Справа № 703/724/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Биченка І.Я.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

установив:

ТОВ «Фінансова компанія «Віва капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16 грудня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Віва капітал» та ОСОБА_1 було укладено договір №172-С/ФО про надання споживчого кредиту у розмірі 48500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40 % річних від суми кредиту.

Кредит надано строком на 60 календарних місяців з 16 грудня 2019 року по 15 грудня 2024 року.

ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Однак відповідач добровільно умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого у нього, станом на 14 січня 2021 року утворилася заборгованість в сумі 63439 грн. 70 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій розгляд справи просить проводити без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Надав суду відповідь на відзив з доданими до нього доказами на предмет обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Вказав, що дійсно ним була заповнена заява-анкета на видачу кредиту №172-С/ФО у ТОВ «Фінансова компанія «Віва капітал». Однак, ознайомившись з умовами кредитування після підписання заяви-анкети, він вирішив кредит не отримувати, оскільки його умови суперечать вимогам законодавства. На підтвердження факту не отримання кредитних коштів вказав також на ту обставину, що в заяві-анкеті він зазначив про перерахування йому кредитних коштів на картку в АТ «Ощадбанк», однак такі кошти йому перераховані не були. Зважаючи на викладені обставини, просив у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання договірних зобов`язань.

13 грудня 2019 року ОСОБА_1 підписав заяву-анкету на видачу кредиту №172-С/ФО.

16 грудня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Віва капітал» та ОСОБА_1 було укладено договір №172-С/ФО про надання фінансового кредиту відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 48500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40 % річних від суми кредиту. Кредит надано строком на 60 календарних місяців з 16 грудня 2019 року по 15 грудня 2024 року.

Як вбачається з видаткового касового ордера від 16 грудня 2019 року ОСОБА_1 одержав 48500 грн. кредитних коштів відповідно до договору №172-С/ФО від 16.12.2019.

Відповідно до графіку платежів, що є Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту, позичальнику встановлена періодичність та розміри платежів кредиту та сплати процентів за користування ним.

Згідно паспорту фінансового кредиту, який є додатком № 2 до договору про надання фінансового кредиту (для фізичних осіб) № 172-С/ФО від 16 грудня 2019 року, відповідачу надано інформацію, що тип кредиту - фінансовий кредит, сума/ліміт кредиту - 48500,00 грн., строк кредитування -60 місяців, мета кредитування - споживчі цілі, процентна ставка - 40,0 % річних, тип процентної ставки - фіксована, пеня - від простроченої суми за кожен день прострочення починаючи з 31-го календарного дня, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 0,05%.

Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався щомісячно здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку, що є додатком до кредитного договору, а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі передбаченому п.2.1 кредитного договору.

Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, внаслідок чого, як вбачається з розрахунку заборгованості по договору №172-С/ФО станом на 14.01.2021, сума до повного погашення фінансового кредиту за договором складає 63439 грн. 70 коп.

Відповідно до п. 4.9.1. договору дострокове повернення кредиту може відбуватися за ініціативою кредитодавця у випадках передбачених п. 5.4.3. даного Договору.

Так, згідно пункту 5.4.3 кредитодавець має право вимагати достроково повернення кредиту та сплати процентів за весь час фактичного користування кредиту у випадку, зокрема, затримання сплати позичальником частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць.

Згідно наданого розрахунку заборгованості останній платіж по кредиту здійснено відповідачем в сумі 1900 грн. 22 червня 2020 року.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Також ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Верховний суд у справі № 335/248/16-ц від 14.03.2018, предметом якої був спір про стягнення суми заборгованості за кредитним договором і зробив правовий висновок, що статтями 1050, 1054ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики згідно з умовами договору.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими відтак підлягають до задоволення в повному обсязі.

Щодо посилань відповідача на предмет відмови від отримання кредиту після підписання заяви-анкети та ознайомлення з умовами кредитування суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем підписано заяву-анкету на видачу кредиту №172-С/ФО 13 грудня 2019 року, тоді як договір №172-С/ФО про надання фінансового кредиту із ТОВ «Фінансова компанія «Віва капітал» укладено 16 грудня 2019 року.

Доказів на предмет відмови відповідача від оформлення кредитного договору, передбачених ст. 76 ЦПК України матеріали справи не містять та відповідачем суду не надані.

Натомість, факт отримання кредитних коштів в сумі 48500 грн. відповідно до кредитного договору підтверджується видатковим касовим ордером від 16 грудня 2019 року з підписом відповідача про їх одержання.

Також, суд вважає необґрунтованими твердження відповідача щодо факту неотримання ним кредитних коштів, оскільки такі не були перераховані на його картку в АТ «Ощадбанк» про що ним було зазначено в заяві анкеті, оскільки, згідно п.1.8 договору №172-С/ФО про надання фінансового кредиту від 16 грудня 2019 року кредит надається позичальнику шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок , вказаний позичальником у заяві про отримання кредиту, або видачі готівкою в касі кредитодавця.

Як встановлено в судовому засіданні кредитні кошти в сумі 48500 грн. отримані відповідачем у Смілянському відділенні ТОВ «Фінансова компанія «Віва капітал», що не суперечить умовам договору №172-С/ФО про надання фінансового кредиту та не спростовано відповідачем.

Інших доказів на предмет спростування заявлених позивачем вимог відповідачем суду не подано.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 526, 530, 625-628, 638, 651, 653, 1048, 1049, 1050, 1054 1056-1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва капітал» 63439 грн. 70 коп. заборгованості за кредитним договором та 2270 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 01 листопада 2021 року.

Суддя І.Я. Биченко