Справа № 361/6207/19
Провадження № 2/361/258/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Мищенко С.Л., Удовенко Д.С., Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

Позивач зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка на момент смерті постійно проживала у АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_2 .

За час свого життя ОСОБА_3 залишила заповіт від 28 грудня 2016 року, згідно з яким вона все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 .

Тому ним було подано заяву про прийняття спадщини за заповітом до Броварської міської державної нотаріальної контори.

Постановою державного нотаріуса від 02 липня 2019 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану квартиру, оскільки оригіналів правовстановлюючих документів у нього на неї не було.

За запитом державного нотаріуса до Комунального підприємства Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» було отримано довідку, згідно якої квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності матері ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.11.1995 р.

Мати ОСОБА_3 - ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала постійно в квартирі АДРЕСА_2 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено актовий запис про смерть №15834 від 18.08.2008 р. у відділі реєстрації смерті у м. Києві.

Факт проживання матері з дочкою підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 08.10.2019 р.

Свідоцтво про народження ОСОБА_3 не зберіглося, на час виготовлення документів на особу ОСОБА_3 в її документах було вказано прізвище як « ОСОБА_3 », а і документах її матері -« ОСОБА_3 ».

Проте, в актовому записі №52 від 28.10.1952 р. про народження ОСОБА_3 взагалі було вказано прізвище « ОСОБА_3 », і батьками зазначено ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Натомість, в довідках про реєстрацію місця проживання вірно було вказано прізвища як матері так і доньки ОСОБА_3 , а також місце їх народження с. Грезля Поліського району Київської області.

Тому вважає за необхідне просити суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки документи про народження відсутні, у відомостях органів реєстрації актів цивільного стану інформація відсутня, а яка міститься невірно відображена в документах на особу померлої та її матері.

З метою оформлення своїх спадкових прав змушений звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд встановити факт родинних зв`язків між ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , як рідної доньки з матір`ю; встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_11 на час відкриття спадщини; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру АДРЕСА_2 .

Заперечуючи проти позову відповідач ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, в якому зазначала, що є дочкою ОСОБА_4 та рідною сестрою ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 18 серпня 2008 року, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана квартира належала на праві власності її матері ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право власності, яке видане 28 листопада 1995 року представництвом фонду держмайна м. Бровари, на підставі розпорядження від 28 листопада 1995 року.

Починаючи з 1998 року і по день смерті її мама ОСОБА_4 проживала разом з нею та вела спільне господарство за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до акту №447-Г від 03.12.2019 р., складеним комісією Департаменту житлового господарства Вінницької ради, в якому зі слів сусідів, ОСОБА_2 проживала на день смерті разом із своєю матір`ю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме з 1998 року за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 09.12.2019 р., складеного депутатом Броварської міської ради Мельник О.М., в якому зазначено, що зі слів сусідів, власниця квартири ОСОБА_12 з 1998 року по день своєї смерті, не проживала за адресою: АДРЕСА_1 , а проживала у своєї меншої доньки ОСОБА_2 , і була похована за місцем смерті у місті Вінниця. Комунальні послуги за квартиру сплачувались ОСОБА_2 , про що свідчать оригінали квитанцій.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бровари померла сестра відповідача ОСОБА_3 .

На час смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала у квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті, відповідач здійснила її поховання в м. Бровари. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про поховання ОСОБА_3 від 31 грудня 2018 р. та довідкою про причину смерті Броварської багатопрофільної лікарні №381 від 31.12.2018 р. Відбула ритуальні поминальні обряди на дев`ять та сорок днів.

За життя сестра ОСОБА_3 була не одружена, дітей не мала, страждала на алкогольну залежність.

Після смерті сестри спадкового майна не залишилося, оскільки квартира належала на праві власності їхній матері ОСОБА_4 .

За життя матері та після її смерті і по теперішній час відповідач виконувала всі обов`язки, щодо утримання в належному технічному стані квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій остання була зареєстрована та проживала, з 1998 року і по даний час виключно, вона здійснювала, як член сім`ї ОСОБА_4 оплату за комунальні послуги за квартиру.

ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

В установлений законом строк до Броварської міської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті матері та сестри, вона не зверталася, оскільки вважала, що будучи єдиним спадкоємцем зможе безперешкодно оформити свої спадкові права в будь-який час. Від спадщини не відмовлялася.

Державний нотаріус Броварської міської державної нотаріальної контори Журавська В.В. роз`яснила відповідачу, що строк для прийняття спадщини сплив, тому вона має право звернутися до суду з цивільним позовом про встановлення факту проживання із спадкодавцем.

Посилаючись на викладене, відповідач просила суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , та її рідною дочкою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та його представник адвокат Усенко М.М. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та її представник адвокат Бойко Л.В. позовні вимоги за первісним позовом не визнали, заперечували проти їх задоволення в повному обсязі. Зустрічний позов підтримали, просили про його задоволення в повному обсязі, надали пояснення аналогічні позовній заяві.

В судове засідання представник третьої особи за первісним позовом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Направили до суду листа про розгляд справи у відсутність представника, покладалися на розсуд суду.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що відповідач є дружиною її брата, з 1998 року до моменту смерті матір відповідача проживала разом з останньою в м. Вінниці, до цього жила в м. Бровари, де жила із ще однією дочкою, яка її ображала. Після переїзду матері до м. Вінниці дочка не підтримувала зв`язок з нею.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що вона є сестрою покійного чоловіка відповідача за первісним позовом, до 1998 року мати відповідача проживала у м. Бровари з старшою дочкою, яка вела нездоровий спосіб життя, тому вона переїхала жити у м. Вінниця, де до смерті проживала з дочкою відповідачем ОСОБА_2 . Старша дочка зв`язок з матір`ю не підтримувала, поховання матері здійснювала відповідач.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що є сусідкою відповідача, з 1998 року матір відповідача ОСОБА_2 проживала разом з нею до моменту смерті, комунальні послуги за спірну квартиру сплачувала відповідач.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що є сусідкою відповідача, ОСОБА_3 ображала матір, остання жила у свідка, так як дочка її била, відповідач приїхала і забрала матір, більше вона не повернулася, померла у м. Вінниці. Позивача не знає, про заповіт нічого невідомо.

В судовому засідання свідок ОСОБА_18 показала, що є сусідкою відповідача, мати ОСОБА_2 до смерті проживала у м. Вінниці, приїжджала до м. Бровари лише щоб сплатити комунальні послуги. ОСОБА_3 проживала у спірній квартирі, вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями. Позивача не знає, про заповіт нічого невідомо.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 18 серпня 2008 року відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис №15834.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана квартира належала на праві власності її матері ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право власності, яке видане 28 листопада 1995 року представництвом фонду держмайна м. Бровари, на підставі розпорядження від 28 листопада 1995 року №826. Дата реєстрації 01.12.1995 р., реєстровий №1-4959, книга 46.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_19 є дочкою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження та укладення шлюбу відповідача.

Також, дочкою ОСОБА_4 була ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтвердження свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 31 грудня 2018 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №1284.

За життя, а саме від 28 грудня 2016 року ОСОБА_3 склала заповіт, згідно з яким вона все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу за первісним позовом ОСОБА_1 .

Постановою державного нотаріуса від 02 липня 2019 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки оригіналів правовстановлюючих документів у нього на неї не було.

Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкового майна не залишилося, оскільки спірна квартира належала на праві власності матері останньої - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з пунктом 3.1. роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верхового суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно ч. 4 ст. З СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Дослідивши докази в їх сукупності, судом встановлено, що з 1998 року по день смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала в м. Вінниця разом зі своєю дочкою відповідачем за первісним позовом ОСОБА_2 , вела спільне господарство, та була похована останньою у м. Вінниця за власний кошт. Також відповідач сплачувала комунальні послуги, які були надані за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки інша дочка померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями. ОСОБА_3 була похована сестрою відповідачем ОСОБА_2 у м. Бровари за власні кошти.

Вищевказані обставини знайшли своє відображення у письмових матеріалах справи та підтверджені показами свідків у судовому засіданні.

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_2 на момент смерті матері проживала з нею більше 5 років, відповідно до норм ст. 1264 ЦК України, має право на спадкування у четверту чергу за законом.

Згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 27.01.2020, прізвища ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_4 ) та ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_3 ), а також рос. ОСОБА_20 (свідоцтво про народження, запис російською мовою ОСОБА_21 , мати ОСОБА_22 ; свідоцтво про народження, запис російською мовою ОСОБА_23 , мати ОСОБА_22 ; свідоцтво про укладення шлюбу, запис російською мовою ОСОБА_2 ) попри розбіжності у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб є ідентичними.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення зустрічних позовних вимог в повному обсязі та, відповідно, про відмову в задоволенні первісного позову в повному обсязі.

Крім того, керуючись ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустріним позовом витрати по сплаті судового збору в розмірі 2500 грн. Інші судові витрати позивача за зустрічним позовом належними доказами не підтверджені.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1218 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її рідною дочкою - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 із спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський