Справа № 2-74/11
Провадження № 2-з/522/359/21
УХВАЛА

19 жовтня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Антонецького С. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, КП «Міське агентство з приватизації житла», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації.

Заява обґрунтована тим, що у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 2-74/11 за позовом ОСОБА_2 до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, КП «Міське агентство з приватизації житла», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації. Ухвалою від 10 лютого 2011 року у даній справі вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 . Рішенням від 09 червня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі.

Заявник указує, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 березня 2018 року у справі № 522/21462/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 останнього визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що у рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2011 року питання про скасування заходів забезпечення позову не вирішувалося, зазначене рішення було виконано, на теперішній час відсутній будь-який спір щодо вказаного майна, а також те, що вона весь час проживає у зазначеній квартирі та має намір її приватизувати, заявник просила скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2011 року у справі № 2-74/11.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 29.07.2021, заяву передано на розгляд судді Федчишеній Т. Ю. на підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду № 331/21 від 29.07.2021 на виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 26.07.2021 про самовідвід.

У судове засідання з`явилася ОСОБА_4 , яка вказала, що є представником ОСОБА_1 , у підтвердження чого надала довіреність від 16.03.2021, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Образцовою Т. А. та зареєстровану в реєстрі за № 822.

Зі змісту наданої довіреності слідує, що ОСОБА_1 на підставі усної домовленості, цією довіреністю уповноважила ОСОБА_4 бути її представником перед усіма третіми особами, в тому числі перед фізичними особами, юридичними особами приватного та юридичними особами публічного права, в усіх підприємствах, установах і організаціях, незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, зокрема, в органах місцевого самоврядування (їх виконавчих органах), в органах державного управління, в органах приватизації, в бюро технічної інвентаризації, в органах нотаріату, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, архівних установах, в органах водо-тепло-, енергопостачання, газового господарства, телефонних компаніях, в будь-яких банківських установах, в будь-яких органах ОСББ або інших обслуговуючих організаціях, їх відділеннях та філіях, у будь-якому Центрі надання адміністративних послуг, в будь-яких органах та структурних підрозділах Міністерства юстиції України, в органах громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб управління (органах Державної міграційної служби України), у житлово-експлуатаційних органах, та в інших компетентних органах з питання оформлення (приватизації) та державної реєстрації її права власності на належне їй нерухоме майно, а саме: на квартиру під АДРЕСА_2 , з правом подальшого продажу даної квартири.

Отже, зазначена довіреність не містить повноважень ОСОБА_4 на представництво інтересів ОСОБА_1 у суді.

Інших документів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_4 на представництво інтересів ОСОБА_1 у суді, ОСОБА_4 не надано, у зв`язку з чим останню не було допущено судом до участі у справі.

Заявник ОСОБА_1 , яка була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить її власноручний підпис на розписці, у судове засідання не з`явилася.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Інші учасники справи, які були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши подану заяву та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що у грудні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Управління житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу (надалі УЖКГ та ПЕК), КП Міське агентство з приватизації житла Одеської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру в рівних долях, у якій просив зобов`язати орган приватизації УЖКГ та ПЕК Одеської міської ради внести зміни у власне розпорядження від 18.02.2010 № 215607 шляхом надання квартири АДРЕСА_1 у спільну часткову власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частинах; визнати недійсним свідоцтво про право власності на кв. АДРЕСА_1 від 18.02.2010, видане на підставі розпорядження УЖКГ та ПЕК Одеської міської ради від 18.02.2010 № 215607; зобов`язати орган приватизації УЖКГ та ПЕК Одеської міської ради видати свідоцтво про право власності на кв. АДРЕСА_1 з урахуванням внесених змін у розпорядження.

Указаній справі присвоєно № 2-14329/10.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.12.2010 в рамках розгляду даної справи задоволено клопотання ОСОБА_2 та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті (а. с. 22).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.02.2011 (справа № 2-179/11) задоволено заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до УЖКГ та ПЕК, КП Міське агентство з приватизації житла Одеської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру в рівних долях та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті (а. с. 34).

31.05.2011 ОСОБА_2 подав уточнення до позовної заяви, поданої 02.12.2010, у якій відповідачами визначив Департамент міського господарства Одеської міської ради, КП Міське агентство з приватизації житла Одеської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та просив скасувати розпорядження органу приватизації, яке видане 18.02.2010 № 215607 Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради стосовно квартири АДРЕСА_1 про приватизацію останньої ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ; визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_2 , видане 18.02.2010 Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частках на квартиру АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідача скасувати це свідоцтво.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2011 року позов ОСОБА_2 до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, КП «Міське агентство з приватизації житла», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації житла задоволено, визнано недійсним та скасовано розпорядження органу приватизації, яке видане 18.02.2010 за № 215607 Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради, стосовно квартири АДРЕСА_1 , про приватизацію останньої ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_2 , видане 18.02.2010 року Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частках на квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 61-62).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2011 виправлено описку, допущену в рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 09.06.2011, вказано в рішенні суду номер справи як «2-74/11».

18.07.2011 ОСОБА_2 подано заяву про видачу виконавчого листа на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.06.2011 (а. с. 72).

Питання скасування заходів забезпечення позову регулюється статтею 158 ЦПК України.

Частиною першою статті 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Проте в частині 8 статті 158 ЦПК України зазначено, що якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Отже, виходячи з аналізу змісту статі 158 ЦПК України, закінчення 90-денного терміну з дня ухвалення рішення про задоволення позову не тягне за собою автоматичного припинення дії заходів забезпечення позову, а вони продовжують діяти до повного виконання судового рішення.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В силу положень статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків в зв`язку з вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову слідує, що вона належним чином не мотивована, у ній відсутній виклад обставин, що обгрунтовує необхідність скасування забезпечення позову. Посилання заявника на наявність судового рішення про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , про скасування арешту на яку просить заявник, не є достатньою підставою для скасування заходів забезпечення позову.

Посилання заявника як на підставу їх скасування на те, що з часу накладення арешту минуло вже десять років, суд до уваги не приймає, оскільки в клопотанні учасника справи повинні бути зазначені мотиви скасування заходів забезпечення позову.

При цьому, суд бере до уваги, що заходи забезпечення позову у справі були вжиті судом за клопотанням позивача, рішення прийнято на його користь, яким визнано недійсним та скасовано розпорядження органу приватизації про приватизацію, зокрема заявником указаної квартири, визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності заявника на зазначену квартиру, при цьому доказів відсутності відкритого виконавчого провадження за заявою позивача не надано, як і не надано доказів повного виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.06.2011.

Таким чином, ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 158, 211, 247, 260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, КП «Міське агентство з приватизації житла», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Т. Ю. Федчишена