Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1654/16-ц
Провадження № 6/553/6/2021
У Х В А Л А

Іменем України

14.01.2021 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Струковій І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за заявою адвоката БІЛОНУЧКІНОЇ Тетяни Петрівни в інтересах ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року адвокат Білонучкіна Т.П. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_2 з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Вказує, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 17.06.2016 року у справі № 553/1654/13-ц позов ПАТ "МАРФІН БАНК" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено - звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 00308/Р від 02 червня 2008 року, укладеним між ФОП ОСОБА_3 та ВАТ "МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК", в розмірі 11658187 грн. 15 коп. на користь на користь Публічного акціонерного товариства "МАРФІН БАНК" на предмет іпотеки згідно іпотечного договору від 18 листопада 2011 року, укладеного між ПАТ "МАРФІН БАНК" та ОСОБА_2 , а саме на: нежитлові приміщення (магазин непродовольчих товарів) загальною площею 83,6 кв.м. з усіма приналежностями, складовими частинами, невіддільними поліпшеннями та внутрішніми системами нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 24.07.2017 року вказане рішення частково змінено, абзац четвертий резолютивної частини заочного рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17 червня 2016 року викладено в наступній редакції: "звернення стягнення на предмет іпотеки здійснювати за початковою ціною визначеною висновком про вартість майна від 10 березня 2017 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 в розмірі 1393115 грн. 00 коп.".

17.07.2020 року на виконання вказаного рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17.06.2016 року зі змінами, внесеними рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 24.07.2017 року, видано виконавчий лист №553/1654/16-ц, стягувачем у якому вказано Публічне акціонерне товариство "МТБ БАНК", хоча особою, на користь якої ухвалено вищевказане рішення, є Публічне акціонерне товариство "МАРФІН БАНК". Суд не вправі без постановления відповідного судового рішення досліджувати докази та встановлювати певні обставини, а в графі "Стягувач" у виконавчому листі має бути зазначена особа, на користь якої ухвалене судову рішення (позивач). В даному випадку ПАТ "МАРФН БАНК".

Крім того, у резолютивній частині рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17.06.2016 року та, відповідно, у виконавчому листі № 553/1654/16-ц від 17.07.2020 року зазначено про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 00308/Р від 02 червня 2008 року в розмірі 11658187 грн. 15 коп.

09.12.2019 року Полтавським апеляційним судом винесено постанову у цивільній справі № 554/5323/14-ц, якою зменшено стягувану з ФОП ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства "Марфін Банк" заборгованість за кредитним договором № 00308/Р від 02 червня 2008 року заборгованість з 11658187 грн. 15 коп. до 11097238 грн. 67 коп., що складається з: заборгованості за кредитом в сумі 8688949 грн. 88 коп., заборгованості за відсотками в сумі 1706068 грн. 83 коп., пені за прострочення виконання зобов`язань в сумі 702219 грн. 96 коп.

Таким чином, на момент видачі оскаржуваного виконавчого листа обов`язок боржника був частково відсутній, а тому виконавчий лист № 553/1654/16-ц від 17.07.5020 року має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий 17.07.2020 року Ленінським районним судом м. Полтави по справі № 553/1654/16-ц.

Представник заінтересованої особи ПАТ "МТБ БАНК" надав суду письмове заперечення, вказує, рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів (протокол № 56 від 28.12.2017 року) назву ПАТ "Марфін Банк" змінено на ПАТ "МТБ БАНК", яке є правонаступником по всіх правах та зобов`язань ПАТ "Марфін Банк". На момент прийняття рішення першої та апеляційної інстанції найменування ще не було змінено, тоді як на момент звернення банку до суду з заявою про видачу виконавчих листів у банку вже було найменування МТБ БАНК, у зв`язку з чим суд правомірно видав виконавчий лист, зазначивши в ньому актуальну назву стягувача. Зміна найменування юридичної особи як сторони виконавчого провадження не потребує її заміни судом, про що зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 року по справі № 914/3587/14. Вказані обставини не позбавляють підстав боржника звернутися з заявою про виправлення помилки у виконавчому листі.

Посилання заявника на часткову відсутність обов`язку божника як підставі визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ПАТ "МТБ БАНК" вважає безпідставним. Заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17.06.2016 року змінене рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 24.07.2017 року. Постановою Верховного Суду від 12.11.2019 року вказані судові рішення залишені без змін, відтак набрали законної сили та є остаточними у справі. В даній справі видано виконавчий лист щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, початкова ціна реалізації якого складає 1393115 грн. 00 коп., тоді як розмір заборгованості, в рахунок якої необхідно звернути стягнення, майже в 9 разів більший. Виконавши рішення по реалізації майна, визначеного у виконавчому документі, вартість якого 1393115 грн. 00 коп., виконавче провадження буде завершено, тому у боржника згідно вказаного судового рішення буде відсутній обов`язок щодо всієї суми заборгованості. Визнавши виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, суд фактично позбавить Банк можливості задовольнити свої вимоги.

Просить залишити без задоволення заяву ОСОБА_2 .

Після прийняття справи до провадження заявник адвокат Білонучкіна Т.П. надала письмові додаткові пояснення, доповнивши обґрунтування заяви, поданої в інтересах ОСОБА_2 , вказала, що виконавчий лист по справі № 553/1654/16-ц, виданий 17.07.2020 року Ленінським районним судом м. Полтави судовим органом, у якого відсутні на те відповідні повноваження, позаяк з урахуванням перехідних положень ЦПК України мав бути виданий судом, який ухвалив рішення по суті спору, тобто в даному випадку Апеляційним судом Полтавської області. В обґрунтування своїх доводів послалась на те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.09.2020 року провадження № 11-4сап20 висловила правову позицію про те, що згідно з перехідними положеннями нових процесуальних кодексів, які набрали чинності з 15.12.2017 року, до початку роботи Єдиного реєстру виконавчих документів виконавчі документи видаються в паперовій формі тим судом, який ухвалив рішення по суті спору, а не тим судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Представник ПАТ "МТБ БАНК" надав письмові пояснення суду щодо додаткових пояснень заявника від 05.11.2020 року, наголосив на тому, що постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.09.2020 року провадження № 11-4сап20 не підлягає врахуванню, оскільки ухвалена за наслідком розгляду скарги на дії судді, а не безпосередньо щодо вирішення питання неможливості видачі виконавчого листа місцевим судом. Рішенням Апеляційного суд Полтавської області від 24.07.2017 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17.06.2016 року лише частково змінене в частині визначення початкової ціни реалізації предмету іпотеки на прилюдних торгах, у звязку з чим неможливо стверджувати про те, що рішення по суті спору було ухвалене у даній справі судом апеляційної інстанції. Просив у задоволенні заяви відмовити.

Представник заявника адвокат Білонучкіна Т.П. в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити у повному обсязі.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, заявник, приватний виконавець Гречин Н.В. про причини неявки не повідомили, представник стягувача ПАТ "МТБ БАНК" звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному, разом з тим, доказів на підтвердження існування поважних причин неявки до суду не надав. Оскільки з урахуванням положень ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача чи боржника не перешкоджає розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, підстав для відкладення розгляду справи не встановлено та вирішено заяву по суті у відсутність учасників процесу, які не з`явились, будучи достовірно обізнані про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, цивільної справи № 553/1654/16-ц, оцінивши доводи, наведені учасниками справи в обґрунтування своїх позицій, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебувала цивільна справа № 553/1654/16-ц (провадження № 2/553/614/2016) за позовом Публічного акціонерного товариства "МАРФІН БАНК" до ОСОБА_2 , третя особа - фізична особа-ідприємець ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням суду від 17.06.2016 року позов ПАТ "МАРФІН БАНК" задоволено - звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 00308/Р від 02 червня 2008 року, укладеним між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та Відкритим акціонерним товариством "МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК" в розмірі 11658187 грн. 15 коп. на користь Публічного акціонерного товариства "МАРФІН БАНК" на предмет іпотеки, згідно іпотечного договору від 18 листопада 2011 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "МАРФІН БАНК" та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвою В.І. за реєстровим № 2218, а саме на: нежитлові приміщення (магазин непродовольчих товарів) загальною площею 83,6 кв.м. з усіма приналежностями, складовими частинами, невіддільними поліпшеннями та внутрішніми системами нерухомого майна, відповідно до п. 1.2. іпотечного договору, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на плані позначені літ. А-9-10, та належать ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу /ВКК 849619/, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю. 21 квітня 2008 року за реєстровим № 2281. Звернення стягнення на предмет іпотеки вирішено здійснювати за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - незалежним експертом, на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, шляхом проведення прилюдних торгів відповідно до вимог ЗУ "Про виконавче провадження" та ЗУ "Про іпотеку". Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "МАРФІН БАНК" витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 14.06.2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 24.07.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17.06.2016 року змінено, абзац четвертий резолютивної частини заочного рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17 червня 2016 року викладено в наступній редакції: "звернення стягнення на предмет іпотеки здійснювати за початковою ціною визначеною висновком про вартість майна від 10 березня 2017 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 в розмірі 1393115 грн. 00 коп.".

Постановою Верховного суду від 12.11.2019 року касаційну скаргу адвоката Марченко Г.І., яка діяла в інтересах ОСОБА_2 , залишено без задоволення заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17.06.2016 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 24.07.2017 року залишено без змін.

На підставі заяви стягувача 16.07.2020 року видано виконавчий лист про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 00308/Р від 02 червня 2008 року, укладеного між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та Відкритим акціонерним товариством "МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК" в розмірі 11658187 (одинадцять мільйонів шістсот п`ятдесят вісім тисяч сто вісімдесят сім) гривень 15 копійок на користь Публічного акціонерного товариства "МАРФІН БАНК" (68003, Одеська обл., м. Іллічівськ. вул. Леніна, 28, ) на предмет іпотеки, згідно іпотечного договору від 18 листопада 2011 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "МАРФІН БАНК" та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвою В.І. за реєстровим № 2218, а саме на: нежитлові приміщення (магазин непродовольчих товарів) загальною площею 83,6 кв.м. з усіма приналежностями, складовими частинами, невіддільними поліпшеннями та внутрішніми системами нерухомого майна, відповідно до п. 1.2. іпотечного договору, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на плані позначені літ. А-9-10, та належать ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу /ВКК 849619/, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю. 21 квітня 2008 року за реєстровим № 2281. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснювати за початковою ціною визначеною висновком про вартість майна від 10 березня 2017 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 в розмірі 1393115 грн. 00 коп.

В графі "стягувач" вказано Публічне акціонерне товариство "МТБ Банк".

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину "судового провадження" відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

За положеннями ст.ст. 1, 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Згідно з ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Як вбачається зі змісту Статуту Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк", рішенням загальних зборів акціонерів Банку (протокол № 36 від 08.07.2010 року) назву та тип Відкритого акціонерного товариства "Морський транспортний банк" змінено на Публічне акціонерне товариство "МАРФІН БАНК". Згідно з рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів (протокол № 56 від 28.12.2017 року) назву Публічного акціонерного товариства "МАРФІН БАНК" змінено на Публічне акціонерне товариство "МТБ БАНК".

Статтею 15 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Виходячи з наведених нормативних приписів, особа набуває статусу сторони виконавчого провадження (як стягувач або боржник) з моменту видачі на її користь (в її інтересах) відповідного виконавчого документа. При цьому відкриття виконавчого провадження не впливає на наявність (або ж відсутність) такого статусу особи. Сама лише зміна найменування (типу) юридичної особи не означає її реорганізації, зокрема, перетворення, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма такої особи.

Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Такий висновок суду ґрунтується також на висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 24 квітня 2019 року по справі № 914/3587/14.

На момент видачі судом виконавчого листа 16.07.2020 року стягувач Відкрите акціонерне товариство "Морський транспортний банк" змінив найменування на Публічне акціонерне товариство "МТБ БАНК", що стало підставою для зазначення саме вказаного найменування у виконавчому листі як актуального на час його видачі.

Вказані обставини не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Якщо особи вважає, що найменування сторони виконавчого провадження у виконавчому листі зазначено невірно, у відповідності до положень ст. 432 ЦК України може ставити питання про виправлення помилки у виконавчому листі.

Оцінюючи доводи заявника, наведені в обґрунтування підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа в справі № 553/1654/16-ц, з огляду на те, що судовим рішенням в іншій судовій справі зменшено розмір заборгованості, в рахунок стягнення якої звернуто стягнення на майно в справі № 553/1654/16-ц, суд враховує наступне.

Предметом позовних вимог у справі № 553/1654/16-ц було звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 00308/Р від 02 червня 2008 року, укладеним між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та Відкритим акціонерним товариством "МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК" в розмірі 11658187 грн. 15 коп.

