Провадження № 2-о/643/754/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Власенка М. В.,

за участю секретаря судового засідання - Сілаєвої Е. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Департамент реєстрації Харківської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Московського районного суду м. Харкова з заявою, в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючих документів, а саме:

- свідоцтво про право власності в порядку спадкування після смерті її бабки ОСОБА_2 та діда ОСОБА_3 , яке було видано 05 грудня 1944 року і посвідчено нотаріусом Ємельяновою та зареєстровано в реєстрі за № 38874/2;

- свідоцтво про право на спадщину за законом від 06 жовтня 1969 року, посвідчене державним нотаріусом Третьої ХДНК Сідоренко К. І. та зареєстроване в реєстрі за № 2-8099, згідно якому заявник успадкувала разом з братом ОСОБА_4 5/14 частин житлового будинку після смерті їхньої матері ОСОБА_5 ;

- договір дарування від 02 липня 1988 року, укладений між ОСОБА_4 та заявником, посвідчений старшим державним нотаріусом Третьої ХДНК Сідоровою К. І. 02 липня 1988 року та зареєстрований у реєстрі за № 2-1722. Відповідно до вказаного договору її брат подарував 5/28 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Вимоги обґрунтовані тим, що заявниця звернулася до Департаменту реєстрації Харківської міської ради з заявою про державну реєстрації свого права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підтвердження чого надала правовстановлюючі документи. Проте, у правовстановлюючих документах наявні помилки щодо прізвища заявниці та назви провулку, де розташований цей будинок. У зв`язку з чим звертається до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, оскільки наявність помилок у таких документах ускладнює реалізацію її прав, встановлення факту необхідно для реєстрації права власності в електронному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2021 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі; призначено судове засідання.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

27 жовтня 2021 року від заявника ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без її участі, у якій просила задовольнити заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, заяв щодо розгляду справи або заперечень щодо заяви ОСОБА_1 до суду не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Прізвище, ім`я, по батькові заявниці та дата її народження - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорту серія НОМЕР_1 , виданого 28 серпня 1998 року Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області.

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 від 24 липня 1962 року, зареєстровано шлюб, актовий запис № 771 між « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_1 , 1939 року народження», після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_1 ».

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання останньої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , з 21 жовтня 1955 року по теперішній час.

У правовстановлюючих документах, належність яких просить визначити заявник, зазначено таке.

05 грудня 1944 року державним нотаріусом Харківської міської нотаріальної контори Ємельяновою А. І. видано свідоцтво, що зареєстровано в реєстрі за № 38874/2, про право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на майно: домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , за спадкоємцями, в тому числі - онука ОСОБА_1 , 1939 р.

06 жовтня 1969 року державним нотаріусом Третьої Харківської державної нотаріальної контори Сідоренко К. І. видано свідоцтво про право на спадщину по закону, яке зареєстроване в реєстрі за № 2-8099, згідно якого спадкоємцями після померлої ОСОБА_5 є в рівних частинах кожний її діти: « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_4 ». До складу спадкового майна входить: 5/14 частин будинку і надвірних будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1 ».

02 липня 1988 року державним нотаріусом Третьої Харківської державної нотаріальної контори Сідоровою К. І. посвідчено договір дарування від 02 липня 1988 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , та зареєстровано у реєстрі за № 2-1722. Відповідно до вказаного договору ОСОБА_4 подарував, а ОСОБА_1 прийняла у дар 5/28 частин жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідно заявнику для реалізації права на розпорядження належним їй нерухомим майном, тобто для створення умов для здійснення особистого майнового права, тому заявник за захистом свого порушеного права звернулась з заявою до суду.

Як передбачено ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності з ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За приписами ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Як зазначено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Предметом розгляду цієї справи є встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявнику.

