Провадження 2/756/324/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2021 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину фіктивним,

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину фіктивним.

В обґрунтування позову зазначає, що 28.01.2016 року з вини водія автомобіля Lada Largus, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , що належав йому на праві власності, сталася ДТП, в результаті якої пошкоджений належний йому транспортний засіб Hyundai Elantra, д.н.з. НОМЕР_2 , чим завдано йому матеріальних збитків на суму 144 923 грн. 00 коп., частину яких у розмірі 62 949 грн. 17 коп. йому відшкодовано за договором страхування, а решта суми у розмірі 86 805 грн. 40 коп., з урахуванням компенсації моральної шкоди та витрат на правову допомогу присуджено до стягнення з ОСОБА_2 рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.02.2017 року.

Державним виконавцем Деснянського ВДВС м. Чернігова 27.03.2017 року відкрито виконавче провадження та накладено стягнення на заробітну плату ОСОБА_2 , оскільки іншого майна на яке може бути звернуто стягнення у нього не виявлено. На момент звернення до суду з цим позовом з відповідача стягнуто 6 000 грн.

Оскільки відразу після ДТП ОСОБА_2 подарував належний йому на праві власності автомобіль своїй матері ОСОБА_3 , цей договір ними укладено з метою уникнення відшкодування завданих ОСОБА_2 збитків в результаті ДТП, без наміру створення правових наслідків, ОСОБА_1 просить суд визнати фіктивним договір дарування автомобіля Lada Largus, д.н.з. НОМЕР_1 , укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , визнати ОСОБА_2 власником зазначеного автомобіля.

У поданому відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили суд відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, оскільки ОСОБА_2 не ухиляється від виконання рішення, а відшкодовує завдану позивачу внаслідок ДТП шкоду, автомобіль не дарувався ОСОБА_2 , а був проданий ОСОБА_3 та фактично перебував у її користуванні до його відчуження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити у повному обсязі, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.

У судовому засіданні відповідачі просили відмовити у задоволенні позову повністю з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 82 ЦПК України).

За інформацією з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області 20.05.2014 року транспортний засіб Lada Largus, номер кузова НОМЕР_3 , поставлений на облік з присвоєнням д.н.з. НОМЕР_1 ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Славутич при УДАІ ГУМВС України Київській області у зв`язку із придбанням цього автомобілю ОСОБА_2 у торговельній організації (а.с. 118, 119).

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29.01.2016 року ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цією постановою суду, яка набрала законної сили установлені обставини, які відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню, а саме те, що ОСОБА_2 на а/д Чернігів-Пакуль-500 м до повороту на с. Ковпита, керуючи автомобілем Lada Largus, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував стан дорожнього покриття, не впорався з керуванням та під час заносу скоїв зіткнення з зустрічним автомобілем Hyundai Elantra, д.н.з. НОМЕР_2 , який скинуло на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з автомобілем Fiat Doblo, д.н.з. НОМЕР_4 . Після контакту автомобіль Hyundai Elantra, д.н.з. НОМЕР_2 , злетів в кювет та скоїв наїзд на придорожнє дерево, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України (а.с. 3).

За інформацією з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області транспортний засіб Lada Largus, д.н.з. НОМЕР_1 , 04.02.2016 року знятий з реєстраційного обліку за заявою власника ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу та перереєстровано на нового власника ОСОБА_4 із збереженням д.н.з. (а.с. 118, 119).

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.02.2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 81 974 грн. 20 коп. матеріальної шкоди, 3 000 грн. компенсації моральної шкоди, а всього 84 974 грн. 20 коп., 1 831 грн. 20 коп. витрат на правову допомогу, 849 грн. 74 коп. судового збору (а.с. 27-30).

Постановою старшого державного виконавця Деснянського ВДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області від 27.03.2017 року відкрито провадження з виконання виконавчого листа № 2/748/44/17 748/2204/16-ц, виданий Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 86 805 грн. 54 коп. (а.с. 6).

Довіреністю від 22.12.2017 року ОСОБА_3 уповноважила представників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 користуватися та розпоряджатися (продати, обміняти тощо, а при здійсненні повноважень як водія - експлуатувати транспортний засіб (керувати) за його призначенням для виконання наданих повноважень), належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданого Центром 7441 04.02.2016 року, автомобілем Lada Largus, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 69).

За інформацією з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області транспортний засіб Lada Largus, номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_1 , знятих з реєстраційного обліку на підставі договору купівлі-продажу та перереєстрований на нового власника ОСОБА_7 з присвоєнням д.н.з. НОМЕР_6 . (а.с. 118, 119).

Як вбачається зі змісту довдки ТОВ «Дент-Сервіс Плюс» від 22.07.2021 року згідно постанови державного виконавця Деснянським ВДВС м. Чернігова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП № 53648825 від 13.04.2017 року з утримано ОСОБА_2 за період з 13.04.2017 року по 30.06.2021 року - 36 763 грн. 48 коп. (а.с. 122, 123).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст. 234 ЦК України передбачено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Враховуючи, що під час судового розгляду установлено, що між відповідачами укладався договір купівлі-продажу транспортного засобу, а не дарування, як зазначає позивач, цей договір укладався до ухвалення судом рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача грошових сум у відшкодування завданого збитку, це судове рішення перебуває на примусовому виконанні за яким здійснюється стягнення, будь які докази, які свідчили би про вчинення цього правочину без наміру створення правових наслідків з урахуванням того, що на його виконання транспортний засіб був переданий ОСОБА_2 у фактичне володіння ОСОБА_3 , а сам по собі факт укладення цього договору між близькими родичами без доведення того, що правочин вчинений без наміру створення правових наслідків не дає підстав вважати цей договір фіктивним, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину фіктивним- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя