Справа № 295/9550/21
Провадження № 2/419/372/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року Новоайдарський районний суд Луганської області у складі: головуючого судді Глазкової Ю. О., за участю секретаря судового засідання Шапка О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У вересні 2021 року до Новоайдарського районного суду Луганської області надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 16.08.1998 року вони з ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони спільне господарство не ведуть. Спір про сумісно нажите майно на час розгляду даної справи у сторін відсутній. Спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя та сімейні обов`язки, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття взаємної поваги та любові один до одного. У зв`язку з наведеним, позивач просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_2 , залишивши дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, погодилась на розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд у відповідності до ст. 211, 223 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. Крім того, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України).

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 16.08.1998 року Щастинською міською радою Жовтневого району міста Луганська, актовий запис № 43, 16.08.1998 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб, після чого подружжю присвоєне спільне прізвище ОСОБА_5 (а.с. 3).

Сторони мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.11.2006 року (а.с.5).

Спір про сумісно нажите майно на час розгляду даної справи у сторін відсутній.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 105 СК України визначено, що однією із підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України.

Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, сторони спільне господарство не ведуть, спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя та сімейні обов`язки, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття взаємної поваги та любові один до одного. Подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а відтак суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу між сторонами та ухвалення відповідного судового рішення.

Водночас, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині залишення дитини разом з матір`ю, оскільки з матеріалів справи не вбачається наявність відповідного спору між сторонами, останні проживають на даний час спільно, при цьому у разі виникнення між сторонами спору щодо визначення місця проживання дитини батько чи мати дитини мають право звернутися до суду з відповідним позовом або звернутися до органу опіки та піклування для вирішення такого спору (ст. 161 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст. 21, 24, 56, 105, 112, 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 80, 81, 141, 206, 211, 223, 247, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Розірвати шлюб, зареєстрований 16.08.1998 року Щастинською міською радою Жовтневого району міста Луганська, актовий запис № 43, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.О. Глазкова