ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 року м. Чернівці Справа № 713/1953/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.,

секретар: Скрипка С.В.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 06 вересня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Осокіна А.Л., -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «КБ «ПриватБанк», в якому просив стягнути з останнього на свою користь 20 000 Євро банківського вкладу за договором депозиту, 9300 Євро несплачених відсотків за вказаним договором, 1059,22 Євро річних на суму несплачених відсотків, 2745407,88 грн пені за несплату відсотків за користування депозитом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.08.2011 року між позивачем та АТ «КБ «ПриватБанк» було укладено депозитний договір №SAMDN1940 на суму 20 000 Євро строком на 3 місяці та підписано ОСОБА_1 й завідуючою Вижницького відділення банку Кусяк М.І. , а також відкрито особистий рахунок по вкладу НОМЕР_2.

За умовами вказаного договору за користування коштами позивача банк зобов`язаний був сплачувати 6% річних, що складає 0,5% на місяць.

Пунктом 3 Договору було визначено, що якщо до закінчення терміну його дії позивач не звертався за припиненням Договору, його дія продовжувалася на наступний термін, на тих же умовах.

З моменту укладення договору позивачу виплачувалися відсотки до 2013 року, після чого виплати припинилися. Не виплачуючи відсотки за депозитом банк порушив майнові права позивача - споживача банківських послуг.

Відповідно до п.3 Договору 12.09.2020 року адвокат Пустовіт Ю.О. діючи за вказівкою та в інтересах позивача направив відповідачу заяву-вимогу про відмову Провадження №22-ц/822/1006/21

від продовження терміну вкладу та про розірвання Договору з 14.09.2020 року. ОСОБА_1 вимагав негайно повернути депозитні кошти та відсотки за Договором на загальну суму 23600 Євро, з яких відсотки складали 3600 Євро. У заяві були зазначені банківські реквізити для перерахування суми депозиту та відсотків за ним.

Вказував, що неналежне виконання умов договору є порушенням відповідачем грошових зобов`язань, що тягне за собою наслідки, визначені ст.625 ЦК України, а саме: сплати на користь позивача 3% за користування грошовими коштами у валюті депозиту, що відповідає правовим висновкам ВП ВС, викладеним у постановах від 20.03.2019 року по справі №761/26393/16-ц та від 16.01.2019 року по справі №373/2054/16-ц.

На підставі наведеного просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 06 вересня 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням щодо відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким заявлені в суді першої інстанції вимоги задовольнити.

При цьому вказує, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд неправомірно взяв до уваги документи, подані відповідачем, які не є належними доказами у розумінні процесуального закону, а саме: виписку за депозитним рахунком; заяву про видачу готівки №1 від 02.03.2012 року.

Виписка за депозитним рахунком, на яку посилається відповідач, не є належним доказом у справі, оскільки сформована відповідачем, у тому числі, на підставі заяви про видачу готівки №1, яка не є належним доказом повернення апелянту суми депозитного вкладу, крім того, вказана виписка не є документом первинного обліку.

Копія заяви про видачу готівки №1 від 02.03.2012 року, на яку посилається відповідач, також не є належним доказом у справі, оскільки не відповідає «Інструкції про ведення касових операцій банками України» №174 у редакції станом на 02.03.2012 рік, яка встановлює порядок і вимоги щодо здійснення банками, їх філіями та відділеннями касових операцій у національній та іноземній валюті, регулює взаємовідносини банків (філій, відділень) з клієнтами з цих питань. Предметом регулювання цієї Інструкції є касові операції, у тому числі видача готівки національної та іноземної валюти клієнтам з їх рахунків через касу банку. Реквізити в усіх касових документах заповнюються згідно з правилами, зазначеними в додатку 16 до цієї Інструкції.

Рядок 17 таблиці «Правила заповнення реквізитів касових документів» Додатку №16 до Інструкції 174 також передбачає такий обов`язковий реквізит як підпис від імені банку, який ставлять власноручно посадові особи, визначені банком.

У відповідності до пп.3.13. п.3 розділу IV Інструкції 174 Видатковий касовий документ, крім реквізитів, передбачених пунктом 1.3 глави 1 цього розділу, має містити відбиток печатки (штампа) банку (філії, відділення).

Таким чином, згідно Інструкції 174 в редакції станом на 02.03.2012 року обов`язковими реквізитами, без яких касовий документ вважається незавершеним і нечинним, є наявність підпису уповноваженої особи банку та печатка відділення банку.

Наголошує, що з копії експертного висновку №01 від 15.06.2016 року з питання визначення справжності підпису апелянта на заві про видачу готівки №1 від 02.03.2012 року, яка міститься в матеріалах справи №713/200/15-ц, слідує, що на заяві відсутні такі реквізити як підпис особи, уповноваженої банком на видачу готівки, та відсутня печатка відділення банку, які є обов`язкові.

Наявність на заяві оригінального підпису ОСОБА_1 лише може бути підтвердженням незавершеності операції по видачі готівки, а твердження відповідача про повернення апелянту вкладу є лише припущенням відповідача, не підтвердженим жодним документом, який за формою і змістом відповідав би імперативним приписам Інструкції №174.

Крім того вказує, що відсутність належних доказів повернення апелянту депозитних коштів доводить, що договір між сторонами розірвано за заявою апелянта саме з 14.09.2020 року, а не з будь-якої іншої дати.

Наголошує також на тому, що у справах про захист прав споживачів обов`язок доказування покладається саме на боржника.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, скаргу без задоволення.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що 02.03.2012 року на вимогу вкладника грошові кошти за депозитом разом з нарахованими відсотками йому було виплачено в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що є належним підтвердженням повернення коштів ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які прийняли участь у справі, вивчивши та обговоривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення суду першої інстанції наведеним вимогам закону відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд виходив з того, що з 26.08.2011 року до 02.03.2012 року - протягом дії депозитного договору №SAMDN1940 від 26.08.2011 року, відповідач АТ КБ «ПриватБанк» належно виконав свої обов`язки по нарахуванню та виплаті позивачу ОСОБА_1 відсотків на суму вкладу в загальному розмірі 629 Євро, а 02.03.2012 року - по виплаті вкладникові на його вимогу внесеної ним суми вкладу у розмірі 20000,00 Євро та нарахованих станом на 02.03.2012 року відсотків у розмірі 2,93 Євро, а всього 20 002,93 Євро.

Враховуючи зазначені в тексті рішення норми права, досліджені докази та встановлені на їх підставі обставини суд дійшов висновку, що з виплатою 02.03.2012 року відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» позивачу ОСОБА_1 всієї суми вкладу разом з процентами, що належать відповідно до умов депозитного договору №SAMDN1940 від 26.08.2011 року, його дія припинилася, у зв`язку з чим зобов`язальні правовідносини між боржником - АТ КБ «ПриватБанк» та кредитором - ОСОБА_1 , які виникли на підставі депозитного договору №SAMDN1940 від 26.08.2011 року, припинилися 02.03.2012 року виконанням, проведеним належним чином.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на свою користь грошових коштів у зв`язку з розірванням з банком від 14.09.2020 року депозитного договору №SAMDN1940, який було укладено 26.08.2011 року.

На підтвердження позовних вимог позивачем ОСОБА_1 надано наступні докази:

- копію заяви №SAMDN1940 на оформлення вкладу Стандарт із щомісячною виплатою % від 26.08.2011 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , який діє на підставі особистого волевиявлення, просить оформити в ПАТ КБ «ПриватБанк» депозитний вклад на наступних умовах: сума вкладу - 20000,00 Євро; строк вкладу - 3 місяці по 26.11.2011 року включно; процентна ставка на дату укладення вкладу - 6,0 % річних; період нарахування процентів по вкладу - 1 місяць; мінімальний строк вкладу - 3 місяці; особистий рахунок по вкладу - НОМЕР_2 (т.1 а.с.6).

- копію висновку експерта №1970-К від 07.12.2017 року по кримінальному провадженню №0000204 від 25.03.2014 року, з якого вбачається, що підписи від імені Кусяк М.І. в графі: «Заяву оформив (підпис)» у заяві №SAMDN1940 від 26.08.2011 року виконані Кусяк Марією Іванівною (т.1 а.с.7-13);

- копію квитанції ПАТ КБ «ПриватБанк» з відбитком штампу банку за 26.08.2011 року, зміст якої є нечитабельним (т.1 а.с.14);

- заяву-вимогу, адресовану АТ КБ «ПриватБанк» про припинення дії договору, повернення суми депозиту та виконання зобов`язань за депозитним договором від 12.09.2020 року, а саме коштів у розмірі 20 000 Євро та 3600 Євро відсотків за договором за період з жовтня 2017 року по вересень 2020 року включно, згідно з розрахунком №1 до цієї заяви. Зазначені банківські реквізити для перерахування коштів. До заяви додано: Копію паспорта та довідки про РНОКПП заявника. Адвокатський ордер на представника заявника. Витяг з реєстру адвокатів. Копію договору №SAMDN1940 від 26.08.2011 року, розрахунок №1 (т.1 а.с.15);

Крім того, позивачем надано розрахунки №1-№4 загальної суми вимоги станом на 24.09.2020 року (договір №SAMDN1940 від 26.08.2011 року), згідно якого: сума неповернутого депозиту - 20000 Євро; розрахунок №1 - сума несплачених відсотків - 9300 Євро; розрахунок №2 - сума річних на суму несплачених відсотків - 1059,22 Євро; розрахунок №4 - сума пені за несплату відсотків - 2 745 407,88 грн, загальна сума вимог - 2 745 407,88 грн та 30359,22 Євро (т.1 а.с.17-21).

Крім наведеного, матеріали справи містять:

- копію заяви на видачу готівки №1 від 02.03.2012 року, на якій наявні наступні реквізити: Дата: 02.03.2012 року; Платник: ОСОБА_1 ; Код платника: ; Банк платника: (відсутній); Код банку платника: (відсутній); Отримувач: ОСОБА_1 ; Код отримувача: ; Банк отримувача: Чернів. Ф. ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Чернівці; Дебет рахунку: НОМЕР_2; Сума цифрами: 20002,93 ЕUR; Сума прописом: двадцять тисяч два євро 93 цен; Зміст операції: видача з вкладу договор SAMDN1940; Пред`явлений документ: паспорт НОМЕР_1 , виданий Вижницьким РВ УМВС 1998 року; Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Адреса: АДРЕСА_1; Підпис отримувача: наявний підпис; ПІБ: ОСОБА_1 ; Підпис касира: відсутній підпис (т.1 а.с.65);

- копію виписки по рахунку (основній картці) ОСОБА_1 НОМЕР_2 за період з 01.11.2005 року по 19.11.2014 року, з якого вбачається, що 26.08.2011 року на рахунок надійшли кошти в сумі 20000,00 Євро, а 02.03.2012 року знято кошти в сумі 20002,93 Євро (т.1 а.с.66);

- копію довідки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 від 26.11.2014 року, згідно якої на ім`я ОСОБА_1 було відкрито депозитний рахунок НОМЕР_4 у Євро, який закрито 02.03.2012 року (т.1 а.с.67);

- копію висновку №01 судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи №713/200/15-ц, проведеної судовим експертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Качмар Т.В., з якого вбачається, що підпис від імені ОСОБА_1 , розташований в лінійці після слів «Підпис отримувача» на заяві на видачу готівки №1 від 02.03.2012 року на суму 20002,93 Євро - виконаний ОСОБА_1 (т.1 а.с.68-71/зворот);

- копію висновку експерта №1523-К від 25.10.2016 року (повторної судово-почеркознавчої експертизи) за матеріалами цивільної справи №713/200/15-ц, проведеної судовим експертом Чернівецького Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Герцаном Ю.В., з якого вбачається, що підпис від імені ОСОБА_1 в рядку «Підпис отримувача» на заяві на видачу готівки №1 від 02.03.2012 року на суму 20002,93 Євро - виконаний ОСОБА_1 (т.1 а.с.75-84).

Також, матеріали справи містять копію ухвали Вижницького районного суду Чернівецької області від 08.12.2016 року у справі №713/200/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення грошових сум за депозитними договорами, якою позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду.

В силу ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст.2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

В силу ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором (ч.1-2 ст.1060 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов`язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.1 ст.1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу.

Частиною 2 ст.1070 ЦК України передбачено, що проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Вимогами ч.5-6 вказаної статті визначено, що проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу.

Договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові кошти вкладника передаються ним у власність банку, а безготівкові кошти - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов`язання за договором банківського вкладу, згідно з яким у вкладника виникає право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати процентів на неї, а в банку - відповідний обов`язок. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено переданням коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобов`язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника).

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 6-352цс16.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою правління НБУ від 03 грудня 2003 року №516 і чинного на час укладення договору банківського вкладу (далі - Положення), передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

За приписами п.1.7 Положення проценти на вклад (депозит), залучений відповідно до договору банківського вкладу (депозиту), нараховуються від дня, наступного за днем надходження до банку грошових коштів або банківських металів, до дня, який передує поверненню грошових коштів або банківських металів вкладнику або списанню з вкладного (депозитного) рахунку вкладника з інших підстав. Виплата процентів за вкладом (депозитом) здійснюється у строки, що обумовлені в договорі.

Відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління НБУ від 12 листопада 2003 року №492 (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов`язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10).

В силу п.1.1. розділу IV «Касові операції банків (філій, відділень) з клієнтами» Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою правління НБУ від 01 червня 2011 року №174 (далі - Інструкція № 174) до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать, крім іншого: заява на видачу готівки (додаток 10).

Так, п.1.2. цієї Інструкції визначені зразки касових документів, на підставі яких здійснюються приймання і видача готівки з операційної каси. Бланки касових документів виготовляються з урахуванням їх зразків друкарським способом або з використанням комп`ютерної техніки з відображенням обов`язкових реквізитів, передбачених цією Інструкцією, крім грошових чеків, які виготовляються лише друкарським способом. Зразки касових документів, які застосовуються під час приймання переказу готівки та виплати її суми отримувачу готівкою, визначаються відповідною платіжною системою.

Пунктом 1.3. Інструкції встановлено, що касові документи мають містити такі обов`язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію.

У грошових чеках, заявах на видачу готівки, на підставі яких видається клієнтам готівка, незалежно від суми, за винятком реалізації пам`ятних та інвестиційних монет, мають зазначатися дані паспорта особи-отримувача або документа, що його замінює, найменування документа, серія, номер і дата його видачі, найменування установи, що його видала.

Крім обов`язкових, касові документи можуть містити й додаткові реквізити, потрібні для здійснення окремих касових операцій, визначених банком.

Реквізити в усіх касових документах заповнюються згідно з правилами, зазначеними в додатку 16 до цієї Інструкції.

Згідно п.1.7. Інструкції друкується така кількість примірників касових документів, крім грошового чека, яка потрібна для учасників розрахунків».

Пунктом 2.9 Інструкції передбачено, що банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірні» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом системи автоматизації банку.

У главі 3 розділу IV «Касові операції банків (філій, відділень) з клієнтами» зазначеної Інструкції визначено порядок видачі готівки, а зокрема передбачено:

п.3.2. Банк (філія, відділення) видає з операційної каси готівку національної валюти за такими видатковими касовими документами, зокрема за заявою на видачу готівки - фізичним особам з поточних, вкладних (депозитних) рахунків та фізичним і юридичним особам переказ без відкриття рахунку (з представленням юридичною особою довіреності на уповноважену особу), за операціями з клієнтами (видача кредиту, відшкодування сумнівних банкнот, які за результатами дослідження визнані справжніми, інше);

п.3.5. Банк (філія, відділення) перед видачею готівки у видаткових касових документах (заява на видачу готівки, видатковий касовий ордер, грошовий чек) перевіряє таке: повноту заповнення реквізитів на документі; наявність підписів відповідальних осіб банку (філії, відділення), яким надано право підпису касових документів, і тотожність їх зразкам; належність пред`явленого паспорта або документа, що його замінює, отримувачу, відповідність даних паспорта тим даним, що зазначені в касовому документі; у разі отримання готівки за довіреністю - відповідність оформлення довіреності на отримання готівки вимогам законодавства України; наявність підпису отримувача;

