Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2021 Справа №607/5850/21

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участі секретаря судового засідання Киреньки Г. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом дочірнього підприємства «Газпостач» товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільміськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

В С Т А Н О В И В :

Дочірнє підприємство «Газпостач» товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільміськгаз» (далі - ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз») звернулося до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природній газ у сумі 11 889,72 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що ДП «Газпостач» ПАТ «Тернопільміськгаз» (з 05 грудня 2019 року - ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз») поставило відповідачці як власнику приміщення та споживачу за адресою: АДРЕСА_1 , обсяги природного газу, а остання їх фактично прийняла.ОСОБА_1 здійснила фактичне споживання природного газу та частковий розрахунок по ньому, чим акцептувала (підтвердила) свою згоду на приєднання до умов Договору постачання природного газу побутовим споживачам. Свої зобов`язання позивач виконав в повному обсязі, надав послуги постачання природного газу відповідачці в необхідних об`ємах (обсягах), натомість, ОСОБА_1 зобов`язання у частині оплати послуг з газопостачання не виконує. Остання не подала до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на об`єкт, а фактично проводила споживання природного газу. Таким чином, між ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз»та ОСОБА_1 склались фактичні договірні відносини зі споживання природного газу, за якими позивачем було поставлено об`єми природнього газу, відповідачка прийняла (спожила) дані обсяги газу, однак не здійснила оплати за спожитий природний газ. Згідно особового рахунку № НОМЕР_1 , за розрахунковий період з 01 травня 2018 року по 01 березня 2021 року за вказаним помешканням, яке належить ОСОБА_1 , рахується заборгованість за спожитий природний газ у сумі 11 889,72 грн. З огляду на зазначене, представник позивача просить позов задовольнити, стягнути виниклу заборгованість та сплачений судовий збір.

Ухвалою судді від 07 квітня 2021 року відкрито провадження у справі № 607/5850/21 та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання представник позивача ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз» не з`явилася, подала до суду клопотання, у якому просить здійснити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, відзиву на позовну заяву не надала суду. Тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення.

За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 дійсно належить ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності від 12 вересня 2005 року.

Відповідно до довідки про розмір платежів за газ № 46, виданої 16 березня 2021 року ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз», власником особового рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Згідно оборотно-сальдової відомості по абоненту, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , споживачу ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , нараховано заборгованість за спожитий природний газ за період з травня 2018 року по березень 2021 року у розмірі 11 889,72 грн.

Відтак, до виниклих між сторонам правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» (далі - Закон) постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, - строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, відповідно до положень постанови НКРЕКП про затвердження Типового договору від 30 серпня 2015 року № 2500 (далі - Договір) є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником. Умови Договору розміщені на офіційному сайті НКРЕКП, сайті Постачальника в мережі Інтернет. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на не визначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору у вигляді заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору.

Постановою Кабінету Міністрів України №2496 від 30 вересня 2015 року було затверджено Правила постачання природного газу (далі - Правила).

Відповідно до п. 3 Розділу І Загальні положення Правил, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

За змістом п. 5 Розділу І Загальні положення Правил, побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Згідно п. 6. ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Тобто, споживачем послуг газопостачання може бути як власник так і користувач об`єкта нерухомого майна, що отримує відповідні послуги газопостачання.

Таким чином, відповідачка по справі, проживаючи за адресою АДРЕСА_1 , враховуючи положення п. 4 Розділу ІІІ Правил та зміст Оборотно-сальдової відомості, здійснила фактичне споживання природного газу, чим акцептувала (підтвердила) свою згоду на приєднання до умов Договору про постачання природного газу побутовим споживачам.

Згідно п. 32 Розділу ІІІ Порядок постачання природного газу побутовим споживачам Правил, побутовий споживач зобов`язується: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору; раціонально використовувати природний газ, обережно поводитися з газовими приладами і пристроями: не пізніше ніж за двадцять робочих днів до звільнення приміщення або повного припинення газоспоживання письмово повідомити діючому постачальнику про розірвання договору та розрахуватися за спожитий природний газ; безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильник газу, представників постачальника після пред`явлення ними відповідних службових посвідчень для звіряння показань фактично використаних обсягів природного газу; проводити на вимогу постачальника звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта та пред`являти платіжні документи на вимогу постачальника для перевірки правильності оплати; виконувати інші обов`язки, передбачені цими Правилами та чинним законодавством.

Свої зобов`язання ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз»виконує в повному обсязі, надає послуги з постачання природного газу Споживачу в необхідних об`ємах (обсягах), натомість ОСОБА_1 зобов`язання у частині оплати послуг з газопостачання не виконує.

Відповідачка не подала до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на об`єкт, а фактично проводить споживання природного газу. Таким чином, між позивачем та відповідачкою склались фактичні договірні відносини зі споживання природного газу, за якими позивачем було поставлено об`єми природного газу, які відповідачка прийняла (спожила) дані обсяги газу, однак не здійснила оплати за спожитий природний газ.

Згідно особового рахунку № НОМЕР_1 , за розрахунковий період з травня 2018 року по березень 2021 року за вказаним помешканням, яке належить ОСОБА_1 , рахується заборгованість 11 889,72 грн.

З оборотно-сальдової відомості по всьому періоду споживання відповідачем вбачається, що заборгованість виникла та накопичувалася за споживачем в період з 01 травня 2018 року. Відповідачка здійснювала систематичну періодичну оплату за споживання газу, зокрема оплачувала поточні нарахування за газ та частково погашала накопичену заборгованість. Дане підтверджують наступні оплати: 01 липня 2018 року - 89,69 грн, 01 серпня 2018 року - 208,74 грн, 01 жовтня 2018 року - 1 809,06 грн, 01 жовтня 2019 року - 3 153,64 грн, 01 січня 2020 року - 1 994,37грн, 01 лютого 2021 року - 2 000,00 грн.

З оплат, зазначених у відомості, вбачається, що дії ОСОБА_1 , спрямовані на погашення боргу, але не в повній мірі, що і зумовило виникнення боргу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

У відповідності зі статтею 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію, та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до п. 32 Розділу ІІІ Порядок постачання природного газу побутовим споживачам Правил споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору.

У Постанові судової палата у цивільних та господарських справах Верховного Суду України у справі № 6-2951 цс 15 від 20 квітня 2016 року, міститься правова позиція, в якій зазначено «що хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Подібний висновок міститься і у постанові Верховного Суду у справі № 210/5796/16-ц від 18 березня 2019 року, в якому встановлено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Отже, надані де-факто послуги з газопостачання відповідачці, повинні бути нею оплачені в незалежності від факту наявності укладеного договору.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Тому, проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання, що внаслідок неналежного виконання відповідачами обов`язку з оплати заборгованості за спожитий природній газ, порушено права позивача, оскільки він позбавлений можливості отримати кошти, на які розраховував, надаючи послуги.

З цих підстав, позов ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз» підлягає до задоволення шляхом стягнення в його користь із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ в розмірі 11 889,72 грн.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень.

Жодних доказів на спростування викладених у позові обставин відповідачкою суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 263, 265, 268, 273, 280-283, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь дочірнього підприємства «Газпостач» товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільміськгаз» заборгованість за спожитий природний газв розмірі 11 889 (одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять),72 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь дочірнього підприємства «Газпостач» товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільміськгаз»2 270 (дві тисячі двісті сімдесят),00 гривень сплаченого судового збору.

Копію заочного рішення направити відповідачці.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: дочірнє підприємство «Газпостач» товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільміськгаз», , адреса місцезнаходження: вул. Шептицького, буд. 20, м. Тернопіль, 46008.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська