Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/222/21
Провадження № 2/945/551/21
Рішення

Іменем України

(заочне)

01 листопада 2021 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Карабут В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, -

встановив:

18 лютого 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком, шлюб з яким розірвано рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2012 року. При цьому, фактично шлюбні стосунки між сторонами припинені з вересня 2011 року. У шлюбі з відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.Також позивач вказувала на те, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач нерегулярно надає матеріальну допомогу на утримання сина та, здебільшого, у розмірі, що не є достатнім для забезпечення його гармонійного розвитку. Крім цього, у позові позивач зазначає, що відповідач працює у Республіці Польща та отримує достатньо високу заробітну плату, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання їхнього сина. У зв`язку з викладеним вище, позивач просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

29 червня 2021 року позивач ОСОБА_1 подала до суду клопотання про витребування від Державної міграційної служби України (ДМС) інформації про перетинання державного кордону України громадянином ОСОБА_2 .

Вказане клопотання позивач ОСОБА_1 мотивувалатим, що відповідач ОСОБА_2 виїхав з України,з метою працевлаштування за кордоном, і, тим самим, ухиляється від сплати аліментів на утримання їхнього сина, при цьому, самостійно надати зазначені докази вона не має можливості. На підтвердження того, що позивачем проводилися заходи самостійного отримання цих доказів, остання до клопотання про витребування доказів додала направлений нею запит до Державної міграційної служби України (ДМС) та відповідь Державної міграційної служби України (ДМС) на направлений нею запит.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09 серпня 2021 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів.

Від Державної прикордонної служби України витребувано інформацію про перетинання державного кордону України громадянином України ОСОБА_2 . Розгляд справи відкладено.

14 вересня 2021 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області від Державної прикордонної служби України на виконання ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09 серпня 2021 року надійшла копія витягу з наявною інформацією про перетинання державного кордону України громадянином України ОСОБА_2 , в період з 07 вересня 2016 року по 07 червня 2021 року.

У судове засідання 01.11.2021 позивач ОСОБА_1 не з`явилася, при цьому в матеріалах справи міститься заява від ОСОБА_1 від 07.05.2021 про розгляд справи без участі позивача, з якої слідує, що позивач ОСОБА_1 підтримує позовні вимоги та просить розглядати справу за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання; відзив не подав.

Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке:

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано (а. с. 6).

У шлюбі у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 і позивач ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 7).

Дитина проживає разом із позивачем ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні (а. с. 8).

Як слідує з тексту позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 , з моменту фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин, а саме, з вересня 2011 року,нерегулярно надає позивачу ОСОБА_1 матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_3 та, здебільшого, у розмірі, що не є достатнім для забезпечення його гармонійного розвитку. Вказану обставину відповідачем не спростовано.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положеннями з ч. ч. 1 - 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Так, мінімальний прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, з 01 липня 2021 року складає 2510 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

У пункті 17 в абзаці 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Будь - яких обставин, які б перешкоджали відповідачу сплачувати аліменти на утримання дитини за станом здоров`я, або з інших причин, судом не встановлено та відповідачем суду не повідомлено та не доведено.

Отже, відповідач як батько дитини зобов`язаний надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання їхнього сина ОСОБА_3 .

При цьому, позивачем не підтверджено доказами, що заробіток (дохід) відповідача є достатнім для стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 4000 грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що відповідач працевлаштований у Республіці Польща та отримує достатньо високу заробітну плату, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання їхнього сина, оскільки, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження цих обставин.

З копії витягу від 09 серпня 2021 року, наданого Державною прикордонною службою України на виконання ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09 серпня 2021 року про витребування доказів слідує, що ОСОБА_2 , в період з 07 вересня 2016 року по 07 червня 2021 року, перетинав кордон України, при цьому відомостей, про те, що відповідач ОСОБА_2 працює і отримує дохід у Республіці Польща, копія витягу не містить.

Виходячи з наведеного вище, беручи до уваги те, що мінімальний прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01 липня 2021 року складає 2510 грн. 00 коп., суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог і вважає за необхідне присудити до стягнення з відповідача мінімальний гарантований розмір аліментів, що складає 1255 грн. 00 коп. (2510 - мінімальний прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01 липня 2021 року : 2).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 284 грн. 88 коп.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 6 ст. 141, ст. ст. 258, 259, 264, 265, 280 - 282, п. 1) ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Шурине, Миколаївського району Миколаївської області (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; номер і серія паспорта НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Миколаїв (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; номер і серія паспорта НОМЕР_3 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1255 грн. 00, щомісячно, починаючи з 18 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Шурине, Миколаївського району Миколаївської області (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; номер і серія паспорта НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 284 грн. 88 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н.О. Шаронова