Заочним рішенням суду від 17.06.2016 року в рахунок її погашення звернуто стягнення на користь Публічного акціонерного товариства "МАРФІН БАНК" на предмет іпотеки, згідно іпотечного договору від 18 листопада 2011 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "МАРФІН БАНК" та ОСОБА_2 , а саме на: нежитлові приміщення (магазин непродовольчих товарів) загальною площею 83,6 кв.м. з усіма приналежностями, складовими частинами, невіддільними поліпшеннями та внутрішніми системами нерухомого майна, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на плані позначені літ. А-9-10, та належать ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу /ВКК 849619/, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю. 21 квітня 2008 року за реєстровим № 2281.

Вказане заочне рішення змінене згідно з рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 24.07.2017 року, його законність, як і законність рішення суду апеляційної інстанції перевірялась судом касаційної інстанції та згідно з постановою Верховного суду від 12.11.2019 року касаційну скаргу адвоката Марченко Г.І., яка діяла в інтересах ОСОБА_2 вони залишені без змін.

Частиною 1 ст. 431 ЦК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п. 1-3 розділу ХІХ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 року № 814, з вернення до виконання судових рішень здійснюється в порядку та в строки встановлені відповідно до вимог процесуального законодавства, Кримінально-виконавчого кодексу України, з урахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження", а також інших нормативно-правових актів. Виконавчі документи ( виконавчий лист, наказ, судовий наказ, постанова, ухвала), які виготовляються судом, мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Виконавчий лист (наказ), формується на підставі внесених даних в АСДС.

Згідно ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконання судового рішення здійснює суд.

Вище викладене свідчить про те, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, суд видає виконавчий лист.

Виконавчий лист № 553/1654/16-ц від 16.07.2020 року виданий на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17.06.2016 року з урахуванням змін, внесених за рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 24.07.2017 року, для примусового виконання в частині звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно, належним його виконанням може стати реалізації майна, на яке звернуто стягнення.

В обґрунтування заяви представник посилається на те, що згідно з постановою Полтавського апеляційного суду м. Полтави від 09.12.2019 року в справі № 554/5323/14-ц зменшено стягувану з ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства "Марфін Банк" заборгованість за кредитним договором № 00308/Р від 02 червня 2008 року з 11658187 грн. 15 коп. до 11097238 грн. 67 коп., що складається з: заборгованості за кредитом в сумі 8688949 грн. 88 коп., заборгованості за відсотками в сумі 1706068 грн. 83 коп. пені за прострочення виконання зобов`язань в сумі 702219 грн. 96 коп., що є підставою для визнання виконавчого листа, виданого в справі № 553/1654/16-ц, таким, що не підлягає виконанню.

Той факт, що, за твердженням представника заявника, у іншій судовій справі встановлено інший розмір заборгованості за цим же кредитним договором, на переконання суду, не свідчить про те, що обов`язок боржника у даному виконавчому провадженні відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, оскільки майно, на яке звернуто стягнення згідно рішення у справі № 553/1654/16-ц, не реалізоване.

Доводи представника заявника адвоката Білонучкіної Т.П. про те, що виконавчий лист № 553/1654/16-ц від 16.07.2020 року безпідставно виданий Ленінським районним судом м. Полтави, суд вважає неспроможними.

Так, відповідно до пп. 17.1 п. 17 розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судом апеляційної інстанції заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17.06.2016 року не було скасовано, рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 24.07.2017 року лише внесені зміни до абзацу четвертого його резолютивної частини.

Встановлені судом обставини та зміст виконавчого листа № 553/1654/16-ц від 16.07.2020 року свідчить про те, що він виданий саме на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17.06.2016 року з урахуванням змін, внесених за рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 24.07.2017 року.

Відповідно, виходячи з положень пп. 17.1 п. 17 розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, належним судовим органом, який мав право видати виконавчий лист у справі № 553/1654/16-ц, є саме Ленінський районний суд м. Полтави.

Відповідно, послання представника заявника адвоката Білонучкіної Т.П. на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 03.09.2020 року в справі № 11-4сап20, суд вважає безпідставним й таким, що не стосується конкретних правовідносин у даному судовому провадженні.

За таких обставин, Ленінським районним судом м. Полтави 16.07.2020 року правомірно видано виконавчий лист на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17.06.2016 року.

А тому суд приходить до висновку, що заява адвоката Білонучкіна Т.П. в інтересах ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 432 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви адвоката БІЛОНУЧКІНОЇ Тетяни Петрівни в інтересах ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - до Полтавського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 14.01.2021 року.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Є. В. Парахіна