Справа № 557/1752/21
У х в а л А

про залишення позовної заяви без руху

"03" листопада 2021 р. смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Тишкун П.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 провстановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 провстановлення факту постійного проживання спадкоємця із ОСОБА_3 на момент його смерті.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 покликається на те, що є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як і її сестра ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 .

На даний час позивач має намір оформити спадщину, однак не може довести факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті.

Встановлення зазначених фактів, що мають юридичне значення, заявнику необхідне для оформлення спадщини.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст.ст. 176, 177 цього Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги (якщо подаються письмові або електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

З позовної заяви вбачається, що позивач має намір прийняти спадщину після смерті батька. Однак, не надано доказів з приводу звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно приписів ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є факт звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право спадщину та відмова нотаріуса про у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. У протилежному випадку дії нотаріуса можуть бути оскаржені в передбаченому законом порядку.

Як роз`яснено у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що при розгляді справ про спадкування суди мають звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

На підтвердження вказаних в позові обставин, до позовної заяви додано лист приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Строкаля В.Д. від 22 квітня 2017 року за №167/02-14, в якому нотаріус роз`яснив позивачу порядок приянйття спадщини, повідомив про пропуск позивачем строку для прийняття спадщини, та вказав на необхідність звернення до суду.

Водночас доказів отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачу свідоцтва про право на спадщину) через відтсуність доказів постійного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті, що підтверджує названі у позові підстави звернення до суду за захистом порушених прав, позвачем суду не надано.

Таким чином, позивачу необхідно, на підтвердження позовних вимог і наявності правового характеру спору (наявності спору про право), надати суду постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Висновок суду узгоджується із позицією Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який у свіїй постанові від 06 жовтня 2021 року по справі № 702/61/20 зазначив, що лист-відповідь нотаріуса щодо роз`яснення порядку отримання свідоцтва про право на спадщину не свідчить про відмову позивачу у видачі такого свідоцтва.

Отже, позивачу необхідно на підтвердження позовних вимог і наявності правового спору (наявності спору про право) надати суду відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, яка до позову не додана.

Суддя звертає увагу позивача на те, що без попереднього звернення особи до нотаріальної контори для оформлення права на спадщину та відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, звернення до суду з даним позовом є передчасним.

Вищевказані недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цим позовом та призначити справу до судового розгляду.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

З огляду на наведене, дану позовноу заяву необхідно залишити без руху, надавши заявникові строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без руху враховується практика Європейського суду з прав людини (рішення Суду у справі «De Geouffre de la Pradelle проти Франції», №12964/87, § 28, від 16 грудня 1992 pоку), де зазначено, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Суддею пропонується наступні способи усунення допущених недоліків позовної заяви: подати постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Керуючись статтями 185 та 260 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 провстановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті залишити без руху.

Надати позивачеві семиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, який починає рахуватися з дня отримання заявником цієї ухвали.

Копію ухвали надіслати для відома позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що в разі якщо у строк, встановлений судом, недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.В. Тишкун