Ухвала

24 травня 2021 року

м. Київ

справа № 953/6176/20

провадження № 61-7670ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Любивець Павло Васильович, на рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору, відшкодування завданих збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору, відшкодування завданих збитків та моральної шкоди

Свій позов обґрунтував тим, що 17 лютого 2017 року між сторонами укладено договір №03/02 монтажу геотермальної системи опалення, предметом якого є придбання та встановлення теплового насосу системи опалення приватного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна сума договору становила 176 000,00 грн. ОСОБА_2 просив стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 339 026,00 грн та моральну шкоду у розмірі 150 000,00 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Договір №03/02 монтажу геотермальної системи опалення від 17 лютого 2017 року, укладений між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвано.

Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму у розмірі 176 000,00 грн.

Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 2 400,00 грн.

Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн.

Вирішено питання щодо судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

У травні 2021 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Любивець П. В., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року, в якій посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Разом з цим, подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України.

У зв`язку з цим заявнику необхідно усунути вказані вище недоліки касаційної скарги та відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України надати касаційну скаргу (у новій редакції) та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

За подання касаційної скарги справляється судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (підпункт 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Враховуючи заявлені позовні вимоги, судовий збір за подання касаційної скарги становить 5 349,60 грн (2 674,80 грн ?200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Згідно із частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Любивець Павло Васильович, на рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 24 червня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк