Справа №430/35/21
Провадження №2/430/35/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року смт. Станиця Луганська

Суддя Станично-Луганського районного суду Луганської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Передільської сільської Ради Станично-Луганського району Луганської області про встановлення факту та визнання права власності,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Передільської сільської Ради Станично-Луганського району Луганської області, в якому просила:

-встановити факт того, що вона понад п`ять років проживала разом з ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-визнати за позивачкою право власності на спадкове майно, що складається з двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Передільської сільської Ради Станично-Луганського району Луганської області.

Статті 175-177 ЦПК України встановлюють вимоги до позовної заяви, визначають її зміст, а також документи, що додаються до позовної заяви.

Вивчивши матеріали позовної заяви, встановлено, що позовна заява, яка надійшла, не може бути прийнята судом, оскільки не в повному обсязі відповідає вимогам закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Із урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Отже, при розгляді спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач зокрема повинен викласти зміст позовних вимог: спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року за №24-753/0/4-13, увагу суддів звернено на те, що слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

На підтвердження необхідності звернення до суду з вимогами в частині визнання за позивачкою права власності на спадкове майно, а саме на дві земельні ділянки, ОСОБА_1 посилається в тому числі і на втрату нею правовстановлюючих документів, а саме державних актів на земельні ділянки. При цьому позивачка зазначає, що зверталась до приватного нотаріуса з метою оформлення спадщини та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. До позову ОСОБА_1 надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Галкіна С.А. Проте, згідно даного документу, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не подала заяву про прийняття спадщини за законом у встановлений строк та спадщину не прийняла, а також тому, що вона не входить до кола спадкоємців. При цьому відсутнє посилання нотаріуса на відсутність у ОСОБА_1 оригіналів правовстановлюючих документів, а саме державних актів на спірні земельні ділянки. Інших доказів втрати нею вказаних документів теж ОСОБА_1 в позові не зазначено та до позову не додано.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позовна заява ОСОБА_1 містить одночасно вимоги немайнового та майнового характеру.

За змістом ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Так, згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», - за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового розміру складає 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до суду заяви немайнового характеру (заяви у справі окремого провадження), яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачкою до позову надана квитанція щодо сплати судового збору в сумі 1 716 грн., але оскільки ОСОБА_1 одночасно просить суд ще і встановити факт її постійного проживання понад п`ять років з ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , то позивачці необхідно надати суду квитанцію щодо сплати судового збору за подання до суду заяви у справі окремого провадження.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У порушення зазначених вимог позовна заява не містить позовних вимог та їх обґрунтування відносно відповідача Передільської сільської Ради Станично-Луганського району Луганської області. Зі змісту позовної заяви не вбачається з яких підстав зазначений орган залучений у якості відповідача, які саме права позивачки ним порушені, невизнані або оспорені.

Крім того, відповідно до п. 7 та п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позові не зазначені відомості про те, чи вживалися заходи досудового врегулювання спору, чи здійснювалися заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо так, то які; не зазначено наявність або відсутність доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою та не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Також, позовна заява не містить, як того вимагає ЦПК України, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

На підставі вищевикладеного, позовна заява в порядку ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для виправлення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175-176, 185 ЦПК України, суддя,

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Передільської сільської Ради Станично-Луганського району Луганської області про встановлення факту та визнання права власності залишити без руху.

Надати позивачу для усунення зазначених в цій ухвалі суду недоліків строк тривалістю десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява буде йому повернута.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя О.П. Дьоміна