Справа №295/6989/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Полонця С.М.,

при секретарі с/з Глущенко Я.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Макарської К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, в якій просить переглянути за нововиявленими обставинами та скасувати рішення Богунського районного суду м. Житомира від 30.01.2018 року по цивільній справі №295/6989/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди; постановити нове рішення, позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити: стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 75 грн. та моральну шкоду в сумі 120000 грн. При цьому посилається на те, що підставою для перегляду рішення суду є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, що містяться в ухвалі суду від 28.05.2020 року про закриття кримінального провадження.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали заяву та просили її задовольнити.

В судове засідання відповідачі не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили.

Вислухавши пояснення позивача, його представника та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 30.01.2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, залишено без задоволення.

Вищевказаним рішенням встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає позивач ОСОБА_1 разом із своєю родиною. По сусідству з ним по АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_3 разом із своєю родиною та його мати ОСОБА_2 .

Між вказаними особами тривалий час склались неприязні стосунки на ґрунті використання спільної земельної ділянки, що слугує для під`їзду автотранспорту та знаходиться поруч із вказаними приватними садибами.

У зв`язку із вказаними обставинами ОСОБА_1 неодноразово звертався до Житомирської міської ради з приводу встановлення за вказаною адресою дорожнього знаку «стоянка заборонена» для заборони використання вказаної земельної ділянки власниками автомобілів, які приїжджають до сусідів ОСОБА_1

28.12.2016 року близько 10 год. 30 хв. працівники КП «Житомирміськсвітло» на спецавтомобілі вказаного підприємства прибули за адресою: м. Житомир, провулок 2-й Чуднівський, 16, де на бетонному стовпі освітлення почали монтувати дорожній знак «стоянка заборонена».

Вказані дії працівників КП «Житомирміськсвітло» не сподобалися мешканцям вказаного провулку, які почали висловлювати свої претензії та почали вимагати демонтувати вказаний дорожній знак у зв`язку з тим, що встановлення цього дорожнього знаку порушує інтереси інших мешканців провулку 2-го Чуднівського.

На вказані події із свого будинку вийшов ОСОБА_1 , який почав вимагати від працівників КП «Житомирміськсвітло» залишити на своєму місці дорожній знак, який був встановлений останніми згідно рішення міської ради.

В той же час ОСОБА_2 направилась в бік ОСОБА_1 для вияснення ситуації, що склалася та можливості у подальшому взаємного користування земельною ділянкою для під`їзду автотранспорту до інших мешканців провулку.

Між вказаними особами виникла суперечка, яка переросла у сварку та взаємні образи.

Коли ОСОБА_2 наблизилася до ОСОБА_1 на відстань декількох метрів, то останній дістав із свого одягу місткість із сльозогінним газом та струмінь якого почав розпилювати в бік обличчя ОСОБА_2 .

Щоб уникнути заподіяння тілесних ушкоджень своїй матері на допомогу останньої направився її син ОСОБА_3 , який вступив у суперечку із ОСОБА_1 та за допомогою фізичної сили намагався запобігти розпилювання останнім сльозогінного газу. В ході суперечки із ОСОБА_3 та ОСОБА_1 останньому були заподіяні легкі тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта №2668 від 12.12.2017 року на підставі даних судово-медичного обстеження ОСОБА_1 , локалізація та кількість тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_1 не відповідають даним протоколів проведених слідчих експериментів за участю останнього та за участю ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку експерта №4017 від 27.12.2017 року судити про причинно-наслідковий зв`язок між спричиненими тілесними ушкодженнями ОСОБА_1 у вигляді синців на обличчі та крововиливу на слизовій верхньої губи справа з погіршенням його здоров`я не мається можливим.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 03.03.2020 року по справі №295/11541/18 звільнено обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ст.125 ч.1 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0007855 від 29.12.2016 року закрито; у задоволенні клопотання потерпілого про зміну кваліфікації дій ОСОБА_3 , відмовлено.

При цьому судом було встановлено, що 28 грудня 2016 року близько 12 год. за адресою: АДРЕСА_2 між сусідами, серед яких були ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_1 з іншого боку, виник словесний конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин щодо встановлення дорожнього знаку поблизу місця проживання останніх. В ході словесної суперечки ОСОБА_4 , ОСОБА_6 на чолі з ОСОБА_7 розпочали рух в сторону ОСОБА_1 , а в цей момент останній, сприймаючи дані дії, як небезпеку, що може загрожувати його здоров`ю, дістав газовий балончик, та з метою самозахисту, розпочав застосовувати його в бік ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_3 , який побачив, що ОСОБА_1 використав газовий балончик в бік його матері ОСОБА_7 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, діючи умисно, ОСОБА_3 швидко наблизився до ОСОБА_1 , який знаходився обличчям до нього, та кулаком своєї лівої руки, наніс один удар в праву частину обличчя останнього, після чого наніс ще один удар кулаком правої руки в ліву сторону обличчя, внаслідок чого ОСОБА_1 впав на землю. Внаслідок умисних дій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді синців та крововиливу на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно ч.ч.6, 7 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Згідно ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року №4, нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до п.7 вищезазначеної постанови, обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Як вбачається з матеріалів справи, обставини, на які посилається позивач в своїй заяві, а саме спричинення йому 28.12.2016 року ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень, що встановлені ухвалою суду про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, не є нововиявленими, оскільки були встановлені судом під час розгляду даної цивільної справи, зокрема, в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони ОСОБА_3 , а правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Крім того, Апеляційним судом Житомирської області від 12.07.2018 року по даній справі було встановлено, що після скасування ухвалою суду від 28.02.2018 року вищевказаної постанови, постановою слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області від 28.04.2018 року повторно була винесена постанова про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, яка також ухвалою слідчого судді від 04.06.2018 року була скасована і досудове розслідування по факту заподіяння тілесних ушкоджень позивачу триває і на даний час.

Таким чином, наведені позивачем в своїй заяві обставини не спростовують факти, покладені в основу судового рішення і не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, а тому не є нововиявленими, що є підставою для відмови у задоволенні заяви про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 259-261, 423, 429 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами, відмовити.

Повний текст ухвали складено 05.01.2021 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: