Справа № 127/4075/21
Провадження № 22-ц/801/2227/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 рокуСправа № 127/4075/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Войтка Ю. Б., Сопруна В. В.

Секретар: Кузьменко Б. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 серпня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

Ухвалу постановив суддя Сичук М. М.

Ухвалу постановлено о 16.10 год у м. Вінниці

Повний текст ухвали складено 19 серпня 2021 року,

встановив:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПрАТ «СК «ВУСО», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 вона є власником автомобіля Volkswagen Caddy 2.0, державний номер НОМЕР_2 .

14 червня 2020 року у м. Вінниці по вул. Ватутіна, 91 сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої ОСОБА_3 , який керував автомобілем Opel Omega, державний номер НОМЕР_3 , застрахованим у ПрАТ «СК «ВУСО», допустив зіткнення з її автомобілем. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 серпня 2020 року у справі № 127/13266/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вона звернулась до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про страховий випадок і 25 червня 2020 року їй було виплачено страхове відшкодування у розмірі 24 263,18 грн.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 130Е-10/20 від 21 жовтня 2020 року вартість завданого їй внаслідок пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди автомобіля Volkswagen Caddy матеріального збитку в цінах станом на час виконання дослідження складає 52 136,04 грн., а вартість відновлювального ремонту 119 520,31 грн.

Таким чином, ПрАТ «СК «ВУСО» зобов`язане було сплатити 50 тис. грн., якщо більша сума не визначена у страховому полісі, проте сплатив 24 263,18 грн. страхового відшкодування; розмір недоплати становить 25 736,82 грн. Решту завданої шкоди (різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою), що становить 69 520,31 грн., має відшкодувати особа, яка винна в ДТП відповідач ОСОБА_2 .

Крім того, відповідачем ОСОБА_2 їй завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних та психічних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з пошкодженням автомобіля. Вона втратила можливість використовувати автомобіль, що порушило її життєві зв`язки, вимагало додаткових зусиль для організації свого життя; автомобіль потребував ремонту, для чого потрібні були кошти.

У зв`язку з цим позивач просила стягнути з ПрАТ «СК «ВУСО» на її користь 25 736,00 грн. страхового відшкодування, а з ОСОБА_2 69 520,00 грн. матеріальної шкоди та 20 000,00 грн. моральної шкоди.

В серпні 2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Якименко О. О. подав заяву про зміну предмета позову, у якій просив стягнути з ПрАТ «СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 22 849,22 грн. страхового відшкодування, а з ОСОБА_2 72 407,91 грн. матеріальної шкоди та 20 000,00 грн. моральної шкоди.

У відзиві на позовну заяву відповідач ПрАТ «СК «ВУСО» зазначив клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи, на вирішення якої поставити питання:

1. Яка вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок його пошкоджень, отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 14 червня 2020 року, станом на момент ДТП без урахування ПДВ?

2. Яка вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок його пошкоджень, отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 14 червня 2020 року, станом на момент ДТП без урахування ПДВ?

Проведення експертизи просив доручити Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. Оплату за проведення експертизи покласти на ПрАТ «СК «ВУСО».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 серпня 2021 року призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

На вирішення експертів поставлено питання:

1. Яка вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок його пошкоджень, отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 14 червня 2020 року, станом на момент ДТП без урахування ПДВ?

2. Яка вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок його пошкоджень, отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 14 червня 2020 року, станом на момент ДТП без урахування ПДВ?

Витрати за проведення експертизи покладено на ПрАТ «СК «ВУСО».

На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , пославшись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що позивачем надано висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 130Е-10/20 від 21 жовтня 2020 року та суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не зазначив жодного висновку про неповноту або неясність такого висновку, про його необґрунтованість або те, що він суперечить матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, що могло б бути підставою для призначення додаткової і повторної експертизи відповідно до ст. 113 ЦПК України. Судом не враховано, що на даний час шкоду (збитки) не відшкодовано і тому їх вартість слід визначати на момент розгляду справи, а не на час ДТП. Визначивши експертну установу у Київській області, судом не враховано, що така експертна установа знаходиться на значній відстані від місцезнаходження позивача, що у разі необхідності унеможливить доставку автомобіля експертам для огляду. Також в оскаржуваній ухвалі не враховано, що автомобіль на даний час відремонтовано.

Відповідач ПрАТ «СК «ВУСО» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити та направити матеріали справи до експертної установи для проведення судової автотоварознавчої експертизи, пославшись на необґрунтованість апеляційної скарги, а також на те, що наданий позивачем висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 130Е-10/20 від 21 жовтня 2020 року не є належним та допустимим доказом, оскільки суду не надано копію свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта Кожушаному В. М., у висновку не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлення для подання до суду; висновок не містить жодного додатку, зокрема тих, які передбачені п.п. с п. 4.4. розділу IV Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що викликає сумніви у його правильності; розмір збитків безпідставно визначено на дату складання такого висновку, а не на дату заподіяння збитків, тобто на день дорожньо-транспортної пригоди. Також зазначив про відсутність необхідності доставки транспортного засобу до експертної установи, оскільки на даний час автомобіль відремонтований, а тому експертизу слід проводити на підставі проведеного працівниками ПрАТ «СК «ВУСО» огляду пошкодженого транспортного засобу безпосередньо після ДТП.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на апеляційну скаргу позивача не надав.

В судове засідання позивач і її представник адвокат Якименко О. О., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися.

Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» - адвокат Пронякін Є. В. заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просить її відхилити і залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав позицію представника відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» і просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Задовольнивши клопотання відповідача та призначивши у справі судову автотоварознавчу експертизу, суд першої інстанції послався на те, що призначення експертизи є необхідним для повного і всебічного з`ясування обставин, необхідних для розгляду цієї справи, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів з цих самих питань.

Такий висновок суду є правильним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права (ч. 2 ст. 102 ЦПК України).

Частиною третьою статті 103 ЦПК України передбачено, що висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Звернувшись до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач на підтвердження позовних вимог в частині завданої їй майнової шкоди надала висновок експертного товарознавчого дослідження № 130Е-10/20 від 21 жовтня 2020 року, яким визначено вартість завданого матеріального збитку внаслідок пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди автомобіля Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив про свою незгоду із наданим позивачем висновком експертного товарознавчого дослідження та із визначеним згідно з цим висновком розміром збитків та просив призначити у справі судову автотоварознавчу експертизу.

Відповідно до частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно зі ст. 129 Конституції України одними із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положення цього конституційного принципу закріплені у статтях 12, 13 ЦПК України, якими встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Отже, ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (Домбо Бехеєр Б. В. проти Нідерландів, рішення ЄСПЛ від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88).

Отже, призначення судової експертизи за результатами розгляду клопотання відповідача є елементом права на справедливий розгляд справи та відповідає принципу змагальності та рівності сторін.

Крім того, надання оцінки ухвалі суду про призначення експертизи з точки зору належності та допустимості можливого висновку експерта, як доказу у справі, відноситься до виключної компетенції суду, який розглядає справу по суті, а тому не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Отже, висновок експерта судом буде оцінюватись разом з іншими доказами у справі, права на подання яких відповідач не позбавлений.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (заява № 61679/00) зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що для забезпечення об`єктивності, неупередженості і повноти розгляду справи та забезпечуючи при цьому принцип рівності прав учасників справи щодо подання доказів, сприяючи реалізації вказаних прав сторін, оскаржувана ухвала про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи за клопотанням відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» є законною і обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги позивача в тому, що нею надано висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 130Е-10/20 від 21 жовтня 2020 року та суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не зазначив жодного висновку про неповноту або неясність такого висновку, про його необґрунтованість або те, що він суперечить матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, що могло б бути підставою для призначення додаткової і повторної експертизи відповідно до ст. 113 ЦПК України, не заслуговують на увагу з огляду на те, що судом призначено первинну судову автотоварознавчу експертизу, а не додаткову чи повторну судові експертизи. При цьому, забезпечуючи принцип рівності прав учасників справи щодо подання доказів, задовольнивши клопотання відповідача ПрАТ «СК «ВУСО», судом на вирішення експертів поставлено запропоновані відповідачем питання щодо визначення вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку станом на момент ДТП, тоді як згідно із наданим позивачем висновком експертного автоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту та розмір матеріального збитку визначено станом на час виконання дослідження. На цій стадії судового провадження суд першої інстанції не може вдаватись до оцінки наданих сторонами доказів на підтвердження їхніх вимог та заперечень. Таким доказам відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України нарівні із іншими доказами буде надано відповідну оцінку під час розгляду спору по суті.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції при призначенні експертизи, що на даний час шкоду (збитки) не відшкодовано і тому їх вартість слід визначати на момент розгляду справи, а не на час ДТП; про неврахування судом в оскаржуваній ухвалі того, що автомобіль на даний час відремонтований, а також про неврахування судом при обранні експертної установи у Київській області, що така установа знаходиться на значній відстані від місцезнаходження позивача, що у разі необхідності унеможливить доставку автомобіля експертам для огляду, також не заслуговують на увагу та не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експерта установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експерту установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Згідно з частинами четвертою, п`ятою зазначеної статті питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Із матеріалів справи слідує, що клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи відповідач ПрАТ «СК «ВУСО» зазначив у відзиві на позовну заяву, копію якого 05 липня 2021 року відповідач направив позивачу ОСОБА_1 цінним листом із описом вкладення (а. с. 147, 148).

17 серпня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Якименко О. О. подав до суду заяву, у якій зазначив про безпідставність заявленого відповідачем ПрАТ «СК «ВУСО» клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи, пославшись на те, що наданий позивачем висновок експертного автотоварознавчого дослідження, яким визначено матеріальний збиток та вартість відновлювального ремонту в цінах станом на час виконання дослідження є належним та допустимим доказом (а. с. 192).

При цьому позивач та її представник, у відповідності до наданих їм ч. 3, 5 ст. 103 ЦПК України прав, не запропонували суду своїх питань, роз`яснення яких, на їхню думку, потребують висновку експерта, а також не заявили про свою незгоду із запропонованою відповідачем експертною установою, якій слід доручити проведення судової автотоварознавчої експертизи, у зв`язку з чим суд першої інстанції при призначенні експертизи обґрунтовано виходив із запропонованих відповідачем питань та визначив для проведення експертизи експерту установу, запропоновану відповідачем, за відсутності заперечень позивача та її представника щодо цієї експертної установи.

Посилання відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» у відзиві на апеляційну скаргу про неналежність та недопустимість наданого позивачем висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 130Е-10/20 від 21 жовтня 2020 року не приймаються апеляційним судом, оскільки надання оцінки наданим сторонам доказам відноситься до виключної компетенції суду, який розглядає справу по суті, і такому висновку експертного дослідження буде надано оцінку судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 ЦПК України.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що ухвала суду є законною і обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм процесуального права, в зв`язку з чим не підлягає до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіЮ. Б. Войтко
В. В. Сопрун

Повне судове рішення складено 03 листопада 2021 року