Справа № 700/231/21
Провадження № 2/700/188/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/231/21 провадження №2/700/188/21 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до виконавчого комітету Лисянської селищної ради Черкаської області про встановлення додаткового строку на реалізацію майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Лисянської селищної ради Черкаської області про встановлення додаткового строку на реалізацію майна.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5582 га, що розташована в адмінмежах Чаплинської сільської ради Лисянського району Черкаської області, кадастровий номер :03:000:0303. Протягом року після набуття громадянства вона не встигла розпорядитися даною земельною ділянкою, що належить їй на праві приватної власності, оскільки не відвідувала Україну з 2010 року. ОСОБА_2 за її дорученням звернулася до Лисянської державної нотаріальної контори. Однак було виявлено, що обов`язковий термін в 1 рік для реалізації земельної ділянки пропущено. За таких обставин змушена звернутися до суду із заявою про встановлення додаткового строку на реалізацію майна.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що згідно паспортних даних позивач ОСОБА_1 є громадянкою Російської Федерації.

Позивач ОСОБА_1 має у власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5582 га, яка знаходиться в адмінмежах Чаплинської сільської ради Лисянського району Черкаської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 401900 від 06.12.2010 року, який отримала на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Із постанови державного нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контори № 1989/02-31 від 15.12.2020 року вбачається, ОСОБА_2 , яка діє від імені громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 за довіреністю, посвідченою секретарем Боярської сільської ради 02.11.2018 року звернулася до Лисянської державної нотаріальної контори щодо посвідчення договору дарування земельної ділянки. Однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення іноземними громадянами, а також особами без громадянства має бути відчужена протягом року з моменту переходу права власності.

За змістом ст. 41, 64 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. При цьому, право власності на землю належить до основних Конституційних прав та свобод особи, що не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч.1 ст.3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.

За ч. 2 ст. 1 Земельного кодексу України право власності на землю гарантується.

При цьому, за ч. 5 ст. 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.

Згідно з ч. 2 ст. 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Відповідно до ч. 4 вказаної статті землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права (ч. 1 ст. 145 Земельного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 348 Цивільного кодексу України якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, який був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом.

Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є громадянкою Російської Федерації. Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0303 площею 2,5582 га нею набуто за заповітом від 22.07.2010 року.(свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22.07.2010 року, зареєстроване в реєстрі за № 3107.)

Тобто протягом року, а саме до 22.07.2011 позивач повинна була відчужити належну їй земельну ділянку згідно з приписами ст. 81 Земельного кодексу України та ст. 348 Цивільного кодексу України.

Проте позбавлена можливості прибути на територію України для належного оформлення відчуження земельної ділянки.

За наведених обставин, враховуючи також значну відстань місця проживання позивача, а саме м. Красноармійськ, Московська область, Російська Федерація, суд вважає, що позивач пропустила строк на відчуження земельної ділянки з поважних причин.

Відповідно до ст. 6 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З огляду на викладене, суд задовольняє позовні вимоги представника позивача ОСОБА_2 та вважає за необхідне встановити позивачу строк для відчуження земельної ділянки тривалістю 1 (один) рік після набрання даним рішенням законної сили.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до виконавчого комітету Лисянської селищної ради Черкаської області про встановлення додаткового строку на реалізацію майна задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 додатковий строк на реалізацію земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5582 га, що розташована в адмінмежах Чаплинської сільської ради Лисянського району Черкаської області, кадастровий номер :03:000:0303 тривалістю 1 (один) рік після набрання даним рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Бесараб