справа № 578/754/21
провадження №2/578/258/21

Рішення

Іменем України

08 листопада 2021 року смт Краснопілля

Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Зері Ю.О., за участю секретаря судового засідання Ткаченко Г.В., представника другого відповідача Козюлі К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до відповідачів: 1) Краснопільської селищної ради Сумської області, вул. Мезенівська, буд. 2 смт Краснопілля Сумської області, 42400, код ; 2) Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), вул. Г. Кондратьєва, буд. 28 м. Суми, 40003, , про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття обтяження (заборони на відчуження нерухомого майна), виключення запису про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень,

установив:

23.07.2021 позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд усунути перешкоди у користуванні належним йому як власнику житловим будинком під номером АДРЕСА_1 шляхом зняття заборони (архівного запису) щодо відчуження житлового будинку під номером дев`ять «а» по АДРЕСА_1 , яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 24.04.2008 11:20:42 за № 7089967 Краснопільською районною державною нотаріальною конторою на підставі листа б/н від 12.04.1974 Краснопільського АТП 18035 на ім`я власника ОСОБА_2 , та шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наступних записів: Тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 7089967; зареєстровано: 24.04.2008 11:20:42 за № 7089967 реєстратором: Краснопільська районна державна нотаріальна контора, 41900, Сумська область, Краснопільський район, смт Краснопілля, вул. Перемоги, 2, (05459) 7-14-75; підстава обтяження: лист б/н 12.04.1974, Краснопільський АТП 18035, об`єкт обтяження: інше, нерухоме майно, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , причина відсутності коду: архівний запис; Додаткові дані: Архівний номер: 232662ISUМY14, Архівна дата: 19.10.2001, Дата виникнення: 19.10.2001, №; реєстри: 156630-992, внутр. №3301Е0342ВF250324635, комменатрий:Кп-74-8. Відмітка про перенесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: Номер обтяження: 39602899, дата перенесення: 09.12.2020 11:05:13.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який придбав у власність у радгоспі «Краснопільський» 06.03.1992 відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Краснопільської державної нотаріальної контори Свинаренком М.Я. 06.03.1992 за реєстровим номером 310, що зареєстровано в Сумському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі 25 стор. 244 за реєстром 2432 від 22.05.1992. З метою подальшого продажу будинку позивач звернувся до ЦНАП Краснопільської селищної ради з питанням перереєстрації речових прав, а саме права власності на вищевказаний житловий будинок, яка йому необхідна для подальшого укладення договору купівлі-продажу будинку. Але з`ясувалося, що на вказаний об`єкт нерухомого майна накладено заборону на його відчуження, тобто обтяження за архівним реєстраційним номером 7089967; зареєстровано: 24.04.2008 11:20:42 за № 7089967 реєстратором: Краснопільська районна державна нотаріальна контора, 41900, Сумська область, Краснопільський район, смт Краснопілля, вул. Перемоги, 2, (05459) 7-14-75; підстава обтяження: лист б/н 12.04.1974, Краснопільський АТП 18035, об`єкт обтяження: інше, нерухоме майно, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , причина відсутності коду: архівний запис; Додаткові дані: Архівний номер: 232662ISUМY14, Архівна дата: 19.10.2001, Дата виникнення: 19.10.2001, №; реєстри: 156630-992, внутр. №3301Е0342ВF250324635, комменатрий:Кп-74-8. Згідно зібраних позивачем відомостей право власності ОСОБА_2 на житловий будинок нічим не підтверджене, у зв`язку з чим обтяження за архівним реєстраційним номером 7089967, що міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (перенесений в ДРРПННМ за № 39602899 від 09.12.2020) на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкту №239803774 в Реєстрі прав власності) чинить позивачу перешкоди у розпорядженні належним йому майном, є недійсним та підлягає скасуванню (припиненню) та виключенню як внесене державним нотаріусом без відповідних підстав.

Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 27.07.2021 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи по суті призначено на 25.08.2021. Даною ухвалою суд також задовольнив клопотання позивача про витребування доказів та витребував від Сумського обласного державного нотаріального архіву (вул. Реміснича, 12/2 м. Суми, 40004) нотаріальну справу щодо запису про обтяження (заборону на відчуження об`єкту нерухомого майна) реєстраційний номер обтяження:7089967; зареєстровано: 24.04.2008 11:20:42 за №7089967 реєстратором: Краснопільська районна державна нотаріальна контора, 41900, Сумська, обл., Краснопільський р-н, смт Краснопілля, вул. Перемоги, 2 (05459) 7-14-75; підстава обтяження: лист б/н 12.04.1974, Краснопільський АТП 18035, об`єкт обтяження: інше, нерухоме майно, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , причина відсутності коду: архівний запис; Додаткові дані: Архівний номер: 232662ISUМY14, Архівна дата: 19.10.2001, Дата виникнення: 19.10.2001, №; реєстри: 156630-992, внутр. №3301Е0342ВF250324635, комменатрий:Кп-74-8.

На вимогу суду 17.08.2021 за вх. №3222/21 від Сумського обласного державного нотаріального архіву надійшла копія запису з реєстру для реєстрації заборон відчуження жилих будинків про накладення заборони відчуження майна, що належить ОСОБА_2 та повідомлено, що лист б/н від 12.04.1974 Краснопільського АТП 18035, на підставі якого була накладена заборона відчуження нерухомого майна, до архіву не передавався (а.с. 55-56).

До суду 12.08.2021 через загальну канцелярію від Краснопільської селищної ради надійшла заява № 02-27/2566 (вх. №3185 від 12.08.2021) про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника Краснопільської селищної ради.

Судове засідання було відкладено до 27.09.2021 у зв`язку з тим, що станом на 25.08.2021 від відповідача Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) жодних документів на підтвердження його позиції з предмета спору до суду не надходило, через що суду не була відома його позиція з предмета спору.

30.08.2021 через канцелярію суду другий відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти позову та просить суд відмовити у його задоволенні, зазначає, що Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) не є належним відповідачем у цій справі, до його компетенції не входить і не входило раніше здійснення державної реєстрації нерухомого майна (у тому числі обтяжень) та ведення відповідних реєстраційних справ. Відповідні повноваження в силу положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» покладені на відповідних суб`єктів державної реєстрації прав, а саме на виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київську, Севастопольську міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, нотаріусів та акредитованих суб`єктів (а.с. 59-80).

Ухвалою суду від 27.09.2021 постановлено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі; підготовче засідання призначено на 18.10.2021 об 11-00 год. Запропоновано позивачу вирішити питання належності другого відповідача у справі, а саме Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

11.10.2021 до суду за вх. №3908/21 від позивача надійшла відповідь на відзив другого відповідача, в якій він зазначає, що Краснопільська районна державна нотаріальна контора припинила свою діяльність 22.12.2016. Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Сумській області відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 870 від 09.10.2019 ліквідоване, а замість нього створено юридичну особу Міжрегіональний територіальний підрозділ - Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми), тому за твердженням позивача саме ця юридична особа і є правонаступником ліквідованої, що слідує з постанови Верховного Суду у справі № 440/395/20 від 22.04.2021, яким визнано, що Міністерство юстиції не ліквідувало територіальні управління, а реорганізувало їх, оскільки фактично відбулося не припинення державою виконання функцій ліквідованого органу, а покладання виконання його функцій на інший новостворений орган. Тому приведені вище обставини, на думку позивача, свідчать, що саме вказаний у позові відповідач Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) є належним (а.с. 101-103). Також позивач надіслав на адресу суду заяву, в якій просить задовольнити у повному обсязі позовні вимоги та розглядати справу без його участі.

Ухвалою суду від 18.10.2021 підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу № 578/754/21 до розгляду по суті на 08.11.2021 о 13-00 год.

03.11.2021 за вх.№41204 позивач через загальну канцелярію суду надіслав заяву, у якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі (а.с. 116-117).

Через загальну канцелярію суду від Краснопільської селищної ради надійшла заява №02-27/3560 від 03.11.2021 (вх.4263 від 05.11.2021) про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника Краснопільської селищної ради (а.с. 118).

Неявка представників не перешкоджає розгляду справи, відтак суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності позивача та представника першого відповідача.

У судовому засіданні 08.11.2021 представник другого відповідача заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов. Також наголошувала на необґрунтованості позиції позивача щодо належності другого відповідача, викладеної у відповіді на відзив від 11.10.2021.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Згідно договору купівлі-продажу від 06.03.1992, укладеного між радгоспом «Краснопільський» (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем), останній купив житловий будинок літер «А-1» жилою площею 44,5 м2, до якого примикають надвірні будівлі: гараж літер «Б», кухні літер «В», сараї літер «Г, Е», погріб літер «п/г», уборна літер «Д», огорожа літер «І-З», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Даний договір посвідчений державним нотаріусом Краснопільської державної нотаріальної контори Свинаренком М.Я. 06.03.1992 за реєстровим номером № 310, зареєстрований в Сумському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі 25 стор. 244 за реєстровим № 2432 від 22.05.1992.

Згідно умов пункту 4 договору купівлі-продажу продавець засвідчив, що згаданий будинок до цього часу нікому іншому не проданий, не подарований, в спорі і під забороною не перебуває.

Також із змісту договору вбачається, що нотаріусом особи сторін установлено, їх дієздатність, а також належність радгоспу «Краснопільському» житлового будинку, що відчужується, перевірено (а.с. 14-16).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 239803774 від 05.01.2021 власником на праві приватної власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 зазначений ОСОБА_1 (а.с. 22-24). Право приватної власності ОСОБА_1 також підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 20289291.

З Архівного витягу з Державного архіву Сумської області від 22.02.2021 вбачається, що рішенням виконавчого комітету Краснопільської районної ради народних депутатів Сумської області від 25.12.1991 №215 прийнято в експлуатацію закінчене будівництво одноквартирного 4-х кімнатного житлового будинку в радгоспі «Краснопільський», АДРЕСА_2 (а.с. 27-28).

З довідки Державного архіву Сумської області від 18.01.2021 вбачається, що у документах архівного фонду виконавчого комітету Краснопільської селищної ради народних депутатів Краснопільського району Сумської області за 1989-1990 роки у протоколах засідань сесій сільської ради та у протоколах засідань виконкому рішення про присвоєння номера будинку АДРЕСА_1 немає (а.с. 29).

Згідно копій наказів по радгоспу «Краснопільський» №18 від 27.02.1992 та №19 від 27.02.1992 на підставі заяви ОСОБА_1 останньому проданий житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_2 та виділено земельну ділянку розміром 0,12 га у зв`язку із купівлею житлового будинку (а.с. 30-32).

Згідно Технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (на час розгляду справи Сумського) району Сумської області «БТІ Регіональна агенція технічної інвентаризації», складеного ФОП ОСОБА_3 22.10.2020 реєстровий №1139, замовником якого є ОСОБА_1 , вказано, що за адресою: по АДРЕСА_1 (на час розгляду справи Сумського) району Сумської області згідно з даними інвентаризації станом на 22.10.2020 розташовані такі будівлі: житловий будинок А-1 з прибудовою літер «а», прибудовою літер «a1», загальною площею 84,2 кв.м , житловою площею 44,5 кв.м, гараж літер «Б», кухня літер «В», погріб літер «п/г», сараї літер «Г», «Е», «Ж», «З», вбиральня літер «Д», душ літер «И», альтанка літерою «К», огорожі - 1-4. Згідно довідки про показники об`єкта нерухомого майна № 1262 вказаний рік будівництва житлового будинку - 1991 (а.с. 16-21).

Згідно Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №236096001 від 09.12.2020, та №20285485 від 10.04.2014 власником на праві приватної власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 являється ОСОБА_1 , також позивачу як власнику житлового будинку належить земельна ділянка за адресою розташування нерухомого майна, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0884 га з кадастровим номером :01:002:0284, що також підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер 20285087.

З копії запису з реєстру для реєстрації заборон відчуження жилих будинків (частин будинків), а також арештів, накладених на будинки судовими та слідчими органами, який надійшов від Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Сумського обласного державного нотаріального архіву за вх. №3222/21 від 17.08.2021 вбачається, що на підставі листа б/н Краснопільського АТП 18035 від 12.04.1974 була накладена заборона відчуження нерухомого майна, по АДРЕСА_1 , власником якого вказаний ОСОБА_2 .

З пояснень, наданих позивачем на вимогу суду, щодо адреси розташування нерухомого майна у зв`язку з наявними неточностями, вбачається, що вірною адресою є АДРЕСА_1 , інше зазначення адреси вказане внаслідок допущеної технічної помилки.

