Оскільки між сторонами наявний спір, який в позасудовому порядку не вирішено, посилаючись на норми статей 60,61,63,69,70 Сімейного кодексу України, просить:

Визнати за позивачем право власності на 1/2 об`єкту спільної сумісної власності подружжя, а саме: на 1/2 земельної ділянки, з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» площею 0,12 га, кадастровий номер :01:002:0096, яка розташована в с.Рокитне, Рокитнівського району Рівненської області.

Визнати за позивачем право власності на 1/2 об`єкту спільної сумісної власності подружжя, а саме: 1/2 незавершеного будівництва, житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого на земельній ділянці в с.Рокитне, Рокитнівського району Рівненської області, кадастровий номер :01:002:0096.

Понесені судові витрати просить стягнути з відповідача відповідно до долучених нею квитанцій.

Під час судового розгляду справи позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та доповнила, що відповідач не заперечує той факт, що незавершений будівництвом житловий будинок та земельна ділянка є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Згідно звіту про незалежну оцінку вартості нерухомого майна, проведену за зверненням відповідача, об`єктом оцінки було саме незавершене будівництво, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями. Крім того, позивач не просить поділити в натурі незавершений будівництвом житловий будинок, лише ставить питання про визнання права власності на 1/2 його частину, як об`єкт спільної сумісної власності подружжя, що не суперечить судовій практиці з подібних правовідносин. Вважає позовні вимоги обґрунтованими та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково та пояснив, що відповідач не заперечується той факт, що незавершене будівництво житлового будинку та земельна ділянка є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому позовні вимоги в частині земельної ділянки визнає. Водночас, не погоджується з позовними вимогами щодо незавершеного будівництва житлового будинку та вважає, що позивачеві слід було б заявити клопотання про призначення у справі судової будівельної експертизи на предмет визначення, чи є вказаний об`єкт незавершеним будівництвом, чи лише будівельними матеріалами. Не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на 1/2 земельної ділянки, щодо незавершеного будівництва житлового будинку позовні вимоги не визнає.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2016 року (а.с.15), шлюб розірвано рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 25.03.2020 року (а.с. 16-17).

За час перебування в шлюбі 19 вересня 2017 року ОСОБА_4 уклав договір купівлі-продажу з ОСОБА_6 , згідно договору було придбано земельну ділянку, договір посвідчено приватним нотаріусом Тарасюком Г.Б. (а.с.84).

Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, земельна ділянка, що знаходиться в с.Рокитне, Рокитнівського району Рівненської області, кадастровий номер: :01:002:0096 зареєстровано на праві приватної власності на ОСОБА_4 , реєстрація права власності здійснена 19.09.2017 на підставі договору купівлі-продажу (а.с.19-20,90).

Згідно висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки, 06 березня 2020 року за замовленням ОСОБА_4 проведено експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,12 га, кадастровий номер :01:002:0096, на дату оцінки вартість земельної ділянки (без ПДВ) становить 29320,00 гривень (а.с.85-92).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості нерухомого майна, на підставі договору, 06 березня 2020 року проведено оцінку вартості майна, згідно якого об`єктом оцінки є незавершене будівництво, житловий будинок з надвірними будівлями, що за адресою: АДРЕСА_1 , на дату оцінки вартість об`єкту оцінки склала 32820,00 гривень без ПДВ (а.с.93-99).

Згідно технічного паспорту на об`єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 , під час обстеження 12.02.2020, відсоток готовності об`єкта незавершеного будівництва становить 44,05 % (а.с.98).

Наявність об`єкта незавершеного будівництва підтверджується фототаблицею (а.с.24-37).

Частиною 1 статті 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (стаття 70 СК України).

Частиною 1 ст.69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з формально-правового погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю використаних у його будівництві будівельних матеріалів, результатів виконаних робіт, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і підлягати поділу між ними.

За позовом чоловіка, дружини суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами.

У разі неможливості поділу об`єкта незавершеного будівництва суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію.

Правовий аналіз наведених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток. При цьому суд може визнати право на частину об`єкта незавершеного будівництва за кожною із сторін.

Вказаного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 07 вересня 2016 року по справі № 6-47цс16.

Судом встановлено, що незавершене будівництво житлового будинку з надвірними будівлями та земельна ділянка, які знаходяться в АДРЕСА_1 є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тобто є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Оскільки в судовому засіданні не встановлено наявності шлюбного договору між позивачем та відповідачем або інших домовленостей щодо об`єктів права спільної сумісної власності, то частки майна подружжя щодо даного спору є рівними, а отже кожному з них належить по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,12 га, за кадастровий номером :01:002:0096 та незавершеного будівництва житлового будинку з надвірними будівлями (із ступенем готовності 44,05%).

Окрім того, статтею 378 ЦК України передбачено, що право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору суд покладає на відповідача, оскільки позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 264,265, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» площею 0,12 га, кадастровий номер :01:002:0096, яка розташована в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку з надвірними будівлями ( із ступенем готовності 44,05%), розташованого в АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :01:002:0096.

Припинити право власності ОСОБА_4 на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0096, яка розташована в АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 19.05.2021.

Суддя А.Ф.Комзюк