Справа №132/3295/21
Провадження №2/132/855/21
Ухвала

Іменем України

"18" жовтня 2021 р. Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Аліменко Ю.О.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить встановити факт, яким визнати що ОСОБА_2 , 1982 року народження, ОСОБА_3 , 1980 року народження, зареєстровані, але не проживали постійно в АДРЕСА_1 з 2009 року із своїм батьком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тарасівка, та своєю бабою ОСОБА_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Тарасівка, на день відкриття спадщини та після їх смерті.

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, так як зміст позовних вимог викладений без дотримання норм передбачених цивільним законом з огляду на таке.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення`від 31 березня 1995 року № 5, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, встановлення факту проживання або непроживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини без виникнення, зміни або припинення юридичних наслідків чинним законодавством не передбачено.

Тобто, факт проживання або непроживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини встановлюється для подальшого вирішення правового спору.

Разом з тим, позивач не зазначає у позові який спір між сторонами слід вирішити суду щодо спірного спадкового майна, оскільки встановлення самого факту непроживання ОСОБА_4 , ОСОБА_3 з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 встановлюється саме для подальшого вирішення правового спору (визнання права власності на спадкове майно, усунення спадкоємця від спадщини тощо).

Позов не містить додаткових мотивів того чи установлення вищезазначеного юридичного факту є належним та ефективним способом захисту спадкових прав позивача без ущемлення прав на спадщину зі сторони відповідачів, не наведено посилань на засоби доказування в підтвердження відсутності заперечень відповідачів з приводу установлення вищезазначеного юридичного факту та претензій на спадкове майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В матеріалах позовної заяви взагалі відсутні відомості чи звертались спадкоємці після смерті спадкодавців до нотаріуса із заявами про прийняття чи відмову від спадщини та чи заводились спадкові справи після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тарасівка, Калинівського району Вінницької області та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Тарасівка, Калинівського району Вінницької області.

Крім цього, позивач не зазначає жодної норми ЦК УРСР 1963 року, якими регулюються правовідносини, які виникли на час смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Котюжинці, Калинівського району Вінницької області.

В зв`язку з зазначеними недоліками позовної заяви вирішення питання про відкриття провадження в даній справі буде передчасним.

Згідно із ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, вважаю за необхідне залишити вказану заяву без руху, надавши заявнику строк для усунення її недоліків, викладених в мотивувальній частині цієї ухвали шляхом подання до суду примірників позовної заяви відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, з дотриманням вимог статей 175, 177, 310, 311 ЦПК України, належним чином засвідчених копій документів.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Керуючись ст.ст.177, 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом трьох днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява вважається неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарження не підлягає.

СУДДЯ: