Справа № 177/1472/20
Провадження № 2/177/196/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 травня 2021 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на нерухоме майно, скасування записів про державну реєстрацію права власності та обтяжень на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 10.11.2020 звернулася до суду з указаним позовом, уточнивши який, просила:

-припинити право власності ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та на земельні ділянки, що розташовані за ціє ю ж адресою, а саме: площею 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :06:001:0101 та площею 0,07 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:001:0102;

-скасувати записи про реєстрацію права власності відповідача ОСОБА_2 на вказане нерухоме майно, а саме запис № 18028593 від 14.12.2016, запис № 18029245 від 18028797 від 14.12.2016, а також про реєстрацію заборони на нерухоме майно, а саме запис № 18031218 від 14.12.2016, запис № 18031597 від 14.12.2016, запис № 18031464 від 14.12.2016, здійснені державним реєстратором на підставі договору довічного утримання (догляду) від 14.12.2016, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 14.12.2016.

В обґрунтування позову вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , баба позивача, яка за життя склала заповіт на її ім`я, заповівши останній все належне на момент смерті майно.

ОСОБА_3 14.12.2016 уклала з відповідачем ОСОБА_2 договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Русавською Т.В. Згідно з указаного договору, ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_2 спірний житловий будинок та земельні ділянки. Однак, рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19.02.2019 вказаний договір розірвано через невиконання набувачем своїх обов`язків. Рішення набрало законної сили.

При зверненні представника позивача ОСОБА_4 до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В. з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , постановою від 17.08.2020 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спірне нерухоме майно, а саме житловий будинок та земельні ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , належать ОСОБА_2 .

У зв`язку з неможливістю вирішити спір у позасудовому порядку, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримували. Витрати по сплаті судового збору просили віднести за рахунок позивача (а.с.92,112).

Відповідач ОСОБА_2 до суду також не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Витрати по сплаті судового збору просив віднести за рахунок позивача (а.с.106).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 26.07.2019 (а.с.7).

Померла ОСОБА_3 , баба позивача ОСОБА_1 , 03.11.2017 склала на останню заповіт, який станом на 29.10.2019 не змінений та не скасований (а.с.9,8,9,10,71).

ОСОБА_3 усе належне за життя майно, майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на момент смерті, заповіла ОСОБА_1 (а.с.69).

Однак, при зверненні представника позивача ОСОБА_4 до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В. з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , постановою від 17.08.2020 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спірне нерухоме майно, а саме житловий будинок та земельні ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , належать ОСОБА_2 (а.с.24).

З матеріалів справи слідує, що 14.12.2016 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання (догляду), за умовами п. 1.1 якого, відчужував передає у власність набувача, а набувач приймає житловий будинок з господарчими побудовами та земельні ділянки, взамін чого зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно.

Предметом цього договору (п. 1.2 договору) був житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельні ділянки, площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :06:001:0101, та площею 0,07 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:001:0102, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17-19).

Через невиконання ОСОБА_2 умов договору, рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19.02.2019, яке набрало законної сили 22.03.2019, договір довічного утримання (догляду) від 14.12.2016 розірвано (а.с.65-66).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Дійсно, у ОСОБА_2 , виникло право власності на вищевказане нерухоме майно на підставі п. 1.1 договору довічного утримання (догляду) від 14.12.2016, який, окрім іншого, був зареєстрований, згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України (а.с.17-22).

Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Статтею 346 ЦК України, визначено перелік підстав припинення права власності.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19.02.2019, яке набрало законної сили 22.03.2019, договір довічного утримання (догляду) від 14.12.2016 розірвано, тому суд вважає, що право власності ОСОБА_2 було припинено з набранням вказаним рішенням законної сили (а.с.12-13).

Оскільки, на підставі договору довічного утримання (догляду) від 14.12.2016, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , у останнього виникло право власності на нерухоме майно, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Русавською Т.М. 14.12.2016 було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 18028593 від 14.12.2016, запис № 18029245 від 14.12.2016, запис № 18028797 від 14.12.2016.

Окрім того, указаним нотаріусом на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» та у зв`язку посвідченням договору довічного утримання (догляду), накладена заборона відчуження зазначеного в договорі майна, що належало ОСОБА_3 , до припинення чи розірвання договору довічно утримання. Обтяження на нерухоме майно зареєстровано в реєстрі: запис № 18031218 від 14.12.2016, запис № 18031597 від 14.12.2016, запис № 18031464 від 14.12.2016 (а.с.19,20-22).

При зверненні представника позивача до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Русавської Т.М. з заявою про зняття обмежень з нерухомого майна, нотаріус відмовила у вирішенні зазначеного питання, оскільки позивач не є стороною договору, окрім того, вказувала, що ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_2 не зверталися з приводу розірвання договору довічного утримання (догляду), тому відсутні підстави для зняття обмежень з нерухомого майна, яке є предметом договору (а.с.27).

З аналогічних підстав позивачу відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень державним реєстратором згідно з рішенням від 08.10.2020 № 54485312 (а.с.28-29).

Отже, позивач використав всі можливі способи позасудового вирішення спору.

Відповідно до ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути також припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому «а»п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином, гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Визначення обсягу вимог, що підлягають судовому захисту є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і для задоволення його вимог визначаються позивачем самостійно.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом (ч. 3 ст. 263 ЦПК України).

З огляду на викладене, суд вважає, що набрання рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19.02.2019 про розірвання договору довічного утримання, законної сили, є підставою для скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на спірне нерухоме майно шляхом його припинення, а також скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про обтяження нерухомого майна, шляхом припинення записів про обтяження нерухомого майна, що відповідатиме положенням ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, враховуючи, що обставини, які стали підставою для накладення обтяжень речових прав, перестали існувати, обтяження не може бути скасовано в позасудовому порядку, тому, з метою захисту порушеного права позивача на майно, суд вважає за можливе позов задовольнити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ), про припинення права власності на нерухоме майно, скасування записів про державну реєстрацію права власності та обтяжень на нерухоме майно, задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію права власності на:

-житловий будинок, з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,6 кв.м, житловою площею 26,9 кв.м;

-земельну ділянку площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :06:001:0101,

-земельну ділянку площею 0,07 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:001:0102,

проведену за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ), на підставі договору довічного утримання (догляду) від 14.12.2016, який розірвано згідно з рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19.02.2019, з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_2 на вказане нерухоме майно (номери записів про право власності/довірчої власності: № 18028593; № 18028797; № 18029245).

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про обтяження майна:

-житлового будинку, з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,6 кв.м, житловою площею 26,9 кв.м (дата, час державної реєстрації: 14.12.2016, 16:23:57, державний реєстратор: приватний нотаріус Русавська Тамара Василівна, Криворізький міський нотаріальний округ Дніпропетровської області; підстава для державної реєстрації: договір довічного утримання (догляду) серія та номер 3161, виданий 14.12.2016; підстави внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32923862 від 14.12.2016 16:26:52; вид обтяження: заборона на нерухоме майно; особа в інтересах якої встановлено обтяження: ОСОБА_3 ; особа, майно/право якої обтяжується: ОСОБА_2 );

-земельної ділянки площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :06:001:0101 (дата, час державної реєстрації: 14.12.2016, 16:34:34, державний реєстратор: приватний нотаріус Русавська Тамара Василівна, Криворізький міський нотаріальний округ Дніпропетровської області; підстава для державної реєстрації: договір довічного утримання (догляду) серія та номер 3161, виданий 14.12.2016; підстави внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32924373 від 14.12.2016 16:36:39; вид обтяження: заборона на нерухоме майно; особа в інтересах якої встановлено обтяження: ОСОБА_3 ; особа, майно/право якої обтяжується: ОСОБА_2 ),

-земельної ділянки площею 0,07 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:001:0102 (дата, час державної реєстрації: 14.12.2016, 16:42:48, державний реєстратор: приватний нотаріус Русавська Тамара Василівна, Криворізький міський нотаріальний округ Дніпропетровської області; підстава для державної реєстрації: договір довічного утримання (догляду) серія та номер 3161, виданий 14.12.2016; підстави внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32924780 від 14.12.2016 16:45:21; вид обтяження: заборона на нерухоме майно; особа в інтересах якої встановлено обтяження: ОСОБА_3 ; особа, майно/право якої обтяжується: ОСОБА_2 ), -

шляхом припинення записів про обтяження: № 1831218; № 18031464 та № 18031597 від 14.12.2016.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: