МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
14 травня 2021 року Справа №370/2607/19
Номер провадження № 2/370/122/21
Макарівський районний суд Київської області у складі
головуючого судді Тандира О.В.,
із секретарем судового засідання Прокопчук О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт. Макарів Київської області справу
ОСОБА_1 до Макарівської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність, державних актів на право приватної власності на землю та договорів дарування землі недійсними,
ОСОБА_1 , (далі - позивач) в особі адвоката Левочка Я.А., звернувся до суду із вказаним позовом, в якому вказав, що
Відповідно до рішення Макарівського районного суду Київської області від 17.08.2007 року, за позивачем було визнано право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок в АДРЕСА_1 , (справа №2-1449/07).
Успадкований позивачем житловий будинок розташовано на земельній ділянці площею 0.250 га, яка перебувала у користуванні матері.
Відповідно до чинного на той час законодавства, за позивачем було зареєстровано право власності на житловий будинок в Макарівському БТІ.
В 2017 року позивач з метою набуття права власності на земельну ділянку, на якій розташований успадкований будинок з господарськими будівлями і спорудами звернувся до органу місцевого самоврядування, після чого з`ясувалося, що земельна ділянка разом перебуває у власності його сестри ОСОБА_2 .
ОСОБА_2 набула право власності на земельну ділянку площею 0,653 га, яка розташована по АДРЕСА_2 на підставі рішення 4 сесії 24 скликання Кодрянської селищної Ради народних депутатів від 04.02.2003 року №39, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії Р2№369484. Земельна ділянка площею 0,653 га складається з двох земельних ділянок, площею 0.150 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та для ведення особистого селянського господарства 0,503 га.
Позивач вважає, що рішення органу місцевого самоврядування та державний акт на право приватної власності на землю видані на ім`я ОСОБА_2 підлягає визнанню недійсними, оскільки порушує його право на приватизацію земельної ділянки, на якій розташований успадкований будинок.
Разом з тим, оскільки 25.10.2006 року ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 вказані вище земельні ділянки, то договори дарування підлягають визнанню недійсними також, оскільки вони суперечать нормам цивільного законодавства.
Також підлягають визнанню недійсними і державні акти на право власності-на земельну ділянку сесії ЯЛ за № 918451 на земельну ділянку площею 0,150 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та серії ЯД №918452 на земельну ділянку площею 0,503 га для ведення особистого селянського господарства, видані ОСОБА_3 , на підставі вказаних договорів дарування.
Ухвалою суду від 31.08.2020 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду, який за клопотанням учасників справи неодноразово відкладався.
Також ухвалою суду від 03.02.2021 року в порядку процесуального правонаступництва відповідно до ст. 6-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у зв`язку із зміною адміністративно-територіального устрою замінено Кодрянську селищну раду Макарівського району Київської області на Макарівську селищну раду Бучанського району Київської області.
14.05.2021 року до суду подана мирова угода від 13.05.2021 року, укладена між ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , за умовами якої:
- ОСОБА_1 набуде в приватну власність відчужену йому ОСОБА_3 у встановленому законодавством порядку 1/2 частину вказаних земельних ділянок; які розташовані по АДРЕСА_2 .
- ОСОБА_3 після укладання даної мирової угоди зобов`язується не чинити ОСОБА_1 перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні 1/2 частиною вказаних земельних ділянок;
- ОСОБА_1 та ОСОБА_3 засвідчують, що після укладення Мирової угоди, сторони не будуть мати між собою будь-яких неврегульованих майнових питань та претензій щодо порядку користування (розпорядження) зазначеними у мировій угоді земельними ділянками;
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що уклали Мирову угоду, домовилися повідомити про це суд та подати спільну заяву про її визнання, та затвердження, із закриттям провадження у даній справі, додавши до заяви цю Мирову угоду.
Спільна заява сторін про затвердження мирової угоди та мирова угода приєднані до матеріалів справи. Сторонам зрозумілі наслідки такого рішення та закриття провадження у справі, що передбачені ст. 256 ЦПК України.
У судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяви розгляд справи за їх відсутності, що відповідно до ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, розглянувши мирову угоду, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає заяву про затвердження мирової угоди обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.
Стаття 207 ЦПК України зазначає, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.
Тобто, за змістом даної норми закону суд має перевірити, чи умови мирової угоди не суперечать закону, а саме чи дотриманий сторонами процедурний порядок звернення, чи дійсно укладено мирову угоду, який її зміст, чи зрозуміло, чітко, однозначно, безумовно викладено умови, чи стосується угода предмету спору, чи всі умови угоди підлягають примусовому виконанню, чи в результаті ліквідується спір між сторонами.
Як вбачається з поданої мирової угоди, її умови сторонам зрозумілі, як і зрозумілі наслідки її затвердження у виді закриття провадження у справі.
Відповідно до вимог ч. 1 п. 5 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.
Вивчивши умови мирової угоди суд вважає, що вона не суперечить закону, стосується лише прав та обов`язків ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , та предмета позову, умови мирової угоди не порушують прав, свобод чи інтересів інших учасників справи, в тому числі інших осіб і держави чи територіальної громади, тому приходить до висновку про необхідність затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 4 ст. 207 ЦПК України, укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди.
Відповідно до вимог ст. 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документу, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.
Керуючись ст. ст. 49, 142, 207, 208, 255, 256, 260, 352-355 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Затвердити мирову угоду, укладену 13.05.2021 року, укладену між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 на наступних умовах:
- ОСОБА_1 набуде в приватну власність відчужену йому ОСОБА_3 у встановленому законодавством порядку 1/2 частину вказаних земельних ділянок; які розташовані по АДРЕСА_2 .
- ОСОБА_3 після укладання даної мирової угоди зобов`язується не чинити ОСОБА_1 перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні 1/2 частиною вказаних земельних ділянок;
- ОСОБА_1 та ОСОБА_3 засвідчують, що після укладення Мирової угоди, сторони не будуть мати між собою будь-яких неврегульованих майнових питань та претензій щодо порядку користування (розпорядження) зазначеними у мировій угоді земельними ділянками;
Провадження у даній справі закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом. У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Наслідки затвердження даної мирової угоди сторонам роз`яснено: повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, а у судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, чи розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.ст. 354-355 ЦПК України.

Суддя О.В. Тандир