справа №619/4842/21
провадження №2/619/1608/21
УХВАЛА

іменем України

12 жовтня 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Кононихіної Н.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Мєщан І.О.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дергачівського нотаріального округу Харківської області Коробець Олена Миколаївна про визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

встановив:

27 вересня 2021 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якій позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0.1002 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд від 12.06.2020 №1435 та скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, яку проведено 12.06.2020 приватним нотаріусом Дергачівськогорайонного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. на підставі, вищевказаного договору.

Разом з позовною заявою від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1002 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :00:003:0995.

Ухвалою судді від 01 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надавався строк для усунення недоліків позову, який не може перевищувати 10 днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

05 жовтня 2021 року на вимоги виконання ухвали судді від 01 жовтня 2021 року про залишення позовної заяви без руху позивачем до суду подано уточнену позовну заяву.

На даний час провадження у вказаній цивільній справі не відкрито, оскільки судом з метою з`ясування інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, а саме відповідача ОСОБА_2 , відповідно до вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України направлено відповідний запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання м. Харкова.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, зміст та вимоги позовної заяви, приходить до наступного висновку.

Заяву про забезпечення позову, подано одночасно з пред`явленням позову, з дотриманням порядку, встановленого ч. 1 ст. 152 ЦПК України.

У порядку ч. 1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 23 вересня 2021 року цивільну справу № 619/1853/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - залишено без розгляду.

Вжиті заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1002, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :00:003:0995, накладені ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15.04.2021- скасовано. Ухвала набрала законної сили 11 жовтня 2021 року.

Відповідно до ч.9, ч.10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення заявленого позову.

Відповідно до п.п. 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як зазначає заявник ОСОБА_1 в поданій ним заяві про забезпечення позову, 12.06.2020 відповідач, ОСОБА_2 розпорядилася земельною ділянкою, що є об`єктом права спільної сумісної власності без згоди позивача, продавши останню третім особам.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.04.2021, земельна ділянка (кадастровий номер: :00:003:0995), площею 0.1002 га перебуває у спільній частковій власності із виділенням частки 1/2, яка належить - ОСОБА_4 та 1/2 частки, яка належить - ОСОБА_5 . Право власності на вищевказану земельну ділянку набуто на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 1435 від 12.06.2020, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Коробець О.М.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Предметом позову у справі є визнання договору купівлі-продажу недійсним на підставі якого отримано право власності.

Враховуючи, що між сторонами виник спір, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою, оскільки існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.

При цьому обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Керуючись статтями 149, 150-153, 260 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов шляхом заборони продажу або іншого відчуження, передачу в оренду, в іпотеку земельної ділянки кадастровий номер :00:000:3872 площею 0,1 га, а також будівництво або інше використання земельної ділянки кадастровий номер :00:000:3872 площею 0,1 га.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали для виконання направити до відділу державної реєстрації Дергачівської міської ради Харківської області.

Роз`яснити, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Н. Ю. Кононихіна