Наявність обтяження за архівним реєстраційним номером 7089967, що міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкту 156630-992 в Реєстрі прав власності) чинить позивачу перешкоди у користуванні належним йому майном, у зв`язку з чим, на думку позивача, є недійсним та підлягає скасуванню (припиненню) та виключенню як внесене державним нотаріусом без відповідних підстав.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

За змістом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За змістом частин 1 та 2 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 №5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI).

Як зазначено у позові, вимога про зняття заборони на відчуження нерухомого майна може розглядатись як вимога про припинення дії, яка порушує право, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України є одним зі способів захисту цивільних прав.

Ця вимога, за твердженням позивача, стосується як Краснопільської селищної ради так і Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), тому що спір пов`язаний з реалізацією його прав на нерухоме майно, що обтяжене забороною відчуження, зняти яку можна лише за участі державного нотаріуса Краснопільської державної нотаріальної контори, яка припинила свою діяльність у 2016 році, а справа передана до архіву, дії нотаріуса оскаржуються опосередковано через їх неправомірність.

Вимога про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна недостовірних записів є похідною від вимоги про зняття заборони на відчуження нерухомого майна, так як її задоволення залежить від задоволення вимоги про зняття заборони на відчуження нерухомого майна (основної вимоги).

Як вказує позивач, ця вимога також стосується як Краснопільської селищної ради (Центру надання адміністративних послуг), державним реєстратором якої вчинено перенесення записів у ДРРНННМ, так і Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), оскільки державний нотаріус зареєстрував вказану заборону 24.04.2008 у Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Внаслідок перенесення помилкової заборони до Єдиного державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, інформація в ньому є недостовірною і впливає на права позивача як власника нерухомості.

Вимога про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна недостовірних записів розглядається позивачем як вимога про відновлення становища, яке існувало до порушення, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України є одним зі способів захисту цивільних прав

Суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на наступне.

Згідно із нормою статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

На нотаріусів, які працюють у державних нотаріальних конторах або займаються приватною нотаріальною діяльністю, законом може бути покладено вчинення інших дій, відмінних від нотаріальних, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Згідно із ст.ст. 1, 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Територіальні органи Міністерства юстиції України - територіальні органи Міністерства юстиції України, що забезпечують реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі.

Згідно із положеннями ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори). Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

Слід зауважити, що позивачем при зверненні до суду не було подано доказів наявності рішення, згідно якого виконавчому органу Краснопільської селищної ради були б надані повноваження у сфері державної реєстрації прав.

Згідно статті 7 вказаного Закону Міністерство юстиції України: забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав; здійснює нормативно-правове регулювання у сфері державної реєстрації прав; забезпечує створення та функціонування Державного реєстру прав, є його держателем; організовує роботу, пов`язану із забезпеченням діяльності з державної реєстрації прав; здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; забезпечує доступ до Державного реєстру прав державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, визначених цим Законом, інших суб`єктів, право доступу яких визначено цим Законом, та приймає рішення про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом; розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; складає протоколи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення; організовує роботу з підготовки та підвищення кваліфікації державних реєстраторів; надає узагальнені роз`яснення щодо застосування законодавства з питань державної реєстрації прав; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статті 8 та 9 цього Закону визначають, що територіальні органи Міністерства юстиції України в межах території, на якій вони здійснюють свою діяльність: розглядають скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав та приймають обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; складають протоколи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення; організовують роботу з підготовки та підвищення кваліфікації державних реєстраторів, уповноважених осіб суб`єктів державної реєстрації прав; приймають рішення про тимчасове блокування доступу державних реєстраторів, уповноважених осіб суб`єктів державної реєстрації прав до Державного реєстру прав у випадках, передбачених цим Законом; здійснюють інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

До повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та зберігання реєстраційних справ.

Зберігання реєстраційних справ у паперовій формі здійснюється виключно виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями за місцезнаходженням відповідного майна; здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 10 цього Закону визначає, що державним реєстратором є: громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; нотаріус; державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Державний реєстратор не має права приймати рішення про державну реєстрацію прав у разі, якщо речове право на нерухоме майно, обтяження такого права набувається, змінюється або припиняється за суб`єктом державної реєстрації прав, з яким державний реєстратор перебуває у трудових відносинах або засновником (учасником) якого він є. У такому разі державна реєстрація проводиться іншим державним реєстратором.

