Провадження № 6/761/2255/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді: Пономаренко Н.В.

з участю секретаря: Бражніченко І.О.

представника заявника: Кузьмичова С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшло подання ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дніпровській районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання боржником свої зобов`язання, згідно з якою заявник просить суд: Винести ухвалу, якою скасувати тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, встановлене ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 6-206/11 від 07.06.2011 року за поданням Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про обмеження у праві виїзду за межі України, у зв`язку з повним виконанням боржником ОСОБА_1 своїх зобов`язань за виконавчим листом по справі №2-4754/1999 від 05.01.2011 року, виданого Деснянським районним судом м. Києва (Ватутінським районним судом) про стягнення із ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 08.12.1999 року і до повноліття дитини та закриттям виконавчого провадження на підставі постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.01.2018 згідно п. 7 частини першої статті 39. статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження»

Заява мотивовано тим, що рішенням про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України від 07.08.2020 року відмовлено у перетинанні державного кордону на виїзд з України громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з наявністю у базі даних Державної прикордонної служби України відомостей про зазначено особу відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2011 року у цивільній справі №6-206 11,яким тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

Так заявник вказує, що Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва у справі №» 6-206/11 від 07.06.2011 року було задоволено подання Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про обмеження у праві виїзду за межі України та громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , відомі адреси проживання: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним своїх зобов`язань, покладених за виконавчим листом по справі №2-4754 від 5.01.2011 року, виданого Деснянським районним судом м.Києва про стягнення із ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 08.12.1999 року і до повноліття дитини.

При цьому вказує, що згідно відповіді на вказаний адвокатський запит повідомлено, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що станом на 05.02.2021 року виконавчий документ, а саме виконавчий лист № 2-4754/1999 виданий 05.01.2011 Ватутінським районним судом м. Києва про стягнення аліментів і ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 перебував у Відділі на примусовому виконанні № 45280658. 12.01.2018 року винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п. 7 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» (Згідно повідомлення Управління освіти Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації борг утримано в повному обсязі. Дитина досягла повноліття). Станом на 05.02.2021 року виконавче провадження передано до архіву.

У зв`язку із викладеним заявник просить задовольнити заяву та скасування вказане обмеження.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав заяву у повному обсязі вказану заяву та просив її задовольнити.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності державного виконавця, за наявних у справі матеріалів.

Відповідно до ч. 6 ст. 441 ЦПК України, суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Оскільки учасники судового процесу про розгляд справи повідомлені належним чином, а державний виконавець в судове засідання не з`явився, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2011 року було задоволено подання Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві про обмеження у праві виїзду за межі України та обмежено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , відомі адреси проживання: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним своїх зобов`язань, покладених за виконавчим листом по справі №2-4754 від 5.01.2011 року, виданого Деснянським районним судом м.Києва про стягнення із ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 08.12.1999 року і до повноліття дитини (а.с. 9).

Як вбачається з матеріалів справи на момент постановлення судом ухвали у справі № 6-206/11 від 07.06.2011 року виконавче провадження № 24246844 з виконання виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва № 2-4754 від 05.01.2011 року перебувало на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у місті Києві (а.с. 10).

Постановою головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шевченка Сергія Павловича (не діє) від 12.08.2011 року звільнено майно боржника з-під арешту, оскільки боржником сплачено нараховану суму заборгованості по аліментах за виконавчим листом в розмірі 6023 грн. 71 коп. у зв`язку з чим відпала необхідність у арешті майна.

Постановою головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шевченка Сергія Павловича (не діє) від 10.04.2012 року виконавче провадження закінчено, та передано виконавчий лист до виконання до Деснянського району м. Києва на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», в ході вжитих заходів організації ПП «ДЮК» за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 27 не розшукано, про що державним виконавцем складено акт від 09.04.2012. Відповідно до отриманої інформації Київського міського БТІ встановлено, що за боржником на праві власності зареєстровано 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 , що є територіальністю Деснянського району м. Києва, де станом на сьогоднішній день боржник мешкає. Відповідно довідки-розрахунку заборгованості від 10.04.2012 встановлено, що станом на 01.04.2012 заборгованість по аліментах за виконавчим листом складала 11 342 грн.51 коп. (а.с. 11-12).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції Веклич А.Г. від 17.10.2014 року виконавче провадження № 34925628 з виконання виконавчого листа Деснянського районного суду ч Києва № 2-4754 від 05.01.2011 року, виконавче провадження закрито та передано виконавче провадження до ВДВС Дніпровського РУЮ в м.Києві (а.с. 16).

Таким чином, виконавче провадження було передано до Дніпровського районного ВДВС у м. Києві.

Згідно відповіді на вказаний адвокатський запит повідомлено, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що станом на 05.02.2021 року виконавчий документ, а саме виконавчий лист № 2-4754/1999 виданий 05.01.2011 Ватутінським районним судом м. Києва про стягнення аліментів і ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 перебував у Відділі на примусовому виконанні № 45280658. 12.01.2018 року винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п. 7 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» (Згідно повідомлення Управління освіти Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації борг утримано в повному обсязі. Дитина досягла повноліття). Станом на 05.02.2021 року виконавче провадження передано до архіву (а.с. 24).

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», визнання боржника банкрутом є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Як визначено у ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в України громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права визначено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Згідно ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» визначено, що за наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Судом встановлено, що виконавчий лист № 2-4754/1999 виданий 05.01.2011 Ватутінським районним судом м. Києва про стягнення аліментів і ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 перебував у Відділі на примусовому виконанні № 45280658. 12.01.2018 року винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п. 7 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» (Згідно повідомлення Управління освіти Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації борг утримано в повному обсязі. Дитина досягла повноліття).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обгрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96. § 96, ECHR 2003- IX). рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

Надалі у пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (див. згадуване вище рішення європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 124 і згадуване вище рішення Європейського Суду "Фельдеш и Фельдешне Хайлик против Венгрии", § 35). Така перевірка має. як правило, проводитися судами принаймні, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури (див. Рішення Європейського Суду від 25 січня 2007 г. за справою Сіссаніс проти Румунії»), скарга № 23468/02, § 70).

Отже, на даний час відсутні будь-які законні підстави для обмеження права громадянина України ОСОБА_1 на тимчасовий виїзд з України.

Частинами 5, 6, 7 статті 441 ЦПК України визначено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку порушено право заявника, зокрема на свободу пересування, яке підлягає захисту шляхом розгляду та задоволення заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та виходячи з наданих повноважень суду, який є органом, уповноваженим на поновлення прав особи, щодо якої в такому ж порядку були застосовані певні обмеження ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2011 року, яка набрала законної сили та була прийнята до виконання.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 441 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», -

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 адреса: АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, встановлене ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 07.06.2011 у справі №6-206/11.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Повний текст ухвали виготовлений 22 жовтня 2021 року.

Суддя: