Провадження 2/127/3833/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

29.12.2020 року на адресу суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій позивач з метою забезпечення позову просив накласти арешт на належну ОСОБА_2 1/9 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що відповідно до розписки 01.03.2018 року позивач надав відповідачу в борг грошові кошти в сумі 14 900 доларів США, які ОСОБА_2 зобов`язався повернути до 05.10.2018 року. ОСОБА_2 не виконав свої боргові зобов`язання, вчиняє різноманітні дії, які спрямовані на ухилення від повернення взятих у позику коштів. Недобросовісна поведінка відповідача та його намагання будь-яким чином ухилитись від повернення коштів свідчить про те, що відповідач не має наміру повернути борг, а усі його дії спрямовані на ухилення від виконання своїх грошових зобов`язань, тому існують реальні ризики неможливості або утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову. Позивач просить суд накласти арешт на належну відповідачу 1/9 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , оскільки не застосування судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або взагалі призведе до неможливості виконання рішення суду та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, так як відповідач умисно ухиляється від повернення взятих в борг коштів та є ризик того, що з метою уникнення відповідальності відповідач намагатиметься відчужити (відписати третім особам) належну йому частку квартири.

У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Відповідно до ч.ч. 5-7 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Як вбачається з інформаціної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.12.2020 року, відповідач ОСОБА_2 є власником 1/9 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи дану заяву про забезпечення позову, суд виходить з того, що предметом заявленого позову є стягнення коштів в сумі 14900 доларів США, що еквівалентно 422637,01 грн. за курсом Національного банку України станом на день подачі позовної заяви до суду на підставі укладеного між сторонами усного договору позики грошових коштів. Також суд бере до уваги, що хоча сторонами було обумовлено термін повернення позичених коштів до 05.10.2018 року, однак станом на 20.10.2020 року кошти відповідачем позивачу не повернуті, що стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про стягнення боргу з ОСОБА_2 .

Вказане свідчить про наявність спору між сторонами щодо повернення взятих у борг грошових коштів.

Отже, враховуючи наявність спору між сторонами щодо повернення взятих у борг грошових коштів, суму боргу, предмет і зміст позовних вимог, враховуючи вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, суд приходить до висновку, що з метою ефективного захисту прав позивача по даній справі необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 , а саме на 1/9 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 в межах заявленої суми боргу - 14900 доларів США, що еквівалентно 422637,01 грн. за курсом Національного банку України станом на день подачі позовної заяви до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу- задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 , а саме на 1/9 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 в межах заявленої суми боргу - 14900 доларів США, що еквівалентно 422637,01 грн. за курсом Національного банку України станом на день подачі позовної заяви до суду - до набрання судовим рішенням по даній справі законної сили.

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: