Справа № 490/5182/18
н/п 2/490/1109/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Коптєвій Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визначення ідеальної частки та визнання права власності на частку в житловому будинку, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в якому просила:

визнати частку у праві спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 в розмірі 13/400 частини за кожним зі співвласників;

визнати за ОСОБА_1 право власності на 13/400 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ;

визнати за ОСОБА_1 право власності на 8/100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 жовтня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Відповідно до договору дарування від 28 грудня 2018 року ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_9 39/200 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про зміну імені, копія якого наявна в матеріалах справи, ОСОБА_9 , після зміни імені є - ОСОБА_4 .

У липні 2020 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_10 , в якій він пункт 1 резолютивної частини позовної заяви викласти у такій редакції: «Визначити частки у праві спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 в розмірі 8/100 та 13/400 часток».

У період з червня 2018 року до 16 лютого 2021 року справа перебувала у провадженні іншого складу суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 лютого 2021 року для розгляду цієї справи визначено суддю Шолох Л.М.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 березня 2021 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 серпня 2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті.

Судове засідання 13 серпня та 05 жовтня 2021 року не відбулися у зв`язку із неявкою відповідачів.

У судове засідання 02 листопада 2021 року з`явився представник позивача - адвокат Чуприна І.О., відповідачі не з`явилися до суду з невідомих причин.

Представник позивача ОСОБА_10 не заперечував проти проведення розгляду справи за відсутності відповідачів, тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які не з`явилися.

У судовому засіданні представник ОСОБА_10 просив позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, які надійшли до суду 15 липня 2020 року. При цьому представник позивача зазначив, що позивачем обрано саме такий спосіб захисту свого порушеного права, оскільки у позивача не існує іншої можливості захистити своє право власності.

Заслухавши думку представника ОСОБА_10 , дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

На підставі рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 31 серпні 2001 року №712 ОСОБА_11 видано свідоцтво про право власності на 8/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 . Копія цих рішення та свідоцтва наявні у матеріалах справи.

Відповідно до дубліката свідоцтва про право власності на житловий будинок від 06 вересня 2001 року 13/100 частин житлового будинку, який розташований у АДРЕСА_1 належить чотирьох співвласникам: ОСОБА_2 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 .

З відповідей КП Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації від 23 жовтня 2017 року та від 30 листопада 2017 року слідує, що ОСОБА_11 на праві власності належить 8/100 та 13/400 частин житлового будинку у АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками цього будинку є: ОСОБА_8 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_7 .

Відповідно до відомостей з Реєстру пав власності на нерухоме майно (реєстраційний номер 3512301 майна, запис № 20583, в книзі 123 від 28 листопада 2003 року) ОСОБА_11 на праві приватної власності належить 8/100 та 13/400 частин житлового будинка у АДРЕСА_1 . Підставою для реєстрації права власності є: дублікат свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , 28 листопада 2003 року.

Як зазначив представник позивача після внесення відомостей щодо права власності оригінали правовстановлюючих документів було втрачено, а отримати їх дублікати починаючи з 01 січня 2013 року є неможливим, оскільки орган, який здійснював видачу цих документів позбавлений повноважень видавати свідоцтва про право власності на нерухоме майно та дублікати раніше виданих свідоцтв.

Зазначене підтверджується відповіддю виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 09 липня 2017 року №К-6060/іт, копія якого наявна у матеріалах справи.

Представник позивача вказав на те, що неможливість отримання оригінала правовстановлюючих документів на майно та допущена помилка у написанні прізвища позивача ( ОСОБА_15 ) є перешкодою у здійснення позивачем свого права власності. На думку позивача така неточність у написанні прізвища виникла у зв`язку із неточним перекладом прізвища позивача з російської мови.

У матеріалах справи наявні копії пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 від 20 травня 1997 року та довідки МСЕК від 20 липня 2001 року, у яких прізвище позивача зазначено російською мовою як « ОСОБА_15 ».

13 березня 1998 року позивачці видано паспорт серії НОМЕР_3 , в якому її прізвище українською мовою зазначено як « ОСОБА_16 », а російською - « ОСОБА_15 ». Зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_2 (дата реєстрації - ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Ідентифікаційний номер ОСОБА_1 - НОМЕР_4 .

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить 8/100 та 13/400 частин житлового будинку у АДРЕСА_1 у правовстановлюючих документах та відомостях Реєстру прав власності на нерухоме майно помилково зазначено прізвище позивача українською мовою « ОСОБА_17 ».

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд зазначає таке.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина перша статті 316 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частина перша статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права (частина друга статті 16 ЦК України).

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зважаючи на зазначене, виходячи із закріпленого у чинному законодавстві непорушності права власності та приписів статті 392 ЦК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність їх задоволення.

За такого, позов слід задовольнити та визнати частки у праві спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 в розмірі 8/100 (вісім сотих) та 13/400 (тринадцять чотирьохсотих) часток.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного фізичних осіб -платників податків НОМЕР_4 право власності на 13/400 (тринадцять чотирьохсотих) та 8/100 (вісім сотих) часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок, АДРЕСА_1 .

Судовий збір сплачений позивачем під час подачі позову до суду.

Керуючись статтями 4-13, 76-89, 258-273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати частки ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в розмірі 8/100 (вісім сотих) та 13/400 (тринадцять чотирьохсотих) часток.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного фізичних осіб - платників податків НОМЕР_4 право власності на 13/400 (тринадцять чотирьохсотих) часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок, АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного фізичних осіб - платників податків НОМЕР_4 право власності на 8/100 (вісім сотих) часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок, АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М. Шолох