ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/879/20 Номер провадження 22-ц/814/1036/21Головуючий у 1-й інстанції Козир В. П. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Абрамов П.С., Бондаревська С.М.,

секретар Зеленська О.І.,

з участю ОСОБА_1 , її представника - адвоката Мізіна В.М., Рожка М.І. та його представника - адвоката Марченка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 04 березня 2021 року, постановлене суддею Козир В.П. (повний текст складено 11 березня 2021 року),

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном,

в с т а н о в и в:

25.09.2020 ОСОБА_2 звернувся в суд із указаним позовом, у якому просить зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні належною йому земельною ділянкою кадастровий номер :00:001:0157, площею 0,7102 га, яка розташована на території Мальцівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, шляхом видалення із земельної ділянки багаторічних плодових дерев у кількості 20 штук.

В обґрунтування підстав позову зазначає, що ОСОБА_1 , будучи суміжним землекористувачем, на належній йому, ОСОБА_2 , на праві приватної власності земельній ділянці, шляхом самозахвату, здійснила насадження плодових дерев.

На усні вимоги їх прибрати ОСОБА_1 не реагувала, а тому 06.07.2020 він звернувся до Мальцівського сільського голови із заявою про створення тимчасової комісії з обстеження цієї земельної ділянки, якою встановлено, що на ній знаходяться насадження плодових дерев у кількості 20 штук, орієнтовною площею 0,04 га, а також накатана польова дорога орієнтовною шириною 4 метри та довжиною 40 метрів, площа якої згідно підрахунків складає 0,0160 га.

Листами від 15.07.2020 позивач звертався до Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області щодо перевірки фактичного використання (з проведенням обмірів) указаної земельної ділянки та до Козельщинського відділення поліції Кобеляцького ВП ГУ НП у Полтавській області - щодо перевірки факту незаконного використання земельної ділянки, встановлення винних осіб та притягнення їх до відповідальності.

У відповідь на звернення отримав роз`яснення про судовий порядок вирішення земельного спору, в той час, як невідомі особи намагалися знищити його межові знаки, а правоохоронні органи не вбачали в цій події ознак кримінального правопорушення.

Із наведених підстав просить захистити порушене право в судовому порядку згідно вимог позову, оскільки у добровільному порядку відповідач не бажає усувати перешкоди, на пропозиції досудового врегулювання спору не реагує.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 04.03.2021 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном - задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :00:001:0157, площею 0,7102 га, що належить ОСОБА_2 , яка розташована на території Мальцівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, шляхом видалення із земельної ділянки багаторічних плодових дерев у кількості 20 штук.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем доведено фактичне використання відповідачкою частини належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 0,0400 га та вчинення перешкод у її використанні власником, права якого підлягають захисту шляхом зобов`язання відповідача усунути перешкоди та видалити багаторічні плодові дерева у кількості 20 штук із земельної ділянки позивача.

Клопотання представника відповідача - адвоката Мізіна В.М. про застосування строку позовної давності судом першої інстанції відхилене, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує відповідне правопорушення, що відповідає висновкам ВС/КЦС у справі №686/16196/15-ц у постанові від 08.07.2020.

Відповідач із рішенням суду першої інстанції не погодилася, оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення районного суду та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вважає оскаржуване рішення таким, що не ґрунтується на доказах, оскільки позивачем не доведено, що на його частину земельної ділянки накладається ділянка відповідачки, а також відсутні матеріали про те, що його земельна ділянка вимірювалася компетентними спеціалістами та, що її розмір зменшений за рахунок земель відповідачки саме на 0,4 га.

Разом із апеляційною скаргою відповідачем заявлено клопотання про долучення письмових доказів, а саме: копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :09:001:0107, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування будинку, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 ; графічні матеріали складені ТОВ «Юніверсал сервіс груп», згідно яких земельні ділянки позивача з кадастровими номерами :00:001:0157 та :00:001:0201 не перетинаються із земельною ділянкою відповідачки з кадастровим номером :09:001:0107.

Зазначає, що є юридично неосвіченою особою та з поважних причин, за станом здоров`я, не змогла з`явитися у судове засідання і своєчасно надати указані докази. Коштів на залучення адвоката вона не мала та вже після проведення підготовчого судового засідання, де їй роз`яснили право на безоплатну правову допомогу, 15.01.2021 звернулася до Кременчуцького місцевого центру з надання безоплатної правової допомоги.

Представником відповідача після розгляду справи в суді першої інстанції встановлено наявність у неї, ОСОБА_1 , правовстановлюючих документів на суміжну із позивачем земельну ділянку з кадастровим номером :09:001:0107, після чого витребувано її графічні матеріали та надано їх суду для дослідження.

Зазначає, що належна їй земельна ділянка із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, в розумінні ст.361 ЦК України, має статус садиби, їй присвоєна поштова адреса ( АДРЕСА_1 ), а сама ділянка із розміщеними на ній деревами, огороджена металевим парканом і в рішенні суду не вказано, що з ним робити.

Доводить, що дерева висаджені до розпаюванню земель понад 20 років тому, а тому не підлягають знищенню.

Спростовує висновки суду першої інстанції, що позивач звертався до уповноважених органів, які відповідно до закону виконують завдання із землеустрою, тоді як врахований районним судом акт не містить підписів суміжних землевласників, зокрема її, а тому не є допустимим доказом.

05.04.2021 до апеляційного суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити без задоволення клопотання відповідача про долучення доказів та відхилити апеляційну скаргу, залишивши без змін рішення районного суду.

Вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими недостовірною інформацією та зазначає, що в суді першої інстанції відповідачка зловживала процесуальними правами та навмисно затягувала розгляд справи, а відсутність у неї юридичних знань не є перешкодою для подання доказів, право подачі яких роз`яснено судом в ухвалі про відкриття провадження.

Звертає увагу, що від дати її звернення до центру з надання безоплатної правової допомоги (15.01.2021) до постановлення оскаржуваного судового рішення (04.03.2021) минуло близько 45 днів, упродовж яких відповідачка та її представник не надали належних доказів на спростування вимог позову.

Зазначає, що заявлений ним позов не пов`язаний із накладенням чи перетином земельних ділянок, які перебувають у власності сторін, а порушене право полягає в тому, що відповідач незаконно використовує частину земельної ділянки, яка належить йому на праві приватної власності. Даний факт підтверджується комісією у складі сільського голови, депутатів Мальцівської сільської ради та землевпорядника, а також результатами проведеного заходу державного контролю Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (лист від 03.08.2020 №1168/6-20).

20.04.2021 відповідачем подано заперечення на відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на положення ст.ст.1, 19, 22, 25, 26 Закону України «Про землеустрій», просить його відхилити, як безпідставний.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Мізін В.М., доводи апеляційної скарги підтримали, наполягаючи на її задоволенні. Позивач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Марченко В.В. заперечили доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Апеляційний суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції установлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 на підставі рішення 14-ї сесії 23 скликання Чапаєвської сільської ради народних депутатів від 26.09.2001 передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,47 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чапаєвської (Мальцівської) сільської ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 04.07.2003 серії IV-ПЛ №045953, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3524. Згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки передана ОСОБА_2 у власність земельна ділянка складається фактично із двох земельних ділянок площею 2,76 га та 0,71 га. /а.с.8/

Право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер :00:001:0157 зареєстровано за ОСОБА_2 23.03.2015, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності./а.с.9/

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 08.01.2021 №НВ-021, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0157 здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої 01.01.2013 ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», дата державної реєстрації земельної ділянки - 13.03.2015./а.с.46/

Відповідно до пояснювальної записки технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва гр. ОСОБА_2 на території Чапаєвської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, так як державні акти на право власності на земельні ділянки громадянам на території Чапаєвської сільської ради Козельщинського району видані з точністю до 0.01 га, в тому числі земельні ділянки (паї) гр. ОСОБА_2 на загальну площу 3,47 га, з них на земельну ділянку № 521-1 площею 2,76 га та земельну ділянку № 521-2 площею 0,71 га по координатах з точністю до 0,001 га, складає 3,4733 га, з них на земельну ділянку № 521-1 площею 2,7631 га та земельна ділянка № 521-2 площею 0,7102 га, що по правилу округлення до 0,01 га відповідає площі акту./а.с.122/

Межі приватизованих земельних ділянок погоджено із суміжними землевласниками (землекористувачами), про що складено акти звірки та погодження меж земельної ділянки. На підставі одержаних геодезичних даних складено кадастровий план земельних ділянок, на якому показані межові знаки в кількості 11 штук, розмір і місце розташування земельних ділянок./а.с.123/.

Згідно акту встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 22.03.2013, який є складовою частиною технічної документації із землеустрою, на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Чапаєвської сільської ради Козельщанського району Полтавської області від 16.09.2001 землевпорядником ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» ОСОБА_3 за участю: начальника відділу Держземагенства у Козельщинському районі Полтавської області Дробаха Т.М., власника ОСОБА_2 , суміжних землевласників (землекористувачів) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , встановлено в натурі та погоджено межі земельної ділянки, переданої у власність ОСОБА_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розміщена на території Чапаєвської сільської ради Козельщинського району, площа земельної ділянки у визначених межах становить 0,7102 га. Межі земельної ділянки погоджені з суміжними, землевласниками, землекористувачами, зауваження відсутні./а.с.127/

Відповідно до актів приймання-передачі межових знаків на зберігання від 22.03.2013, ОСОБА_2 прийняв під нагляд на збереження 6 та 5 межових знаків із закріпленням меж земельної ділянки в натурі./а.с.128,129/

Рішенням п`ятої сесії Чапаєвської сільської ради сьомого скликання від 16.05.2016 №14 надано громадянці ОСОБА_1 , жительці села Улинівка, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,11 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Чапаєвської сільської ради Козельщинського району Полтавської області в межах села Улинівка; зобов`язано ОСОБА_1 подати погоджений проект землеустрою до сесії сільської ради для затвердження; здійснити в установленому законодавством порядку реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі./а.с. 116/.

Згідно довідки виконавчого комітету Мальцівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області від 04.06.2019 №256, за даними погосподарської книги №4, номер погосподарського обліку 02-0002-1, за ОСОБА_1 рахуються земельні ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд площею - 0,25 га; для ведення особистого селянського господарства площею - 1,11 га./а.с.112/.

Відповідно до листа Мальцівської сільської ради від 20.10.2020 №10, наданого на письмове звернення ОСОБА_1 , згідно ст.46 Закону України «Про землеустрій», для встановлення меж розробляється проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж відповідних адміністративно-територіальних утворень. На даний час проект землеустрою в сільській раді відсутній, тому встановити межі с.Улинівка не має можливості./а.с. 113/.

Згідно викопіровки земельної ділянки, яка виділяється ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, № кварталу 43, № земельної ділянки «а», орієнтовна площа 1,11 га, яка знаходиться у межах с.Улинівка, межовиком такої земельної ділянки від точки «В» до «Г» є ОСОБА_2 /а.с. 117/.

06.07.2020 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зверталися із заявою до Мальцівського сільського голови про створення тимчасової комісії з обстеження належних їм земельних ділянок кадастровий номер :00:001:0201 та :00:001:0157, площею 3,4729 га та 0,7102 га, які знаходяться на території сільської ради та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з метою встановлення факту неправомірного посіву та користування частиною належних їм земельних ділянок./а.с. 10/.

Листом Мальцівської сільської ради від 08.07.2020 №8 ОСОБА_2 повідомлено про створення тимчасової комісії та проведення обстеження земельних ділянок, про що складено акт від 07.07.2020./а.с.11/

Згідно вказаного акту комісія виявила, що на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2 та має кадастровий номер :00:001:0157, площею 0,7102 га, суміжним користувачем якої являється гр. ОСОБА_1 , знаходяться насадження плодових дерев у кількості 20 штук. Орієнтовно площа засадженої земельної ділянки 0,04 га, а також на даній земельній ділянці накатана польова дорога орієнтовною шириною 4 метри та довжиною 40 метрів, площа якої згідно підрахунків складає 0,0160 га./а.с.12/

15.07.2020 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулися до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області та управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Полтавській із заявою про проведення перевірки фактичного використання (з проведенням обмірів) належних їм земельних ділянок./а.с.13/

Листом від 03.08.2020 №1168/6-20 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надано відповідь на звернення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , згідно якої за відомостями Державного земельного кадастру земельна ділянка площею 0,7102 га кадастровий номер :00:001:0157, перебуває у приватній власності ОСОБА_2 , наявність підписаних актів приймання-передачі межових знаків зберігання свідчить про відсутність претензій та зауважень до існуючих меж; роз`яснено порядок відновлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та рекомендовано звернутися до суду./а.с.14/

15.07.2020 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулися до Козельщинського відділення поліції Кобеляцького ВП ГУ НП у Полтавській області зі зверненням щодо проведення перевірки по факту незаконного використання земельних ділянок, встановлення осіб, які неправомірно їх використовують та притягнення порушників до юридичної відповідальності./а.с.15/.

Листом Козельщинського відділення поліції Кобеляцького ВП ГУ НП у Полтавській області від 07.08.2020 №5345/115/124/01-2020 ОСОБА_2 повідомлено про проведення перевірки, за результатами якої встановлено, що у даній події відсутні ознаки кримінального правопорушення, тому підстав для внесення повідомлення до ЄРДР та відкриття кримінального провадження не має; роз`яснено можливість вирішення даного питання в судовому порядку./а.с.16/

04.03.2021 представник відповідача - адвокат Мізін В.М. заявив клопотання про залишення позову без задоволення з підстав пропуску позивачем строку позовної давності в три роки, який обраховується ним із середини 2016 року, коли ОСОБА_2 почав пред`являти претензії до ОСОБА_1 /а.с.148/

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із того, що позивачем доведено фактичне використання відповідачкою, як суміжним землекористувачем, частини належної позивачу на праві приватної власності земельної ділянки площею 0,0400 га та вчинення перешкод у її використанні власником, шляхом насадження плодових дерев.

При цьому судом прийнято до уваги пояснення відповідачки, у яких вона визнала факт висадження дерев на спірній земельній ділянці, вважаючи її своєю. Разом із тим, доказів на підтвердження факту отримання нею у користування земельної ділянки та визначення її меж, не надала, як і не надала доказів на підтвердження права власності на садибу чи земельну ділянку, суміжну із земельною ділянкою позивача. Тоді як правомірність набуття позивачем права власності на спірну земельну ділянку, за відсутності зустрічних вимог відповідачки, судом не досліджувалася, а обов`язок погоджувати з нею межі у позивача був відсутній, оскільки станом на дату видачі Державного акту на право приватної власності на землю (04.07.2003) та погодження її меж (22.03.2013) відповідачка не була його суміжним землевласником чи землекористувачем.

Клопотання представника відповідача - адвоката Мізіна В.М. про застосування строку позовної давності судом першої інстанції відхилене, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує відповідне правопорушення, що відповідає висновкам ВС/КЦС у справі №686/16196/15-ц у постанові від 08.07.2020.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції погоджується. Доводи апеляційної скарги правильність висновків районного суду не спростовують, зводяться до заперечення фактичних обставин справи та переоцінки доказів.

За приписами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1. ст.321 ЦК України).

Відповідно до пункту «г» частини першої статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК України).

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Із матеріалів справи убачається, що справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном розглядалася районним судом за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначене на 24.11.2020, про що постановлена ухвала про відкриття провадження від 19.10.2020, якою встановлено відповідачу строк 15 днів з дня її вручення для подання відзиву на позов і всіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову./а.с.25/ Копія ухвали отримана ОСОБА_1 23.10.2020, що підтверджується її особистим підписом на рекомендованому поштовому відправленні №619./а.с.27/

Підготовче судове засідання у справі двічі відкладалося за заявами ОСОБА_1 від 19.11.2020 та 11.12.2020, обґрунтованих її станом здоров`я, із вказівкою, що документи про хворобу будуть надані в наступному судовому засіданні, а тому приєднані відповідачем до апеляційної скарги медичні довідки колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки, фактично, стан здоров`я ОСОБА_1 був прийнятий до уваги судом першої інстанції. При цьому апеляційний суд враховує, що відповідачка мала об`єктивну можливість своєчасно надати їх суду першої інстанції, а не на стадії апеляційного перегляду судового рішення, та не пов`язувала свій стан здоров`я із неможливістю своєчасного надання доказів.

Стосовно доводів апеляційної скарги про юридичну неосвіченість відповідачки, як підставу прийняття доказів апеляційним судом, а саме: копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :09:001:0107, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування будинку, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 та її графічних матеріалів, складених ТОВ «Юніверсал сервіс груп», колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що із січня 2021 року, коли ОСОБА_1 висловила намір отримати безоплатну вторинну правову допомогу, її інтереси у суді представляв адвокат Мізін В.М. згідно доручення Кременчуцького місцевого центру з надання безоплатної правової допомоги №31 від 15.01.2021./а.с.114/

25.02.2021 до районного суду надійшов відзив ОСОБА_1 на позовну заяву із доданими до нього копіями рішення сесії Чапаєвської сільської ради про виділення земельної ділянки площею 1,11 га та листом Улинівського сільського голови про відсутність генерального плану./а.с.107, 113, 116/

Згідно протоколу судового засіданні від 25.02.2021 (п.34) районний суд ухвалив залучити відзив на позовну заяву із доданими до нього доказами. У цьому ж судовому засіданні, проведеному за участі відповідачки та її представника - адвоката Мізіна В.М., вона заявила про долучення до матеріалів справи інших доказів, зокрема викопіровки земельної ділянки, які районним судом приєднані до справи, а їх оцінка надана при постановленні оскаржуваного рішення; заслухано пояснення сторін та за відсутності заперечень оголошено перерву для підготовки до судових дебатів./а.с.137-141/

Враховуючи викладене, юридична неосвідченість відповідачки, чиї інтереси в суді представляв професійний адвокат, не мала наслідком порушення її процесуальних прав, а тому не звільняє її від обов`язку своєчасного подання доказів згідно ст.83 ЦПК України.

Оскільки витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на її земельну ділянку та кадастровий план подані представником відповідача - адвокатом Мізіним В.М. до суду першої інстанції на стадії судових дебатів, а відповідачкою, як додаток до апеляційної скарги на судове рішення, апеляційний суд не приймає до уваги такі докази.

Стосовно посилань відповідачки на графічний матеріал на якому зазначено місце розташування земельних ділянок з кадастровими номерами :09:001:0107, :00:001:0157, :00:001:0201, :00:001:0421, як доказ спростування вимог позову, колегія суддів зазначає, що він не становив предмет дослідження суду першої інстанції та з його змісту не зрозуміло дату створення такого доказу. Разом із цим, у доводах апеляційної скарги відповідач зазначає, що графічні матеріали витребувані її представником після розгляду справи районним судом, тоді як відсутність існування доказу на момент прийняття рішення судом першої інстанції, виключає можливість його прийняття судом апеляційної інстанції незалежно від причин, що зумовили його неподання (постанова ВС від 16.12.2020 №908/1908/19).

При цьому апеляційний суд наголошує, що особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, тоді як у спірних правовідносинах позивач не пов`язував порушене право на використання належною йому на праві приватної власності земельною ділянкою за її цільовим призначенням зі зменшенням її розмірів за рахунок земель відповідачки.

З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо недоведеності накладення на частину земельної ділянки позивача земельної ділянки відповідачки та, що її розмір зменшений за рахунок земель відповідачки.

Апеляційний суд визнає, що судом першої інстанції обґрунтовано установлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0157 площею 0,7102 га. Право власності позивача підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Земельна ділянка позивача є сформованою із 2015 року та її межі встановлені, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Правомірність набуття позивачем права власності на спірну земельну ділянку не спростована. Тоді як погодження її меж із суміжними землевласниками (землекористувачами) підтверджується актом встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 22.03.2013, який є складовою частиною технічної документації із землеустрою, за участю та підписом начальника відділу Держземагенства у Козельщинському районі Полтавської області Дробаха Т.М., власника ОСОБА_2 , суміжних землевласників (землекористувачів) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . На момент набуття позивачем права власності на земельну ділянку відповідачка не була власником суміжної ділянки, що виключає підстави погодження з нею меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Доводи апеляційної скарги про недоведеність розміру земельної ділянки позивача, яка, на думку відповідачки, не вимірювалася компетентними спеціалістами, є неспроможними та спростовуються наявною у справі технічною документацією, виготовленою ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою (ліцензія серії АГ №583118 від 17.03.2011, видана Державним комітетом із земельних ресурсів)./а.с.118-135/

Тоді як факт висадження дерев на земельній ділянці з кадастровим номером :00:001:0157 установлено комісією у складі сільського голови, депутатів Мальцівської сільської ради та землевпорядника, а також результатами проведеного заходу державного контролю Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (лист від 03.08.2020 №1168/6-20).

При цьому, апеляційний суд приймає до уваги, що по-перше, відповідач визнає, що дерева висаджені її родиною до набуття права власності на суміжну із позивачем земельну ділянку; по-друге, матеріалами справи підтверджується та визнається сторонами, що належні їм на праві власності земельні ділянки не перетинаються (не накладаються частково).

Інші доводи апеляційної скарги є ідентичними тим, що викладені відповідачем у відзиві на позов, не ґрунтуються на доказах та законі, а тому є припущеннями відповідачки, на яких не може ґрунтуватися рішення суду. Тоді як доводи апеляційної скарги, обґрунтовані відгородженням суміжних земельних ділянок сторін металевим парканом пов`язані з виконанням оскаржуваного рішення, а тому їх оцінка виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення районного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.367,368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 04 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19.05.2021.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді П.С. Абрамов

С.М. Бондаревська