1Справа № 335/240/21 2/335/1113/2021
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12 січня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Стеценко А.В., розглянувши матеріали позовної заяви Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Перевіривши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що вона не відповідає вимогам, встановленим ст. ст. 175, 177 ЦПК України у зв`язку з наступним.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути наявну заборгованість з трьох осіб, однак до матеріалів справи долучено розрахунок, з якого вбачається, що за вказаною адресою надання послуг зареєстровано п`ять осіб, а з довідки заборгованості вбачається що за вказаною адресою зареєстровано чотири особи. Крім того, згідно інформації з Державного реєстр речових прав на нерухоме майно, власниками нерухомого майна за адресою надання послуг зазначено дві особи.

В свою чергу незрозумілими залишаються підстави стягнення заборгованості лише з трьох осіб, а саме з: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Крім того, позов не містить позовних вимог щодо кожного з відповідачів окремо.

Так, при розгляді справи суду необхідно встановити хто є власником житлового приміщення, хто зареєстрований у вказаному приміщенні, хто є стороною у договорах на житлово-комунальні послуги та на кого відкриті особисті рахунки у підприємствах виконавцях комунальних послуг.

Відповідно до ст. 540 ЦК України, якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Зі змісту позову вбачається, що відповідачі несуть солідарний обов`язок, однак позивач не просить суд солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача вказану суму заборгованості.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позов повинен містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Позивач зазначає, що на адресу відповідача неодноразово направлялись претензії стосовно наявної заборгованості з вимогою про добровільне погашення боргу, однак інформації кому саме з відповідачів направлялась вимога та доказів її направлення до позову не надано.

Крім того, в порушення вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України, відповідно до яких, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів), позивачем не додано жодного доказу направлення боржникам вказаних претензій та вимог про погашення заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частиною ч. 4 ст. 95 ЦПК України передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (абз. 2 ч. 5 ст. 95 ЦПК України).

Правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55, Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5.

Серед іншого, відповідно до пункту 8 глави 10 розділу ІІ зазначених Правил копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій».

У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи.

На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

Відповідно до п. 7 глави 10 розділу ІІ зазначених Правил не допускається виготовляти копії документів з нерозбірливим текстом, підчистками, приписами та іншими необумовленими виправленнями.

Всупереч вищезазначеним вимогам законодавства позивачем до позовної заяви додано не засвідчені в установленому порядку копії доказів на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. За таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватися порядку (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.12.1975 року).

Відповідно до ч. 1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки мають бути усунені протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. У разі усунення у вказаний строк недоліків, позовна заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві з доданими до неї документами не пізніше 5-ти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води залишити без руху.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

Надати строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. У разі усунення у вказаний строк недоліків, позовна заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Стеценко