Справа № 367/6629/21
Провадження № 2-о/367/340/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

при секретарі судових засідань Кузнєцовій П.О.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин,-

встановив:

До Ірпінського міського суду Київської області звернулась ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин.

В обґрунтування заяви вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер племінник заявника - ОСОБА_3 , який до смерті мешкав у своїй 1/5 частині буд. АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 1/5 частину вказаного будинку, яка йому належала згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.1995 року. Заповіту спадкодавець не залишив, спадкоємців по закону першої черги не має. Заявник як тітка спадкодавця по лінії його батька ОСОБА_4 подала заяву про прийняття спадщини 28.08.2021 року. Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Шех К.Г. 28.08.2021 року надала заявнику роз`яснення, де вказала, що нею не надані докази родинних відносин із спадкодавцем і рекомендовано

звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин. Як відомо заявнику, також із заявою про прийняття спадщини звернувся дядько спадкодавця по материнській лінії ОСОБА_2 . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17.06.2021 року відкрита спадкова справа щодо спадщини ОСОБА_3 за № 13/2021 у приватного нотаріуса Шех К.Г.

Вказує про те, що ОСОБА_1 , у дівоцтві ОСОБА_5 , змінила своє прізвище після реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 25.10.1975 року, 28.09.1982 року розірвала шлюб та залишила собі шлюбне прізвище « ОСОБА_7 ».

У свідоцтві про народження заявника від 02.05.1955 року батьками вказані: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яке видане 13.05.1955 року в Генеральному Консульстві СРСР в Румунії. ОСОБА_4 був рідним братом заявнику по матері і народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками у свідоцтві про його народження вказані ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Як відомо заявнику, перший чоловік матері ОСОБА_10 був вивезений на примусові роботи в Германію і його доля невідома. Мати зареєструвала шлюб з батьком заявника - ОСОБА_8 21.11.1946 року вже під своїм дівочим прізвищем « ОСОБА_1 », що стверджується копією свідоцтва про одруження та копією її свідоцтва про народження. Інші документи, які б підтвердили факт розірвання шлюбу з першим чоловіком матері ОСОБА_10 відсутні.

Вказує про те, що її брат - ОСОБА_4 жив у сім`ї заявника Так, їхня баба ОСОБА_14 залишила заповіт, де 4/5 частин буд. АДРЕСА_1 залишила своїй доньці - ОСОБА_9 та 1/5 частину цього будинку своєму онуку - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.12.1977 року, копією наказу по радгоспу «Рубежівський» від 09.05.1978 року, копією заяви ОСОБА_14 від 17.03.1972 року, де вона просить дозволу на виділ з її земельної ділянки 0,15 га під забудову її онуку ОСОБА_4 .

Також той факт, що ОСОБА_9 дійсно була матір`ю ОСОБА_4 підтверджується довідкою Яблуньської сільради Києво-Святошинського району Київської області від 01.03.1948 року, де вказано, що ОСОБА_9 дійсно працює в колгоспі ім.Шевченка в с.Яблунька і на її утриманні є ОСОБА_4 . Окрім того, є підтвердженням цього факту і записи в будинковій книзі будинку АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 був прописаний до своєї смерті разом з матір`ю ОСОБА_9 та дідом ОСОБА_15 , бабусею ОСОБА_14 та заявником.

Зазначає про те, що встановлення факту родинних відносин між заявником та племінником ОСОБА_3 (сином брата заявника - ОСОБА_4 ) має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить її право на спадщину.

Просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 є тіткою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер племінник заявника - ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 1/5 частину вказаного будинку, яка йому належала згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.1995 року. Заповіту спадкодавець не залишив, спадкоємців по закону першої черги не має.

Заявник як тітка спадкодавця по лінії його батька

ОСОБА_4 подала заяву про прийняття спадщини 28.08.2021 року.

Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської

області Шех К.Г. 28.08.2021 року надала заявнику роз`яснення, де вказала, що

нею не надані докази родинних відносин із спадкодавцем і рекомендовано

звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин.

Із заявою про прийняття спадщини звернувся також дядько спадкодавця по материнській лінії ОСОБА_2 . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17.06.2021 року відкрита спадкова справа за заявою щодо спадщини ОСОБА_3 за № 13/2021 у приватного нотаріуса Шех К.Г.

ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) змінила своє прізвище після реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 25.10.1975 року.

28.09.1982 року шлюб було розірвано, заявник залишили прізвище « ОСОБА_7 ». Вказані обставини підтверджуються витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 25.08.2021 року, наданого Бучанським відділом ДРАЦС та свідоцтвом про розірвання шлюбу від 26.06.1985 року.

У свідоцтві про народження ОСОБА_1 від 02.05.1955 року батьками вказані: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яке видане 13.05.1955 року в Генеральному Консульстві СРСР в Румунії.

ОСОБА_4 був рідним братом ОСОБА_1 по матері і народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками у свідоцтві про його народження вказані: ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Мати заявника зареєструвала шлюб з батьком заявника - ОСОБА_8 21.11.1946 року вже під своїм дівочим прізвищем « ОСОБА_1 », що стверджується копією свідоцтва про одруження та копією її свідоцтва про народження.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.12.1977 року, баба заявника - ОСОБА_14 залишила заповіт, де 4/5 частин буд. АДРЕСА_1 залишила своїй доньці - ОСОБА_9 та 1/5 частину цього будинку своєму онуку - ОСОБА_4 .

Також той факт, що ОСОБА_9 дійсно була матір`ю ОСОБА_4 підтверджується довідкою Яблуньської сільради Києво-Святошинського району Київської області від 01.03.1948 року, де вказано, що ОСОБА_9 дійсно працює в колгоспі ім.Шевченка в с.Яблунька і на її утриманні є ОСОБА_4 . Окрім того, є підтвердженням цього факту і записи в будинковій книзі будинку АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 був прописаний до своєї смерті разом з матір`ю ОСОБА_9 та дідом ОСОБА_15 , бабусею ОСОБА_14 та заявником.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з листом Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Згідно з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…».

Аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, а також з огляду на те, що встановлення вказаних фактів необхідно заявнику для реалізації своїх прав, суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин, що є підставою для задоволення заяви в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 18, 76-81, 229, 247, 263-265, 293-294, 315-316, 352, 354 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є тіткою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Мерзлий