Обставиною, що підлягає доказуванню є факт того, що свідоцтво про право власності в порядку спадкування після смерті бабки ОСОБА_2 та діда ОСОБА_3 , яке було видано 05 грудня 1944 року і посвідчено нотаріусом Ємельяновою та зареєстровано в реєстрі за № 38874/2; свідоцтво про право на спадщину за законом від 06 жовтня 1969 року, посвідчене державним нотаріусом Третьої ХДНК Сідоренко К. І. та зареєстроване в реєстрі за № 2-8099, згідно якому заявник успадкувала разом з братом ОСОБА_4 5/14 частин житлового будинку після смерті їхньої матері ОСОБА_5 ; договір дарування від 02 липня 1988 року, укладений між ОСОБА_4 та заявником, посвідчений старшим державним нотаріусом Третьої ХДНК Сідоровою К. І. 02 липня 1988 року та зареєстрований у реєстрі за № 2-1722, відповідно до вказаного договору її брат подарував 5/28 частин житлового будинку АДРЕСА_1 - належить саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд встановив, що у зазначених документах та між паспортом заявника є розбіжність у написанні прізвища та імені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також адреси об`єкта нерухомого майна.

Судом згідно поданих заявником доказів та у свою чергу оцінених судом в порядку ст. 89 ЦПК України, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , з 21 жовтня 1955 року по теперішній час та « ОСОБА_1 , народж. 1939 р.», як вказано у свідоцтві про право власності в порядку спадкування від 05 грудня 1944 року; та « ОСОБА_1 », як вказано у свідоцтві про право на спадщину за законом від 06 жовтня 1969 року, посвідчене державним нотаріусом Третьої ХДНК Сідоренко К. І. та зареєстроване в реєстрі за № 2-8099; та « ОСОБА_1 , що проживає в АДРЕСА_1 » як вказано у договорі дарування від 02 липня 1988 року, посвідчений старшим державним нотаріусом Третьої ХДНК Сідоровою К. І. та зареєстрований у реєстрі за № 2-1722 - є однією і тією ж особою, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими документами.

Аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, суд дійшов висновку про доведеність факту належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- свідоцтва про право власності в порядку спадкування після смерті її бабки ОСОБА_2 та діда ОСОБА_3 , яке було видано 05 грудня 1944 року і посвідчено нотаріусом Ємельяновою та зареєстровано в реєстрі за № 38874/2;

- свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 жовтня 1969 року, посвідчене державним нотаріусом Третьої ХДНК Сідоренко К. І. та зареєстроване в реєстрі за № 2-8099, згідно якому заявник успадкувала разом з братом ОСОБА_4 5/14 частин житлового будинку після смерті їхньої матері ОСОБА_5 ;

- договір дарування від 02 липня 1988 року, укладений між ОСОБА_4 та заявником, посвідчений старшим державним нотаріусом Третьої ХДНК Сідоровою К. І. 02 липня 1988 року та зареєстрований у реєстрі за № 2-1722. Відповідно до вказаного договору її брат подарував 5/28 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відтак, з урахуванням встановлених помилок у правовстановлюючих документах, які неможливо виправити у позасудовому порядку, встановлення факту належності таких документів в судовому порядку є єдиним способом, що забезпечить можливість реалізації належних прав заявниці вільно та в повному обсязі розпоряджатись своїми правами власника.

Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1 - 3 ст. 89 ЦПК України).

Враховуючи обставини справи, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів має юридичне значення для заявниці з метою розпорядження своїми правами власника, в іншому порядку встановити факт належності вказаних правовстановлюючих документів заявниця не має можливості, а тому виходячи із наданих доказів, суд вважає за необхідне заяву задовольнити і встановити вказаний факт, що має юридичне значення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. 12, 13, 79, 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Департамент реєстрації Харківської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належать:

- свідоцтво про право власності в порядку спадкування після смерті її бабки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яке було видано 05 грудня 1944 року і посвідчено державним нотаріусом Харківської міської нотаріальної контори Ємельяновою А. І. та зареєстровано в реєстрі за № 38874/2;

- свідоцтво про право на спадщину за законом від 06 жовтня 1969 року, посвідчене державним нотаріусом Третьої ХДНК Сідоренко К. І. та зареєстроване в реєстрі за № 2-8099, згідно якому ОСОБА_1 успадкувала разом з братом ОСОБА_4 5/14 частин житлового будинку після смерті їхньої матері ОСОБА_5 ;

- договір дарування від 02 липня 1988 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений старшим державним нотаріусом Третьої ХДНК Сідоровою К. І. 02 липня 1988 року та зареєстрований у реєстрі за № 2-1722, відповідно до якого ОСОБА_4 подарував ОСОБА_1 5/28 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Московський районний суд м. Харкова.

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа - Департамент реєстрації Харківської міської ради, м. Харків, м-н Павлівський, буд. 4.

Суддя М. В. Власенко