ПОСТАНОВА

Іменем України

22 квітня 2021 року м. Кропивницький

справа № 393/590/17

провадження № 22-ц/4809/118/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області у складі судді Рачкелюка Ю.В. від 06 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договорів оренди землі та стягнення орендної плати, -

встановив:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому з урахуванням поданих уточнень до позовних вимог, просила розірвати укладені між ними 04 листопада 2005 року договори оренди земельних ділянок № НОМЕР_1 площею 7,66 га та № НОМЕР_2 площею 7,86, які розташовані на території Новомиколаївської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області та стягнути з відповідача на її користь заборгованість по орендній платі в сумі 49 981,69 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що їй на праві приватної власності належать вказані земельні ділянки. 04 листопада 2005 року між нею та відповідачем було укладено договори оренди земельних ділянок, які є типовими та однаковими за умовами та по тексту. Дані договору були зареєстровані Новогородківським відділом Кіровоградської регіональної філії Центра Державного земельного кадастру та внесені у Державний реєстр земель за № 3 та № 2.

Відповідно до п.п.9,11 Договорів оренди землі, орендна плата вноситься один раз на рік до 1 грудня у розмірі 1087 грн., тобто 1,5% від нормативної грошової оцінки землі з урахуванням коефіцієнта індексації та індексів інфляції.

При цьому вказує, що з моменту укладення вказаних договорів оренди землі ОСОБА_2 жодного разу не провадила розрахунок по орендній платі з урахуванням коефіцієнта індексаціїнормативної грошової оцінки землі та індексів інфляції. Крім того, за останні три роки вона взагалі не отримувала орендну плату, чим грубо порушує умови укладених між ними договорів оренди землі.

03.10.2017 року на адресу відповідача були направлені претензії про необхідність сплати орендної плати, які нею були отримані нею 07.10.2017 року, проте вимога було проігнорована.

Відповідно до п. 14 Договору, у разі невнесення орендної плати у строки визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожен день прострочення.

За підрахунками позивача заборгованість по орендній платі, з урахуванням 3% від нормативної грошової оцінки землі, починаючи з 2005 року по 2018 рік включно становить 156 605,69 грн. При цьому зазначила, що оскільки вона отримала кошти за розпискою в рахунок сплати орендної плати в сумі 106 624 грн., тому відповідача на її користь необхідно стягнути заборгованість по орендній платі в розмірі 49 981,69 грн.

Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (пункт 1 частини першої статті 611 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на дату укладення договору оренди земельної ділянки) істотними умовами договору оренди земельної ділянки є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); термін договору оренди; орендна плата (розмір, індексація, форми платежу, терміни та порядок внесення і перегляду); цільове призначення, умови використання і збереження якості землі; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження і обтяження щодо використання земельної ділянки; сторона орендодавець чи орендар), яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Частинами першою-третьою статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Схожі за змістом положення були передбачені і статтею 19 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на дату укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно з частиною другою статті 23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

У пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Судом встановлено, що згідно копії Державних актів на право власності на земельні ділянки серії III-КР №010818 від 20.03.2001 та серії КР № 073315 ОСОБА_1 є власником двох земельних ділянок № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,66 га та 7,86 га, які розташовані на території Новомиколаївської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області /т.1, а.с.9-10/.

04.11.2005 між сторонами були укладені договори оренди земельних ділянок, належних позивачу на праві приватної власності, площею 7,66 га та 7,86 га., які знаходяться на території Новомиколаївської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області /т.1, а.с. 103-104, 112-11/.

Згідно вказаних договорів вони укладенні терміном на 49 років. Орендна плата вноситься орендарем, один раз на рік до 01 грудня в розмірі 1087 грн., тобто 1,5 відсотка від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, з врахуванням коефіцієнту індексації. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. В прикінцевих положеннях договорів зазначено, що договори набуває чинності після їх підписання сторонами та державної реєстрації.

Вказані договори зареєстровані в Новгородківському відділі Кіровоградської регіональної філії Центр ДЗК 04.11.2005 року за №2 та № 3 /т.1, а.с.104, 113/.

03.10.2017р. позивачкою на адресу відповідача було направлено претензію від 30.09.2017 року, з рекомендованим листом про необхідність сплати орендної плати позивачці, оскільки з моменту укладення оспорюваних договорів оренди землі відповідачкою жодного разу не проводився розрахунок нормативно грошової оцінки вказаних земельних ділянок, під час обрахунку орендної плати не враховувався коефіцієнт індексації та індекси інфляції. Взагалі, орендна плата відповідачкою не сплачується вже понад три роки, що грубо порушує умови вказаних договорів оренди землі, вимоги законодавства про оренду землі та права позивача /т.1, а.с. 15-17/.

Відповідач отримала вказану претензію позивачки 07.10.2017 року /т.1, а.с. 19-20/.

При цьому згідно розписки власноруч написаної ОСОБА_1 04.11.2005, вона отримала орендну плату за свої два земельні паї від ОСОБА_2 за 49 років оренди в сумі 106 624 грн., претензій до неї не має /а.с.94/.

Встановивши те, що позивачка за розпискою отримала кошти в сумі 106 624 грн. у рахунок орендної плати за 49 років, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для розірвання договору оренди землі, оскільки відповідачем не доведено факт систематичної несплати відповідачем орендної плати.

Посилання скаржника на те, що відповідач в порушення Указу Президента України Президента України від 02 лютого 2002 року № 92/2002 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» не переглянула умови договору, суд відхиляє, оскільки ОСОБА_1 до відповідача із письмовою пропозицією щодо перегляду орендної плати не зверталася.

Отже, здійснені позивачем розрахунки щодо заборгованості по орендній платі не відповідають умовам укладеного між сторонами договору оренди землі, а тому колегія суддів не знаходить підстав для задоволення вимог в частині стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 49 981,69 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з рішенням суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30.04.2021

Судді:

О.А.Письменний О.Л.Дуковський Л.М.Дьомич