Провадження № 2/686/5186/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі судового засідання Лазоренко К.Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_1

та представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Хмельницького справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про батьківство,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження: ОСОБА_5 19 травня 2012 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Савранського районного управління юстиції в Одеській області 24 червня 2015 року, актовий запис №3; ОСОБА_6 29 серпня 2013 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Савранського районного управління юстиції в Одеській області 24 липня 2015 року, актовий запис №2; ОСОБА_7 29 лютого 2016 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Савранського районного управління юстиції в Одеській області 24 березня 2016 року, актовий запис №30, посилаючись на те, що він не є їх біологічним батьком, оскільки літом 2009 року відповідач забрала свої речі та зникла. В подальшому він дізнався про те, що вона проживала з ОСОБА_8 та про існування цих дітей.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явилась без поважних причин, повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, направивши на аддресу суду клопотання про слухання даної справи за її відсутності, проти позову не заперечує.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 122 ч. 1 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до вимог ст. 126 ч. 1 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до вимог ст. 128 ч. ч. 1-3 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до вимог ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до ч. 1 ст. 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в шлюбі з 8 жовтня 1993 року по 9 грудня 2020 року. Вказані особи записані батьками ОСОБА_5 в свідоцтві про його народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 в свідоцтві про її народження ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 в свідоцтві про її народження ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як роз`яснено у підпунктах 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою, котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України, згідно із якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення, у разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до статті 146 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

Між сторонами існує спір щодо оспорювання батьківства, а тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження, або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ.

Однак, з клопотанням до суду про призначення у справі судово-медичної генетичної експертизи та судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи сторони не звертались.

Відповідно до вимог ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 2 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 109, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 122 ч. 1, 126 ч. 1, 128 ч. ч. 1-3, 136 СК України, суд

вирішив:

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виключення відомостей про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з актового запису про народження: ОСОБА_5 19 травня 2012 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Савранського районного управління юстиції в Одеській області 24 червня 2015 року, актовий запис №3; ОСОБА_6 29 серпня 2013 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Савранського районного управління юстиції в Одеській області 24 липня 2015 року, актовий запис №2; ОСОБА_7 29 лютого 2016 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Савранського районного управління юстиції в Одеській області 24 березня 2016 року, актовий запис №30, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

11.10.2021