п.3.11. Операції з виплати готівки іноземної валюти з поточних, вкладних (депозитних) рахунків або фізичним особам за переказами без відкриття поточних рахунків здійснюються через операційну касу за наявності цієї валюти в повній сумі;

п.3.13. Банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення видачі готівки один примірник видаткового касового документа (заява на видачу готівки, видатковий касовий ордер, інше). Видатковий касовий документ, крім реквізитів, передбачених пунктом 1.3 глави 1 цього розділу, має містити відбиток печатки (штампа) банку (філії, відділення)».

Як вбачається з матеріалів справи та встановлених обставин сторони не заперечують укладення депозитного договору на зазначених в позові умовах, а спір виник з приводу повернення тіла депозиту з відсотками згідно заяви на видачу готівки №1 від 02.03.2012 року за договором №SAMDN1940 від 26.08.2011 року, що заперечується позивачем.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що заява про видачу готівки №1 від 02.03.2012 року, яка була визнана судом як належний доказ припинення договірних відносин внаслідок їх повного виконання, не містить підпису касира та печатки банку, а отже є неналежним доказом, і, як наслідок, повернення коштів позивачу відповідачем не доведено.

В силу чч.1-2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд оцінюючи всі наявні в матеріалах справи докази та позицію сторін у справі в сукупності вважає, що наявність в матеріалах справи заяви про видачу готівки №1 (т.1 а.с.65), яка не визнається ОСОБА_1 через відсутність підпису працівника банку та печатки, не свідчить поза будь-яким сумнівом, що така в момент повернення грошових коштів за договором вкладу з дотриманням Інструкції не була видана кредитору, і надання примірника позивачу суду для належної оцінки залежить виключно від волі останнього, що ним зроблено не було.

Крім того, ОСОБА_1 звертаючись до суду з вимогами про повернення грошових коштів за договорами вкладу в лютому 2015 року заперечував повернення вкладу та належність йому підпису в заяві про видачу готівки, що свідчить про обізнаність останнього із запереченнями банку щодо невиконання зобов`язань за спірним договором вкладу ще, як мінімум, в 2015 році.

Після доведення належності підпису саме ОСОБА_1 за заявою останнього вимоги були залишені без розгляду, а заперечення щодо повернення депозитних коштів за цим спором стали зводитися до невідповідності заяви про видачу готівки вимогам Інструкції №174.

Проте, норми пп.3.5, 3.13 глави 3 розділу IV цієї Інструкції вимагають виготовлення кількості примірників відповідно до кількості учасників операції та видачі такого примірника з дотриманням зазначених вимог банком клієнту, зокрема з підписом касира та печаткою банку.

Відсутність такого примірника у банка поза будь-яким сумнівом не спростовує видачу останнім належним чином оформленого банківського документа своєму клієнту, а ОСОБА_1 , в свою чергу, не надав суду отриманого ним примірника для перевірки останнього на відповідність Інструкції.

Такий документ у справі був залучений та оцінений як другий примірник банку, тому наявність у ньому підпису вкладника при отриманні депозитних коштів без підпису касира й печатки банку, воля на проставлення яких залежить від самої установи, не впливає на права вкладника в момент проведення банківської операції з повернення депозитних коштів.

Наявність у боржника документа з підписом кредитора, форма якого не дотримана з волі самого боржника, не свідчить про не завершення операції та наявності не виконаних зобов`язань за спірним договором.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що заява про видачу готівки №1 від 02.03.2012 року (примірник банку) та виписка по рахунку в сукупності з викладеними обставинами та висновкам по ним підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконання зобов`язань з боку банку внаслідок наявності у боржника документа з належним кредитору підписом.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, якими у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться саме до переоцінки доказів, що було зроблено судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 06 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий - підпис /І.Н. Лисак/

Судді - підписи /А.І. Владичан, І.М. Литвинюк/