Справа № 440/543/19 Головуючий у 1 інстанції: Шендрікова Г.О.
Провадження № 22-ц/811/3202/20 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Буського районного суду Львівської області від 28 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИЛА:

28 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта») про стягнення страхового відшкодування в розмірі 93819 гривень 60 копійок, а також стягнення пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу в розмірі 5 882 гривні 36 копійок та судових витрат, понесених нею у зв`язку із розглядом даної справи на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 гривень.

В обґрунтування позову зазначала, що 23 травня 2018 року на автодорозі Київ-Чоп, неподалік с.Вербляни, Буського району, Львівської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю мікроавтобуса марки «Мерседес Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та вантажного автомобіля марки «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_2 . В результаті даної ДТП, пасажир мікроавтобуса марки «Мерседес Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 загинув на місці події.

06 грудня 2018 року вироком Буського районного суду Львівської області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортним засобом строком на два роки.

Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «Мерседес Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу АМ/0802073 у ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

10 липня 2018 року на адресу ПАТ «HACK «Оранта» скеровано заяву про виплату страхового відшкодування у своїх інтересах, як дружини загиблого та її неповнолітньої доньки ОСОБА_4 . В результаті чого у ПАТ «HACK «Оранта» зареєстровано страхову справу № 18-32-9380. 18 грудня 2018 року до вказаної заяви долучено копію вироку Буського районного суду Львівської області від 06 грудня 2018 року.

Загальна сума страхового відшкодування з урахуванням встановленого ліміту страхового відшкодування складала 187 884,00 грн, з яких: 44 676,00 грн - моральна шкода, 134 028,00 грн - відшкодування на утримання неповнолітньої доньки, 9180,00 грн - витрати на поховання.

01 лютого 2019 року страховою компанією здійснено часткову виплату страхового відшкодування потерпілим в розмірі 84884,40 грн, що включає: відшкодування моральної шкоди в розмірі 44 676,00 грн; відшкодування шкоди, пов`язаної із втратою годувальника у розмірі 40208,40 грн.

ОСОБА_1 подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін(а.с.211-215).

Наступні виплати страхового відшкодування на утримання неповнолітньої доньки загиблого у розмірі 93819,60 грн страхова компанія розстрочила на щомісячні платежі, які будуть сплачуватись у період з лютого 2019 року по листопад 2020 року.

Вказане рішення страхової компанії щодо розтермінування виплати страхового відшкодування на утримання дитини загиблого на думку позивача суперечить закону, а тому вона просила позовні вимоги задовольнити, ухвалити рішення, яким стягнути страхове відшкодування у повному розмірі, а також кошти, пов`язані із простроченням виплати та витрати на правову допомогу.

13 травня 2019 року позивачем направлено на адресу суду заяву про зменшення позовних вимог з урахуванням проведених відповідачем щомісячних платежів за період з лютого по квітень 2019 року, згідно якої просить суд стягнути страхове відшкодування в розмірі 80416,80 грн, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми боргу в розмірі 10669,59 грн, а також судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

09 липня 2019 року представником позивача направлено на адресу суду заяву про зменшення позовних вимог з урахуванням проведених відповідачем щомісячних платежів за період з лютого по липень 2019 року, згідно якої просить суд стягнути страхове відшкодування в розмірі 67014, 00 грн, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми боргу в розмірі 16209,03 грн, а також судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 28 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 страхове відшкодування в розмірі 8935 гривень 20 копійок.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 16209 гривень 03 копійки.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в користь держави судовий збір в розмірі 1762 грн.

Рішення суду оскаржило Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта».

Вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального права. Посилається на ч.1 ст. 1202 ЦК України, відповідно до якої відшкодування шкоди,завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого здійснюється щомісячними платежами. Окрім цього зазначає, що судом не взято до уваги постанови Верховного Суду в тотожних правовідносин, в яких суд дійшов висновку, що права позивача на отримання страхового відшкодування зі сторони відповідача не порушено, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

З матеріалів справи убачається, що 23 травня 2018 року на автодорозі Київ-Чоп, неподалік с. Вербляни Буського району Львівської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю мікроавтобуса марки «Мерседес Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та вантажного автомобіля марки «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_2 . В результаті даної ДТП, пасажир мікроавтобуса марки «Мерседес Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 загинув на місці події.

Факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії НОМЕР_4 від 30 травня 2018 року.

Згідно рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26 липня 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 02 грудня 2002 року стверджується, що у ОСОБА_3 та позивача ОСОБА_1 народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За фактом дорожньо-транспортної пригоди 23.05.2018 зареєстровано кримінальне провадження № 0000279 за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

Вироком Буського районного суду Львівської області від 06 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 2 роки.

Відповідальність водія транспортного засобу автомобіля марки «Мерседес Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу АМ/0802073 від 26.08.2017 у ПАТ «НАСК «Оранта».

10 липня 2018 року на адресу ПАТ «НАСК «Оранта» представником позивача - директором ТОВ «ЮК «Центр автовиплат Поліс» Колішенко Л.С. надіслано заяву про виплату страхового відшкодування.

У відповідності до повідомлення ПАТ «НАСК «Оранта» № 09-02-12/437-02 від 04 вересня 2018 року, страховою компанією за заявою представника позивача зареєстровано страхову справу № 9380, однак у зв`язку із відсутністю кінцевого рішення у кримінальному провадженні, розгляд даної справи було призупинено.

18 грудня 2018 року представником позивача направлено на адресу ПАТ «НАСК «Оранта» копію вироку Буського районного суду Львівської області від 06.12.2018.

За наданими до страхової компанії документами, загальна сума страхового відшкодування для родини загиблого з урахуванням встановленого ліміту страхового відшкодування складала 187 884,00 грн.

У відповідності до листа № 09-02-16/1975 від 05 березня 2019 року відповідачем за договором № АМ/0802073 від 26.08.2017 було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 134028 гривень (на утримання), що буде сплачуватись щомісячно у розмірі 4467,60 грн у період з лютого 2019 по листопад 2020 року.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Пунктом 2.1. статті 2 Закону визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно із пунктом 22.1. статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 23.1. статті 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Статтею 27 Закону визначено порядок здійснення та розміри страхових виплат за шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого.

Пунктом 27.1. статті 27 цього Закону передбачено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 27.2. статті 27 Закону визначено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Пунктом 41.1. статті 41 Закону передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу.

Згідно із статтею 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Статтею 36.2 Закону передбачено, що страховик, приймаючи рішення про виплату страхового відшкодування, зобов`язаний виплатити його в передбачений 90-денний строк з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування. Тобто, вказана норма Закону встановлює обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, та не дає право страховику на розтермінування виплати страхового відшкодування поза межами 90-денного строку з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується стороною відповідача копію вироку Буського районного суду Львівської області від 06.12.2018 було скеровано на адресу відповідача 18 грудня 2018 року, а отже страховик протягом 90 днів у визначений ст.36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» термін зобов`язаний був сплатити повну суму страхового відшкодування, однак цього в належному розмірі не зробив.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що страховик виплатив суму згідно встановлених ним платежів і залишено до сплати 8935 гривень 20 копійок до виповнення дитиною повноліття, тобто два платежі.

Відповідно до ст.36.5 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Вказана норма також є спеціальною нормою, що застосовується до спірних правовідносин, так як вони виникли з приводу неналежного виконання обов`язків страховиком своїх обов`язків по сплаті страхового відшкодування, а тому страховик на підставі п.36.5 Закону зобов`язаний сплатити позивачу пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що оскільки страховиком були порушені вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо сплати разовим платежем всієї суми страхового відшкодування, тому на дану суму слід розрахувати пеню, яка підлягає стягненню з відповідача та часткового задоволення позову в частині стягнення страхового відшкодування.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо правомірності розтермінування виплати страхового відшкодування не можуть бути прийняті апеляційним судом, оскільки вони суперечать положенням Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якими визначено строки, порядок здійснення та розміри страхових виплат за шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого.

Також безпідставним є посилання апелянта на те, що згідно пункту 27.2. статті 27 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами, а одноразова виплата страхового відшкодування є його правом, а не обов`язком, що не позбавляє його згідно статті 1202 ЦК України здійснювати відшкодування шкоди щомісячними платежами. Так як, положення ЦК України по відношенню до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є загальними і регулюють по-іншому порядок відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, ніж Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", положеннями якого виплата відшкодування щомісячними платежами не передбачена.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2020 року у справі № 747/522/19.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» залишити без задоволення.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 28 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 12.01.2021

Головуючий

Судді