Справа № 211/7444/20
Провадження № 2/211/1077/21
08 листопада 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Сарат Н.О.
секретаря Зоріної С.М.
у відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Сторони повторно в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності на позовних вимогах наполягав, просив задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, не повідомив причини неявки, відзиву не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного:
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода.
Частиною 1 статті 634 вказаного Кодексу встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч.ч.1,2 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією (ч.1 ст.546 ЦК України). Відповідно до змісту ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми є нікчемним.
Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою, штрафом, пенею є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 23.03.2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (Далі - Генеральна угода), з якої слідує, що вона укладена з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором від 04.01.2008 (надалі Договір 1).
Отже, правовідносини з кредитного договору фактично трансформувались у договірні відносини згідно з Генеральною угодою.
Пунктом 1.1.1 Генеральної угоди передбачена реструктуризація заборгованості за Договором 1 у вигляді зменшення розміру заборгованості з дати надання відповідачу кредиту, а саме: відсотків на 395,18 грн., комісії на 0,0 грн., пені на 0,0 грн., штрафу на 0,0 грн.
Пунктом 1.1.2 Генеральної угоди визначено, що заборгованість до договору № 1 з дати підписання Генеральної угоди складає 4021,67 грн.; згідно пункту 1.1.3, кінцевою датою погашення заборгованості по договору № 1 є 31.03.2019 року.
Відповідно до п.1.2. Генеральної угоди, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Договорами, позичальник зобов`язувався в день підписання Генеральної угоди мати залишок на любому рахунку кошти в розмірі 300,00грн.; згідно з п. 1.3. Генеральної угоди у випадку порушення позичальником будь-якого з зобов`язань передбачених договорами та розділом 1 «реструктуризації заборгованості» Генеральної угоди більш ніж на 1-й день: терміном повернення кредиту який зазначений в п.п.1.1.3 Генеральної угоди, є 2-й день з моменту такого порушення; вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня наступного за днем повернення кредиту (2-ий день), вважається простроченою; в день наступний за днем повернення кредиту (2-1 день) позичальник сплачує банку штраф в розмірі 395,18 грн. по Договору 1.
Пунктом 2.1 Генеральної угоди передбачено, що банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 4021,67 грн., строком на 36 місяці, починаючи з 23.03.2016 р. по 31.03.2019 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі у сумі 4021,67 грн. в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті процентів у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, в зазначені у заяві, Умовах та Правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 01 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 145,91 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат відповідно до Умов та Правил. Дата останнього погашення має відбуватись не пізніше 31.03.2019.
Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачено, що у разі порушення позичальником строків погашення заборгованості, зазначених у цій угоді, Умовах та Правилах більш ніж на 31-й день, по зобов`язанням, строк яких не наступив, то строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 395,18 грн.
У відповідності до п. 2.8 Генеральної угоди, позичальник при порушенні зобов`язань з погашення кредиту сплачує банку пеню, розмір якої визначено в Умовах та правилах за кожен день прострочення.
Таким чином, істотними умовами у Генеральній угоді зазначені: розмір кредиту, відсоткова ставка за користування ним, погашення кредиту щомісячними (ануїтетними) платежами, строк щомісячних платежів з 1 по 25 число наступного місяця, строк повернення кредиту, штраф з 32-го дня порушення сплати кредиту та настання строку повернення кредиту у цей день.
Умови Генеральної угоди не містять положень про розмір пені, комісії за неналежне невиконання зобов`язань.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме той Витяг з Тарифів та Витяг з Умов, які надані до матеріалів справи, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Генеральну угоду, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Відтак, суд виходить лише з погоджених у Генеральній угоді істотних умов при перевірці наявності заборгованості відповідача перед банком на підставі цієї угоди.
Підписуючи цю Генеральну угоду, відповідач погодився з тим, що реструктуризація полягає в тому, що його борг зменшується на суму процентів та штрафу, а кредит визначається у вищевказаній сумі, яка переноситься як борг на нову картку, відкриту для погашення заборгованості.
Як встановлено судом, позивач виконав зобов`язання за договором та перерахував кошти на рахунок.
В той же час, відповідач належним чином не виконувала свої кредитні зобов`язання перед позивачем.
З вказаним розрахунком суд погоджується частково, оскільки розмір пені не визначений Генеральною угодою, тому вимоги банку щодо її нарахування та стягнення з відповідача суперечать умовам договору.
А як судом зазначено вище, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг і Тарифи ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи та не містить підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору.
Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальності у вигляді неустойки.
Відтак, вимога Банку про стягнення заборгованості по пені є безпідставною та задоволенню не підлягає.
При цьому, оскільки відповідач належним чином не виконував зобов`язання за договором, в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентам та штрафу вимоги є доведеними, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Генеральною угодою, яка складається з: 3557,10 грн - заборгованість за кредитом; 2206,21 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 395,18 грн - штраф, а всього в розмірі 6158,49 грн.
Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 81, 259, 263-265, 282, 352, 354-355 ЦПК України, суд,
Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 23.03.2016 станом на 10.11.2020 у сумі 6158 ( шість тисяч сто п`ятдесят вісім) гривень 49 коп., яка складається з наступного: 3557,10 грн. - заборгованість за кредитом; 2206,21 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 395,18 грн - штраф.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 099 ( одну тисячу дев`яносто дев`ять ) гривень 23 коп.
В решті позовних вимог - відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його винесення.
Суддя: Н. О. Сарат