Справа №639/2414/20
Провадження №2/639/498/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року

Жовтневий районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Рубіжного С.О.,

за участю секретаря Чубенко О.С.,

представника позивача Дяк Т.І.,

представника відповідача Кузнецова П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, суд

ВСТАНОВИВ :

23 квітня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась представник Комунального підприємства «Жилкомсервіс» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відповідно до якого просила суд стягнути з відповідача на користь КП «Жилкомсервіс» заборгованість з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.08.2012 року по 01.03.2020 року у розмірі 8 717,45 грн. та судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач є власником і зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

КП «Жилкомсервіс», власником та засновником якого є територіальна громада м. Харків в особі Харківської міської ради є підприємством по наданню послуг по утриманню будинків та прибудинкової території, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Між позивачем та відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 .

Позивач свої зобов`язання виконує належним чином, відповідач, в свою чергу, своєчасно не здійснює оплату за послуги по утриманню будинків та прибудинкової території, у зв`язку з чим за ним обліковується заборгованість за період з 01.08.2012 року по 01.03.2020 року у розмірі 8 717,45 грн.

Вказані обставини і вимусили представника позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.09.2020 року позов Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» заборгованість з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.08.2012 року по 01.03.2020 року в розмірі 8 717 (вісім тисяч сімсот сімнадцять) гривень 45 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 вересня 2020 року у цивільній справі №639/2414/20 за позовною заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій скасовано і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

23 грудня 2020 року до суду від відповідача про справі надійшов відзив на позовну заяву в якому вона посилається на наступні обставини.

Так, з незрозумілих обставин, без дотримання вимог чинного законодавства Позивач визначає себе «Управителем» та «балансоутримувачсм» будинків з приватизованими квартирами. Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Рішенням Конституційного Суду № 4-рп від 02.03.2004 р. власники квартир є співвласниками неподільного майна, куди входять і допоміжні приміщення, і технічне обладнання, і елементи зовнішнього благоустрою, розпоряджатися якими можуть тільки жителі конкретного будинку.

Відповідно до ст. 385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління або (та) утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Тобто законодавством України визначено, що відповідна юридична особа може набути права «управителя» і «балансоутримувачем» того чи іншого будинку може тільки за згодою його жителів (власників квартир). Але, відповідач не давала згоду на обслуговування будинку і споруд та прибудинкових територій за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до ті. 17 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга може бути сплачена лише в тому разі, якщо вона замовлена споживачем, або сплата такої послуги прямо передбачена Законом, тому сплат, з дати придбання у власність квартири, не було жодної.

Позивач вказує, що між ним та відповідачем фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в будинку, де знаходиться квартира відповідача. Проте це не відповідає дійсності з наступних підстав.

У газеті «Слобода» 28.11.2006 року № 95 запропоновано територіальній громаді вчинення публічного правочину у вигляді договору про надання житлово-комунальних послуг (надалі - Публічний договір). Даний вид договору, відповідно до ст. 633 Цивільного Кодексу України має характер публічного договору - публічної пропозиції, що передбачає звернення до невизначеного кола осіб, що містить всі істотні умови майбутнього договору і чітко виражає готовність оферента укласти договір з будь-якою особою. Дії службових осіб КП «Жилкомсервіс» по впровадженню та спонуканню членів територіальної громади па укладення публічного договору про надання житлово-комунальних послуг є незаконними з наступних підстав.

Зокрема, застосування публічної форми договору є прямим порушенням конституційних прав громадян, передбачених ст.ст. 47, 48, 57 Конституції України. Статтею 205 Цивільного Кодексу України передбачено спосіб волевиявлення під час обрання форми правочину. Так, правочин може вчинятися в усній або письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. В даному випадку, відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Таким чином, між позивачем та відповідачем нема ніяких правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в будинку, де знаходиться квартира відповідача.

Але, відповідач є власником квартири з 23 липня 2012 року, що підтверджується договором купівлі - продажу від 23 липня 2012 року. Таким чином відповідач фактично не мав змоги і не повинен був звертатись до КП «Жилкомсервіс» протягом місяця з дня опублікування договору, тому що не володів нерухомістю, щоб заключали договір на її обслуговування. А коли звернувся щодо заключения договору після придбання нерухомості, то отримав відмову та посилання на Публічний договір опубліковано в газеті «Слобода». Це підтверджується тим, що в справі відсутній договір між Позивачем та відповідачем.

Позивач вказує на те, що свої зобов`язання виконує належним чином. Але в будинку не виконуються послуги, які перераховані в розрахунках КП «Жилкомсервіс», а саме: ТО систем водопостачання; ТО систем водовідведення; ТО систем теплопостачання; ТО систем гарячого водопостачання; обслуговування димовент. каналів; ТО систем електрозабезпечення; прибирання території.

Тобто у позові не надано доказів, якими би було підтверджено факт виконання будь яких робіт, або надання послуг за які відповідач повинен сплачувати відповідно до Законодавства України, а тому у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

23 грудня 2020 року від відповідача по справі, до суду надійшла заява про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно положень ч.1 та 3 ст. 264 ІДК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу.

Відповідач вказує, що оскільки між КП «Жилкомсервіс» та нею ніяких відносин не існує і ніяких послуг від КП «Жилкомсервіс» вона не отримує та не сплачує за їх послуги, то зазначені дії, на які посилається позивач, як на переривання строку позовної давності, не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності за іншими періодичними платежами, в яких позовна давність обчислюється з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Таким чином, у зв`язку з тим, що КП «Жилкомсервіс» пропустили строки позовної давності, просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник позивача, Дяк Т.І., яка діє на підставі довіреності від 04.01.2021 року № 2-34/2021, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі наполягала на їх задоволені, посилаючись на обставини, які викладені у позовні заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, за участю її представника.

Представник відповідача Кузнєцов П. В., який діє на підставі довіреності від 19.10.2020 року, проти задоволення позову заперечував, посилаючись на обставини, які викладені у відзиві на позовну заяву, а також пояснив, що відповідач послугами не користується, правовідносин між позивачем ніяких не має, квартира придбана у шлюбі, та належить дружині. Він, як чоловік відповідача у квартирі не зареєстрований.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10-11,12,13) та є споживачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються КП «Жилкомсервіс».

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області № 1186 від 20 грудня 2006 року КП «Жилкомсервіс» визнано виконавцем послуг з управління будинком, спорудою або групи будинків, згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги».

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо.

Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 382 ЦК України, Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.

З кожним громадянином м. Харкова шляхом офіційного публікування у спецвипуску газети «Слобода» № 95/1 від 28 листопада 2006 року тексту типового Договору про надання житлово комунальних послуг, було укладено договір про надання житлово комунальних послуг між КП «Жилкомсервіс» та споживачами. (а.с.33)

Відповідно до розрахунку заборгованості на даний час за відповідачем існує заборгованість за період з 01.08.2012 року по 01.03.2020 року, станом на 01.04.2020 року в сумі 8717,45 грн. за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. З серпня 2012 року по квітень 2017 року відповідачем сплачувалась вартість послуг, але в подальшому припинено виконання зобов`язання по оплаті (а.с.7-9).

Як зазначено представником відповідача, припинення сплати вартості послуг пов`язано з небажанням мати правовідносини з позивачем, оскільки останнім не надаються послуги або надаються неналежної якості.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 322 Цивільного кодексу України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», є наступні: виконання рішення зборів співвласників; своєчасна оплата за спожиті житлово-комунальні послуги.

Таким чином, Закон покладає обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг на власника квартири у багатоквартирному будинку.

У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений у пункті 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності до змісту частини третьої статті6, частини першої статті 630 ЦК України,статей 19-21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», умови типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доводи відповідача про те, що відсутні підстави для стягнення з неї заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, оскільки між нею, як споживачем, та між Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» відсутні договірні правовідносини, - не приймаються до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року № 6-2951цс15.

Також стороною відповідача не надано доказів щодо звернення до позивача з приводу надання неякісних послуг.

Таким чином, вимоги про стягнення заборгованості з 01 серпня 2012 року по 01 березень 2020 року є обґрунтованими, разом з тим з їх розміром суд не може погодитись через наступне: вимоги про стягнення заборгованості з оплати наданих послуг, що знаходяться поза межами позовної давності, не можуть бути задоволені в зв`язку з відповідною заявою відповідача та відсутності підстав для застосування положень ст. 264 ЦК України.

Згідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Отже, суд розглядає позовні вимоги КП «Жилкомсервіс» в межах позовної давності, тобто з 01 квітня 2017 по 01 березень 2020, оскільки позивач 23 квітня 2020 року звернувся до суду з даною позовною заявою.

Як вбачається з довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг заборгованість відповідача Сальдо на 01.04.2020 року склало 15526, 70 грн, сплачено 4234,95 грн, нарахована субсидія склала 2000,71 грн., зміни склали -573,59 грн., отже остаточна сума заборгованості дорівнює 8717,45 грн. Заборгованість станом на 01.04.2017 року складає 1184,32 грн., а тому суд, приходить до висновку, що сума заборгованості в межах строків позовної давності складає 7533,13 грн. (8717,45 1184,32 = 7533,13), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги КП «Жилкомсервіс» підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1816,43 грн. (7533,13*2102/8717,45).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 256, 257, 261,264, 322, 525 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Жилкомсервіс» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» заборгованість з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 квітня 2017 року по 01 березня 2020 року в розмірі 7533 (сім тисяч п`ятсот тридцять три) гривні 13 (тринадцять) копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» судовий збір в розмірі 1816 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) гривень 43 (сорок три) копійки.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Харкова апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», місцезнаходження: 61052, м. Харків, вул. Конторська, буд. 35, , р/р НОМЕР_2 , банк одержувача ПАТ «Мегабанк» м. Харків, МФО 351629;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., РНОКПП: НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 19.05.2021.

Суддя С.О. Рубіжний