Справа № 651/374/20
Провадження № 2/651/3/21
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
31.05.2021 року смт. Верхній Рогачик
Верхньорогачицький районний суд
Херсонської області у складі:
судді Загрунного В.Г.
секретаря судового засідання Бедюх А.В.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Верхній Рогачик Верхньорогачицького району Херсонської області цивільну справу №651/374/20 за позовом ОСОБА_3 , інтереси якої представляє адвокат Іващенко Андрій Іванович, до ОСОБА_4 про розірвання договору оренди земельної ділянки,
В провадження судді Верхньорогачицького районного суду Херсонської області Загрунного В.Г. 31.08.2020 року надійшов цивільний позов ОСОБА_3 , інтереси якої представляє адвокат Іващенко Андрій Іванович, до ОСОБА_4 про розірвання договору оренди земельної ділянки.
Провадження по справі відкрито 24.09.2020 року та призначено до підготовчого засідання на 11.11.2020 року, а в подальшому неодноразово було відкладено з поважних причин. Так, зокрема ухвалою від 24.11.2020 року продовжено строк проведення підготовчого засідання та витребувано у Верхньорогачицької селищної ради та ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та с. Севастополі інформацію щодо сплати у місцевий бюджет податку на доходи фізичних осіб по платнику ОСОБА_3 за 2008-2019 роки. Ухвалою від 13.04.2021 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд на 20.05.2021 року, а в подальшому відкладено до 31.05.2021 року.
Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася в зв`язку з неможливістю бути присутньою в суді за станом здоров`я.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, але в розгляді справи бере участь її представник - адвокат Мамедов Андрій Вагіфович, який в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов та доповненні до нього. Так, сторона відповідача зазначає, що категорично не погоджується з твердженнями та обґрунтуваннями позивача, оскільки відповідач регулярно, згідно встановлених сторонами у договорі строків здійснювала оплату на користь позивачки орендної плати у готівковій формі безпосередньо позивачу. Також здійснювала за позивачу і оплату її податкових зобов`язань за сплати податку на доході фізичних осіб. На думку сторони відповідача факт відсутності будь-яких вимог зі сторони позивача щодо сплати орендних платежів починаючи з 2008 року свідчить про беззаперечне та вчасне виконання орендарем своїх зобов`язань. Крім того, як зазначає сторона відповідача, позивач в усній розмові повідомила, що хоче розірвати орендні відносини, щоб у подальшому мати вільну можливість продажу належної їй земельної ділянки. В доповненні до відзиву сторона відповідача зауважила, що за змістом п. 3.1 договору розрахунок проводиться не пізніше 30 грудня поточного року. Поточним роком укладення договору є 2006 рік і відповідач не заперечує, що позивачем проведено розрахунок за цей період, а отже в рамках укладеного правочину позивачкою не допущено навіть гіпотетичних порушень його умов.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.
За умовами договору, за користування земельною ділянкою орендарем вноситься орендна плата у натуральному вигляді не менш 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 1185 грн., які включають в себе дві тони зернових, двісті кілограмів насіння соняшника. Всі податки зумовлені цим договором (плата за землю, прибутковий податок та інші) платить орендодавець. За умови сплати орендарем плати за землю, прибуткового податку та інших, орендар утримує з розрахунку плати за оренду земельної ділянки. Розрахунок проводиться не пізніше 30 грудня поточного року (п.3.1 Договору).
Указаний договір зареєстрований 28.12.2006 року, що вбачається з напису, вчиненому в самому договорі.
Згідно повідомлення ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі від 15.01.2021 року (а.с. 84) за період з 2016 року по 2020 рік ОСОБА_3 сплачено 1260 грн. податку на доходи фізичних осіб у місцевий бюджет Верхньорогачицької селищної ради Верхньорогачицького району Херсонської області, а саме: 360 грн. 00 коп. за 2018 рік та 900 грн. 00 коп. за 2019 рік (а.с. 84-85).
Долучені стороною відповідача копію заповіту від 29.10.2009 року (а.с. 89-90) та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №22026007 від 05.11.2009 року (а.с. 91), згідно яких ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_5 належну їй земельну ділянку площею 7,13 га на яку видано державний акт на право приватної власності на землю серії І-ХС №036121, що зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 647, суд оцінює критично, оскільки вони жодним чином не доводять виконання відповідачем своїх зобов`язань, як орендаря перед орендодавцем. Крім того, згідно ч. 4 ст. 1236 ЦК України чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється лише на момент відкриття спадщини. Крім того, згідно ч. 5 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни.
Згідно копії заяви на приймання переказу (а.с. 120) від 21.12.2020 року, ОСОБА_4 переказала на користь ОСОБА_3 орендну плату за 2020 рік в розмірі 1200 грн. 00 коп.. Зазначений доказ фактично не стосується доказу позовних вимог, оскільки спірний період охоплює 2008-2019 роки. Але при цьому, цей доказ спростовує той факт, що відповідач трактувала пункт 3,1 Договору в частині періодичності сплати орендної плати лише єдиним платежем за 2006 рік. Тим більше, що позивач розуміє цей пункт саме як обов`язок сплати орендної плати не пізніше 30 грудня кожного року. Так, згідно українського тлумачного словнику "Поточні зобов`язання" - це зобов`язання, що підлягають оплаті протягом одного операційного циклу або одного року. Аналізуючи чинне законодавство, дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення, а також те, що приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати коштів. Договір укладений строком на 49 років, а отже вислів "Розрахунок проводиться не пізніше 30 грудня поточного року" суд трактує на користь позивача, як " Розрахунок проводиться не пізніше 30 грудня кожного року".
Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд відповідно до частини 2 вказаної статті може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом.
Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі"у зазначеній редакції договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 15 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України "Про оренду землі" у вказаній редакції орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах.
Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати.
Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.
Частиною першою статті 32 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній на момент укладання договору, визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Відповідно до пункту "д" частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати, тобто два та більше випадки.
Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Отже, факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є вичерпною підставою для розірвання такого договору про що й свідчить усталена судова практика Верховного Суду і застосування такого правового наслідку як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору відповідає загальним засадам цивільного законодавства.
Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі №6-146цс12, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 та у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі №527/570/17-ц та від 14 листопада 2018 року у справі №484/301/18.
Крім того, судом встановлено, що відповідач крім систематичної несплати орендної плати, також допускала нерегулярну сплату прибуткового податку. Належних та допустимих доказів протилежного стороною відповідача не надано.
Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Крім того, відповідно до статті 265 ЦПК України рішення суду має містити відомості про розподіл судових витрат. Так, на підставі вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В даному ж випадку позивачем не сплачено судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., оскільки вона є інвалідом ІІ групи та звільнена від його сплати відповідно до вимог п. 9 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню вказана сума судового збору.
Керуючись ст. 16, 629, 651 ЦК України, ст. 141 ЗК України, ст.ст. 2,13,21,22,24,25,32 Закону України "Про оренду землі" в редакції станом на 01.01.2006 року, ст.ст. 141, 321, 328, 1218, 1216, 1225, 1268 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_3 , інтереси якої представляє адвокат Іващенко Андрій Іванович, до ОСОБА_4 про розірвання договору оренди земельної ділянки задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу XIII «Перехідних положень» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя

Верхньорогачицького районного

суду Херсонської області В.Г. Загрунний