Державний реєстратор не має права приймати рішення про державну реєстрацію прав на своє ім`я, на ім`я свого чоловіка (дружини), його (її) та своїх родичів (батьків, дітей, онуків, діда, баби, братів, сестер), суб`єкта господарювання, засновником (учасником) якого він є. У такому разі державна реєстрація прав проводиться іншим державним реєстратором.

Також Державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії; під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи; відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження; присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; формує реєстраційні справи у паперовій формі; надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

У цій справі в якості відповідачів позивачем визначено Краснопільську селищну раду Сумської області та Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми).

За змістом п. 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів.

Зі змісту позовних вимог, а також в ході судового розгляду позивач жодним чином не обґрунтував, яким чином Північно-Східним управлінням Міністерства юстиції (м. Суми) та Краснопільською селищною радою було порушено права позивача щодо наявної заборони на майно, яка, як встановлено судом, була накладена на ім`я ОСОБА_2 , а підставою для такого обтяження був лист Краснопільського АТП 18035, про що вказано у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Жодних доказів того, що відповідачі мають будь-яке відношення до накладеної заборони на відчуження об`єкта нерухомого майна (виносили відповідне рішення, були стяфгувачами тощо), позивачем не надано. Як вбачається з матеріалів справи, органом, яким було накладено заборону відчуження об`єкту нерухомого майна, була Краснопільська районна державна нотаріальна контора, яка припинила свою діяльність 22.12.2016. Позивачем належних і допустимих доказів того, що відповідачі є правонаступниками Краснопільської районної державної нотаріальної контори не надано.

Також позивач наголошує в позові на тому, що Краснопільське АТП 18035 (лист б/н від 12.04.1974 якого відповідно до інформації з ДРРПННМ став підставою для внесення відповідного запису про обтяження) на цей час припинило свою діяльність, і інформація про його існування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутня. При цьому доказів того, що позивач вчиняв будь-які дії щодо встановлення його правонаступника суду не подано.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

З аналізу змісту статті 51 ЦПК України слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідачів у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє.

Слід наголосити, що суд сприяв учасникам справи в реалізації їх прав та роз`яснював позивачу доцільність заміни відповідача на належного, проте відповідне клопотання позивачем заявлено не було, натомість він просив суд розглянути справу за наявними матеріалами до вказаних у позові відповідачів. Більш того, позивач направив до суду відповідь на відзив другого відповідача, в якій висловив категоричну позицію з приводу заміни другого відповідача, оскільки, на його думку, у позові зазначений належний відповідач.

Суд вважає вказані твердження позивача неспроможними в силу зазначених вище положень законодавства та вважає за необхідне роз`яснити, що позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем та саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі (ст. 51, ст. 175 ЦПК України).

При цьому суд позбавлений права самостійно замінювати неналежного відповідача або залучати співвідповідача, оскільки така ініціатива повинна виходити від позивача, який повинен у свою чергу подати відповідне клопотання.

Посилання позивача на постанову Верховного Суду у справі № 440/395/20 як на підставу визначення ним належним відповідачем саме Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми), суд вважає помилковим, оскільки у цій справі досліджувались трудові відносини, які виникли під час проведення реорганізації органів юстиції, у той час як у даній справі сам позивач у поданому позові вказує, що Краснопільська районна державна нотаріальна контора припинила свою діяльність у 2016 році (наказ Міністерства юстиції України № 2968/5 від 12.10.2016), а доказів того, що будь який з відповідачів є її правонаступником суду не подано.

Згідно Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 23.06.2011 № 1707/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 за № 759/19497 серед завдань та повноважень Міжрегіонального управління відсутні повноваження на проведення реєстраційних дій.

За таких обставин та за відсутності клопотання про заміну неналежного відповідача, суд розглянув справу в межах заявлених вимог щодо зазначених у позові відповідачів та дійшов висновку, що у задоволенні позовних слід відмовити за необґрунтованістю.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у позові, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 10, 12, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 272, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

У позові ОСОБА_1 до: 1) Краснопільської селищної ради Сумської області; 2) Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття обтяження (заборони на відчуження нерухомого майна), виключення запису про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: Краснопільська селищна рада Сумської області, вул. Мезенівська, буд. 2 смт Краснопілля Сумської області, 42400; .

Відповідач 2: Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми), вул. Г. Кондратьєва, буд. 28 м. Суми, 40003; .

Повний текст рішення складений 12.11.2021.

Суддя Ю.О. Зеря