Єдиний номер справи 468/824/19-ц
Провадження 22-ц812/177/21 Головуючий по 1 інстанції Янчук С.В.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2021р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання Богуславська О.М.,

за участі: позивачки ОСОБА_1 , представника відповідача Пацалової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Іксора»

на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2020р.

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Іксора», Херсонського обласного управління Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановила:

ОСОБА_1 пред`явила позов до ОСОБА_2 , ТОВ «Іксора», Херсонського обласного управління ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування 500000 грн. майнової та 4000000 грн. моральної шкоди. Дана заява датована позивачкою 30 березня 2018р. (а.с.1-4).

В уточненій позовній заяві, датованій позивачкою 07 червня 2018р. (а.с.5-7) зазначається, що 26.10.2017р. з вини водія ОСОБА_2 , який перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ «Іксора» під час керування ним автобусом марки «БАЗ А079.25», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить останньому, сталось зіткнення з автомобілем «Москвич АЗЛК 21406», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті чого пасажир цього автомобіля ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди.

Внаслідок смерті ОСОБА_4 , яка є її матір`ю вона понесла витрати на поховання 20727 грн., включаючи поминальний обід 9400 грн., організацію автобусу на похорон 3200 грн., виготовлення пам`ятника 58060 грн., на реабілітацію у школі доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку зі смертю бабусі 94242,19 грн., на своє лікування 7133,54 грн. Також вона витрачала кошти на неодноразові поїздки до органів пенсійного фонду, соціального захисту, реєстрації актів цивільного стану, зв`язку, нотаріальної контори, адвоката, страхової компанії, поліції, суду та до ОСОБА_3 з посиланням на проїзні квитки на 720 грн. та на чеки з магазину на 1092,65 грн.

Крім того, смертю матері завдано моральну шкоду.

Так, вона з донькою знаходяться в напруженому психологічному стані, біль від втрати матері не залишає в спокої, безповоротно змінився звичайний спосіб життя, втрачено працездатність, сон, спокій, періодично відбуваються нервові зриви, збільшується тиск та серцебиття, що вимагало проходження лікування з 30 жовтня 2017р. по 29 листопада 2017р., з 30 листопада 2017р. по 22 грудня 2017р. і вживання ліків.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила стягнути з відповідачів у солідарному порядку завдану майнову і моральну шкоду та відшкодувати 2600 грн. витрат на правову допомогу.

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2020р. позов задоволено частково. Постановлено стягнути з ТОВ «Іксора» на користь ОСОБА_1 34187 грн. майнової і 161600 грн. моральної шкоди. У задоволені вимог до ОСОБА_2 , Херсонського обласного управління ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність рішення суду в частині відхилених вимог про відшкодування майнової і моральної шкоди до страховика, просила рішення суду скасувати і ухвалити нове про їх задоволення, а в іншій частині рішення суду залишити без змін.

ТОВ «Іксора», в поданій апеляційній скарзі, просить рішення суду скасувати в частині задоволених вимог, посилаючись на те, що ліміт відповідальності страховика у повній мірі покриває завдану позивачці майнову і моральну шкоду.

Апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, водій ОСОБА_2 , керуючи автобусом марки «БАЗ А079.25», реєстраційний номер НОМЕР_1 при виконанні маневру обгону невстановленого вантажного транспортного засобу у з`єднані з причепом порушив вимоги п.1.5, 2.3.б, 10.1, 14.2.в Правил дорожнього руху, а саме: проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, її змін, перед початком виконання маневру обгону не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на зустрічну для себе смугу руху, рухаючись по якій в`їхав в населений пункт м. Баштанка, своїми діями створив небезпеку для руху водієві автомобіля «АЗЛК 21406», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 , який рухався по вул. Ювілейній м. Баштанка в напрямку м. Миколаєва та допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автобусу з передньою частиною автомобіля ОСОБА_3 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_3 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а пасажир ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень у вигляді гострої крововтрати на ґрунті розриву грудного відділу аорти загинула на місці пригоди.

Вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 26.09.2018р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК з призначенням покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. На підставі ст.75 КК звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК.

Вироком Миколаївського апеляційного суду від 19.06.2019р., залишеного без змін постановою Верховного Суду від 15.01.2020р. вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 26.09.2018р. в частині звільнення ОСОБА_2 від відбування основного покарання з випробуванням та в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_1 про стягнення майнової та моральної шкоди - скасовано. Ухвалено в цій частині новий вирок, яким вважати ОСОБА_2 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК з призначенням покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Провадження в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_1 направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок залишено без змін.

Власником автобусу марки «БАЗ А079.25», реєстраційний номер НОМЕР_1 є ТОВ «Іксора» з яким ОСОБА_2 на час дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах.

Цивільно-правова відповідальність ТОВ «Іксора» як власника автобусу марки «БАЗ А079.25», реєстраційний номер НОМЕР_1 на час вказаної дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія". Ліміт відповідальності, за даними полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю 200000 грн., за шкоду заподіяну майну 100000 грн., франшиза 0 грн.

ОСОБА_1 понесла витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника відповідно у розмірі 11327 грн. і 58060 грн., а також на перевезення пасажирів на похорон 3200 грн.

Внаслідок злочинних дій працівника власника джерела підвищеної безпеки, які призвели до смерті ОСОБА_4 її доньці були заподіяні моральні страждання, які полягають у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо близького родича.

За таких обставин суд дійшов до вірного висновку про наявність підстав, передбачених ст.ст.23,1166,1168,1172,1187,1194,1201 ЦК, ст.ст.23,27 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для стягнення з власника джерела підвищеної безпеки на користь позивачки майнової і моральної шкоди, яка перевищує ліміт відповідальності страховика.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі щодо безпідставного відхилення позовних вимог до страховика є безпідставним, тому що позов було пред`явлено до Херсонського обласного управління ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», яке згідно з п.1.3. Положення, затвердженого 16 травня 2016р. головою наглядової ради ПАТ Українська пожежно-страхова компанія» не є юридичною особою (а.с.108).

А за правилами ч.2 ст.48 ЦПК відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи та держава.

До того ж у відзиві на апеляційну скаргу Херсонське обласне управління ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» зазначало про цю обставину, але позивачка не скористалась своїм правом на заміну неналежного відповідача у відповідності до ст.51 ЦПК, хоча у відзивах на позовну заяву про це наголошувалось (а.с.92,103).

Аргументи ТОВ «Іксора», які пов`язані із його сумнівами у понесені позивачкою витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника відповідно у розмірі 11327 грн., 58060 грн. не спростовують висновки суду, які ґрунтуються на наявних в матеріалах справи накладних, рахунку (а.с.27,28) і містять перелік і вартість наданих суб`єктом підприємницької діяльності послуг за замовленням позивачки. В той же час відповідач не надав будь-яких доказів щодо недостовірності названих накладних.

Доводи ТОВ «Іксора» щодо розміру моральної шкоди теж не можна визнати обґрунтованими, так як при вирішенні цих вимог суд у повній мірі врахував положення ст.23 ЦК та визначив розмір грошової компенсації виходячи з характеру правопорушення, яке кваліфіковано як злочин, який призвів до найгіршого наслідку загибелі людини, глибину душевних страждань позивачки, їх тривалість у зв`язку зі смертю близького родича, необхідності прикладання значних додаткових зусиль для організації життя після трагічної для неї події, а також вимог розумності і справедливості.

Оскільки суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційні скарги в силу ст.375 ЦПК підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.367,368,374,375,382 ЦПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Іксора» залишити без задоволення, а рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2020р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 13 січня 2021р.

Головуючий: Судді: